natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Like the bamboo coral Isidella lofotensis, the species lives on sandy mud bottoms. 
I likhet med bambuskorallen Isidella lofotensis så lever denne arten på sandig mudderbunn.
OSPAR refers to all coral communities with a certain density of colonies as coral gardens. 
Av OSPAR er alle slags korallsamfunn med en viss tetthet av kolonier kalt Coral garden (korallhage).
Coral gardens can be found both on soft and hard sea bottoms, and consist of a large number of very different species and groups of corals. 
Coral garden finnes på både bløtbunn og hardbunn og utgjøres av et stort antall svært forskjellige arter og grupper av koraller.
It is therefore entirely appropriate to split this loosely defined biotope into soft-bottom coral forests (Isidella and Radicipes) and “hard-bottom coral forests (Paragorgia arborea, Primnoa resedaeformis, Paramuricea placomus and Swiftia spp.). 
Derfor er det helt på sin plass å dele denne løst definerte naturtypen inn i bløtbunnskorallskog (Isidella og Radicipes) og hardbunnskorallskog (Paragorgia arborea, Primnoa resedaeformis, Paramuricea placomus og Swiftia spp.).
In Norway, the sea fan Radicipes sp. is only found in the Bjørnøya slide in the northern part of the Eggakanten area (depth of 700-900 m). 
Radicipes sp. er en hornkorall som i Norge kun er funnet i Bjørnøyaraset i nordlig del av Eggakanten-området (700-900 meters dyp).
It forms forests on soft bottoms, and along with Isidella lofotensis it represents the biotope soft-bottom coral forests. 
Den danner ”skoger” på bløtbunn og utgjør på lik linje med Isidella lofotensis i naturtypen ”bløtbunnskorallskog”.
Hard-bottom coral forests: where currents are strong and the sea bottom is hard, there are sometimes sea fan populations that provide a habitat for fish, brittle stars and small crustaceans. 
Hardbunnskorallskog: På strømrike steder med hardbunn kan det forekomme hornkoraller som danner habitat for fisk, slangestjerner og små krepsdyr.
The most common species of sea fans that make up hard-bottom coral forests are Paragorgia arborea, Primnoa resedaeformis, Paramuricea placomus and Swiftia spp. 
De vanligste artene av hornkoraller som danner hardbunnskorallskog er Paragorgia arborea, Primnoa resedaeformis, Paramuricea placomus og Swiftia spp.
Although there is less biodiversity associated with the various sea fans that make up this biotope than with coral reefs, they nevertheless sustain a large number of individuals and a large number of host-specific species that are not found in other biotopes. 
Selv om artsmangfoldet knyttet til de ulike hornkorallene som danner denne naturtypen er mindre enn for korallrev, så kan faunaen betraktes som både individrik og rik på vertsspesifikke arter som ikke forekommer i andre naturtyper.
Lophelia pertusa can form individual reefs or reef areas where the reefs are so close together that it is sometimes hard to distinguish them. 
Lophelia pertusa kan danne enkeltrev eller rev-områder hvor revene står så tett at det stedvis er vanskelig å skille revene fra hverandre.
Other corals such as zigzag coral (Madrepora oculata), bubblegum coral and red tree coral help to increase the spatial habitat complexity and the biodiversity of the reefs. 
I tillegg til Lophelia-korallen som danner selve revet, bidrar koraller som siksak-korall (Madrepora oculata), sjøtre og risengrynkorall til å øke den romlige habitatkompleksiteten og det biologiske mangfoldet.
The coral reefs are habitat to a variety of other small and large species, ranging from fish to smaller invertebrates among which some only occur in the reefs. 
Korallrevene er leveområdet til en rekke større og mindre dyr og organismer, alt fra fisk til mindre arter som bare lever på korallene.
Coral reefs are formed by the stony coral Lophelia pertusa. 
Korallrev dannes av steinkorallen Lophelia pertusa.
The reefs can reach heights of up to 35 metres, and can be over one kilometre long. 
Revene kan måle opp til 35 meter i høyden og kan være opp til godt og vel en km lange.
Areas where there are many reefs close together are referred to as coral reef areas. 
Områder hvor revene står tett omtales som korallrevområder.
Hola and Røstrevet are two examples of such areas. 
Hola-revet og Røstrevet er eksempler på slike områder.
This picture was taken at Hola. 
Dette bildet er fra Hola.
AN ADVANTAGE FOR THE INDIVIDUAL 
Hvorfor svømmer fisk i sirkel?
Fish often swim in circles when the school wants to stay put: due to wintering, before spawning or forced to by predators. 
EN FORDEL FOR INDIVIDET Den største fordelen med stiming menes å være forsvar mot  ender.
The most dominating advantage of schooling is understood to be protection against enemies. 
Dette er en underfundig adferd og blir ofte sett på som et utilsiktet adferdsmønster og en raritet av vitenskapen.
An extreme but common response of schools attacked by predators is the formation of a circle. 
Vi tror likevel at det har en funksjonell og evolusjonær basis.
This behaviour is peculiar and has therefore often been seen as an artefact by scientists, even though it is very common across several species and ecosystems. 
Man kan tenke seg at slik sirkeladferd er et ekstremt utslag av evolusjon på individnivå, hvor det å oppføre seg slik at sirkelmønster oppstår på gruppenivå har klare fordeler for  sken i spesielle situasjoner.
We believe it must have a functional and evolutionary basis, where the circling group behaviour has bene ts to the individual  sh. 
Sirkeladferden kan fungere som beskyttelse mot predasjon i prekære situasjoner hvor  sken i tillegg har fordel av eller blir tvunget til å være stasjonær.
This process results in what can be observed from the outside: the collective behaviour of the school. 
Hver eneste avgjørelse er basert på indre motivasjon, nabo skens plassering og ikke minst herming og reaksjon på nabo skens adferd.
This principle is not very different from what happens when humans with mutual interactions in a community collectively decide to speak the same dialect or engage in the same cultural practices. 
Prinsippet er ikke ulikt det som skjer når mennesker med gjensidig kontakt i et samfunn ender opp med å snakke samme dialekt eller praktisere samme kulturelle vaner - det er resultatet av kollektiv sosial adferd.
Fish schools often swim in circles when attacked by predators. 
Stimfisk svømmer ofte i sirkel når de blir angrepet av predatorer.
The results will be implemented in existing individualbased models, used to better understand the relationship between individual and collective behaviour. 
Resultat fra videoanalyser brukes i modeller for å belyse forholdet mellom individuell og kollektiv adferd.
The question is whether this is some kind of evolutionary arms race between predators and prey. 
I videoanalysene måler vi  skens tetthet, svømmehastighet, retning og tilstand, og beskriver forholdet mellom stim og predator.
Results from video analyses are used in models to help us understand the relationship between individual and collective behaviour. 
Her er målet med analysene å identi sere nye faktorer som kan benyttes i modellen.
New sea spider found in Norwegian waters 
Ny havedderkopp i norsk farvann
Cilunculus battenae was found at 388 m depth off northern Norway. 
Ett eksemplar av nykommeren Cilunculus battenae ble funnet på 388 m dyp utenfor Nord-Norge.
It has previously been observed further south, at the Wyville-Thompson ridge (between the Faroe Islands and Shetland) and at the Cape Verde slope (West Africa), from 690 - 1160 m depth. 
Den er tidligere observert kun to steder, ved Wyville-Thompson ryggen (mellom Færøyene og Shetland) og ved Kapp Verde-skråningen (Vest-Afrika), på 690 og 1160 m dyp.
The discovery in the NEZ is the northernmost observation of the species. 
Funnet i norsk sone er det til nå nordligste funnet av arten.
It was first described as late as 1993, possibly because it is a small species easy to overlook. 
Den ble første gang beskrevet så sent som i 1993, noe som kan skyldes at det er en liten art som er lett å overse.
- We know relatively little about sea spiders, particularly species from the deep oceans. 
- Havedderkopper, særlig artene som lever på dypt vann, er en lite kjent dyregruppe.
We are therefore focusing on studying the species composition and the geographic distribution of sea spiders found in the MAREANO material, Arne Hassel, researcher at The Institute of Marine Research, and Halldis Ringvold, Marine Biologist at Akvaplan-Niva as, explain. 
Derfor fokuserer vi nå på å studere artssammensetningen og den geografiske fordelingen av havedderkopper som er funnet i MAREANO-prøvene, forteller forsker Arne Hassel ved Havforskningsinstituttet og marinbiolog Halldis Ringvold fra Akvaplan-Niva as.
There is some disagreement as to how sea spiders should be classified, but for a long time they have been considered arthropods in the class Pycnogonida. 
Systematisk er det noe uenighet angående plasseringen av havedderkoppene, men de har lenge blitt regnet som et leddyr (Arthropoda) som hører til gruppen Pycnogonida.
They have relatively long legs and small bodies. 
De har forholdsvis lange bein og liten kropp.
Unlike spiders that live on land, some of the sea spiders internal organs (such as the digestive tract and reproductive organs) are placed in the legs. 
Til forskjell fra edderkopper på land har de for eksempel indre organ i beina (tarm og reproduksjonsorgan).
Sea spiders are marine animals found in all oceans, and at both poles. 
De er marine, og finnes i alle hav og ved begge polene.
A medium-sized sea spider may have a leg span of 5-7 cm, and large species, can have leg spans of up to 70 cm. The leg span of the largest species found in Norway can reach 25 cm. 
En middels stor havedderkopp kan oppnå en beinvidde på 5-7 cm mens de aller største artene, som Colossendeis colossea, kan ha en beinvidde på 70 cm. Den største arten som er funnet i Norge kan ha en beinvidde på 25 cm.
They are now going to relate the distribution of sea spiders to environmental conditions such as temperature, depth and sediment. 
Nå skal de undersøke om det er noen sammenheng mellom utbredelse av havedderkopper og for eksempel temperatur, dyp og bunnforhold.
- We also aim to use nature types in order to describe the pycnogonid habitat preferences, the two scientists explain. 
- Vi ønsker også å se på utbredelse av arter i sammenheng med naturtypene funnet i MAREANO-undersøkelsene, sier de to forskerne.
More about sea spiders: 
Arbeidet støttes av bl.
By Arne Hassel and Halldis Ringvold 
a. Norsk dypvannsprogram.
Pycnogonida means with many knees, and refers to the many segments that make up the legs. 
De er marine, og finnes i alle verdens hav og ved begge polene.
For example, some species have claws and antennae, whereas others dont. 
Noen har for eksempel sakseklør og følere, andre har det ikke.
Examples of four types of claws (left): the large claw of the Boreonymphon (top left); the compact claws with teeth of the Pseudopallene (top right); the narrow claw of the Nymphon elegans (bottom left); and the highly vestigial claw (note scale) of the Ascorhynchus abyssi (bottom right). 
Eksempler på fire typer sakseklør (til venstre): Stor sakseklo hos Boreonymphon (øverst t.v.), kompakte sakseklør med tenner hos Pseudopallene (øverst t.h.), slanke sakseklør hos Nymphon elegans (nederst t.v.), og en svært redusert sakseklo (se skala) hos Ascorhynchus abyssi (nederst t.h.).
The large photo (right) shows an example of a sea spider without claws or antennae: Pycnogonum litorale (photo: Arne Hassel, IMR). 
Det store bildet til høyre et eksempel på en havedderkopp som mangler både sakseklør og følere: Pycnogonum litorale.
Details of the Cilunculus battenae: rudimentary claws (chelifores), characteristic cement gland for egg sacs on leg, and claw of walking leg (photo: Arne Hassel, IMR). 
Detaljer fra Cilunculus battenae: Rudimentære sakseklør (chelifores), karakteristiske limkjertler (cement glands) for eggklumpene på beina, og utformingen av de siste leddene på gangbeina (claws of walking leg).
The N. elegans is a slender species, with long, narrow toothed claws. 
Slekten Boreonymphon ble funnet relativt ofte, og B. abyssorum var vanligst.
Areas around Svalbard and in the Barents Sea 
Se kunngjøring publisert på TED .
The tender process will decide how much of these areas that will be covered by the assignment. 
Oppdraget i Barentshavet som er lagt ut på anbud er vist i figuren under.
Some of the areas are to be surveyed with governmental vessels. 
Hvor mye som faktisk vil bli dekket avhenger av anbudsprosessen.
Figure: The orange markings (mid deep to shallow waters) and pink markings (deeper waters), illustrates the areas in the Norwegian Sea and the Barents Sea, covered by the open tender for bathymetry mapping in 2017. 
Figur: Områder i Norskehavet og Barentshavet der det er invitert til åpen anbudskonkurranse for dybdekartlegging i 2017 er vist med oransje farge (middels dype til grunne områder) og rosa (dype områder).
A development aid success story 
Historien om en bistandssuksess
“The EAF-Nansen Project”, in which The Institute of Marine Research plays a key role, is a great example of successful development aid. 
”The EAF-Nansen Project”, der Havforskningsinstituttet er en sentral aktør, er en suksesshistorie om bistandsarbeid.
Based on a number of strict criteria, the FAO - the UN's Food and Agriculture Organisation - selects its most successful development aid projects. 
FAO - FNs matvareprogram velger, på bakgrunn av en rekke strenge kriterier, ut sine mest vellykkede bistandsprosjekter.
In order to earn the title “FAO Success Story”, a project must document that it has had a measurable positive impact, both locally and regionally. 
For å gjøre seg fortjent til tittelen “FAO Success Story” må prosjektet dokumentere en positiv, målbar effekt både lokalt og regionalt.
There is also a strong emphasis on qualities such as sustainability, competence building and replicability. 
I tillegg blir det lagt stor vekt på kvaliteter som bærekraft, kompetansefremming og overføringsverdi.
In recent years, the project has become more ecosystem-oriented, and in 2009 it was renamed “The EAF Nansen project”. 
De siste årene er prosjektet blitt mer økosystemorientert, og i 2009 skiftet det navn til ”The EAF-Nansen project”.
Åsmund Bjordal heads the Centre for Development Cooperation in Fisheries (CDCF) at The Institute of Marine Research. 
Åsmund Bjordal leder Fiskerifaglig senter for utviklingssamarbeid (CDCF) på Havforskningsinstituttet.
He feels that recognition of the project as a success story is also an important recognition of The Institute of Marine Research's work. 
Han opplever at prosjektets status som suksesshistorie også er en viktig anerkjennelse av Havforskningsinstituttet.
- Many scientists and sailors at The Institute of Marine Research have contributed to the Nansen project over the years. 
- Mange forskere og sjøfolk fra Havforskningsinstituttet har bidratt til Nansen-prosjektet opp gjennom årene.
Good collaboration with the Ministry of Foreign Affairs/Norad and the FAO have also been vital to the success of the project, he says. 
I tillegg har godt samarbeid med UD/Norad og FAO vært helt avgjørende for suksessen, sier han.
Sharing knowledge and expertise 
Deler kunnskap og kompetanse
Norwegian development aid policy has at times been heavily criticised. 
Norsk u-hjelpspolitikk har tidvis vært utsatt for sterk kritikk.
Åsmund Bjordal wants to remind people that there are also successful projects. 
Åsmund Bjordal minner om at det også finnes vellykkede bistandsprosjekter.
He says that fisheries aid in general has a good track record - as was confirmed by an independent evaluation in 2008. 
Han forteller at fiskeribistanden generelt kan vise til gode resultater - noe som også ble bekreftet av en uavhengig evaluering i 2008.
- Norway has a strong heritage in fishing, and it has come a long way in terms of achieving good management of its fisheries. 
- Norge har rike fiskeritradisjoner, og vi har kommet langt når det gjelder god forvaltning av fiskeriene.
We can use our knowledge and expertise to help other countries to harvest their resources in a more sustainable way, says Bjordal. 
Med vår kunnskap og kompetanse kan vi bidra til en mer bærekraftig høsting også i andre land, sier Bjordal.
Important to get a new boat 
Viktig med nytt fartøy
Bjordal stresses that getting a new boat is essential to the continuation of the project. 
Bjordal understreker at et nytt fartøy er helt avgjørende for videreføringen av prosjektet.
- The Nansen project will continue to monitor marine resources, but in the future there will be a greater focus on global issues such as climate change, ocean acidification and preserving biodiversity. 
- Nansen-prosjektet vil fremdeles fokusere på ressursovervåking, men i framtida vil virksomheten dreie mer mot forskning på globale problemstillinger som klimaendringer, havforsuring og bevaring av biodiversitet.
Our ability to meet those challenges is entirely dependent on us having a modern research vessel. 
Skal vi klare å møte disse utfordringene er vi helt avhengig av et moderne forskningsfartøy.
Without a new boat, the Nansen project will probably be phased out from 2015 onwards, says Bjordal. 
Uten en ny båt vil Nansen-prosjektet sannsynligvis bli faset ut fra 2015, sier Bjordal.
The Research Vessels Department and the CDCF are contributing to a report setting out the need for a new boat. 
Rederiavdelingen og Fiskerifaglig senter bidrar til en rapport om behovet for ny båt.
Each cruise is described by a short descriptoin and a track chart mainly showing CTD, plankton and trawl stations. 
En slik økning vil være positiv for norsk akvakulturnæring, men den vil ikke være problemfri.
Survey stations included both kelp harvested areas and nearby reference areas, and was performed by underwater video. 
Derfor er det viktig at vi får klarhet i hvordan fremtidens klima vil bli, og at vi klarer å slå fast hvordan dette vil påvirke økosystemet i havet.
MAREANO's autumn cruise is underway 
MAREANO sitt høst-tokt er i gang
This means they include important spawning areas or support vulnerable fish stocks; are rich in biological production and biodiversity; contain cold water coral reefs; or are important areas for seabirds. 
MAREANO sine resultater er viktige i videre vurdering (f. eks. revisjoner av forvaltningsplan for Norskehavet) av disse områdene, og kan skaffe kunnskap om andre biologiske verdier, så som forekomst av andre sårbare naturtyper og biologisk produksjon på havbunnen.
In addition, physical sampling will be undertaken using grab, box-corer, multi-corer, bottom trawl and epi-benthic sled. 
Bunnprøver blir tatt med grabb, kjerneprøvetakere, bomtrål og epi-bentisk slede.
The new videorig, Campod 2. 
Den nye videoriggen, Campod 2.
The first leg of the cruise, which runs from 22nd September until 1st October, will focus on areas along the shelf break beyond Mørebanken and towards Storegga. 
Den første del av toktet 22. september -1. oktober er lagt til områdene kalt Ytre Mørebankene og Storegga nord.
Areas to be investigated on MAREANO's autumn cruise. 
Områdene som skal undersøkes på MAREANOs høsttokt.
First leg of the of the cruise focus on the outer parts of the Mørebank, while the second leg will cover other areas indicated with brown colour. 
Første del av toktet konsentrerer seg om Ytre mørebankene, mens andre del av toktet gjennomføres i de andre områdene, angitt med brun farge.
Heavily damaged coral reef at Aktivneset. 
Knust korallrev på Aktivneset.
By Lis Lindal Jørgensen (IMR), Leif Rise og Valerie Bellec (NGU). 
MAREANO har avsluttet kartleggingen på Troms III utenfor Arnøya, Lopphavet i Troms.
"G.O. Sars" leaving Troms III where we have mapped the marine life and sea bottom north of Arnøya (can be seen in the background) in Troms. 
"G.O.Sars" drar fra Troms III hvor vi har kartlagt dyreliv og havbunn nord for Arnøya (sees i bakgrunnen) i Troms.
We are now continuing on to Nordland VI. 
Vi drar nå videre til Nordland VI.
During the past few days we have visited a large shallow area, Alangstaren, north of Arnøya. 
De siste dagene har vi besøkt en større grunne nord for Arnøya.
Alangstaren (figure 2), a familiar name to local fishermen, is a part of this shallow area which is situated at the western edge of Lopphavet. 
Alangstaren (figur 2), et kjent navn for fiskere, er en del av denne grunnen som ligger langt vest i Lopphavet.
It is therefore more difficult to erode these rocks, than the softer sedimentary rocks occurring at deeper water both east and west of Alangstaren. 
Disse bergartene er mye vanskeligere å erodere enn de yngre lagdelte bergartene som vanligvis finnes så langt vest i havet.
Under periods with lower sea level large waves eroded the rocks, and several times the area experienced the wear and tear of glaciers. 
I dette området har det vært kraftig bølgevasking i perioder med lavere havnivå, og under mange istider har breene gnaget og plukket med seg stein.
Imaging that we travel one million years back in time, then Alangstaren was probably the westernmost island in Lopphavet. 
Går vi for eksempel en million år tilbake i tid, var dette sannsynligvis ei stor øy i Lopphavet.
Lopphavet, with shallow areas (brown colour) and deep areas (purple). 
Lopphavet med grunne områder (brun farge) og dype områder (lilla).
Kelp forest and common starfish 
Tareskog og korstroll
At Alangstaren we conducted a video transect which started at 27 m depth. 
Vi tok et videotransekt som begynte på 27 meters dyp på Alangstaren.
The kelp forest reached down to 37 m depth. 
Tareskogen strakte seg ned til 37 meters dyp.
These colonies grow in all directions and as a result of this end up with a more or less circular appearance (figure 3). 
Disse mosdyrkoloniene vokser i alle retninger og blir derfor mer eller mindre sirkelformet (figur 3).
Kelp forest found at 34 meters in the shallow areas right north of Arnøya in Troms. 
Tareskog funnet på en 34 meters dyp på grunna rett nord for Arnøya i Troms.
On the sea floor between the kelp leaves we found common sea stars (Asterias rubens) (figure 4), bushy bryozoans, worms living in calcareous tubes (Sepulidae polychaeta), and red algae. 
På bunnen mellom tarebladene fant vi vanlig korstroll (Asterias rubens) (figur 4), busklignende mosdyr, kalkrørsmark (Sepulidae polychaeta) og rødalger.
Common sea star (Asterias rubens). 
Vanlig korstroll (Asterias rubens).
However, these spiders are not like the ones we know from terrestrial systems, but sea spiders (Pycnogonida). 
Ved en nærmere titt på huden er det forståelig at også dette korstrollet er medlem av denne familien.
Many sea spiders are predators that live of bryozoans, hydroids, soft corals, sea anemones and sponges. 
Selve kroppen er så liten at flere organer er plassert ute i beina.
The kelp forest can therefore provide many food sources for the sea spider. 
Å klatre rundt i taren kan derfor bety god tilgang på mat for disse edderkoppene.
A Sea spider (Pycnogonida) is climbing around between kelp and seaweed. 
En havedderkopp (Pycnogonida) klatrer rundt mellom tang og tare.
It is probably hunting for food. 
Den er mest sannsynlig på jakt etter mat.
The sea spider uses its trunk like proboscis to suck up its prey from the colony of bryozoans. 
Havedderkoppen kan da bruke snabelen (proboscis) til å suge opp byttet sitt fra mosdyr-kolonien.
It is teaming with brittle stars 
Det kryr av slangestjerner
The brittle stars formed a dense aggregation, with individuals just not overlapping each other. 
Hundrevis av slangestjerner ble registrert nord for Arnøya i Troms.
In the middle of the picture a burrow can be spotted. 
Slangestjernene ligger akkurat så tett at de ikke overlapper hverandre.
This is probably the living quarters of an animal, maybe the home of a Squat lobster (Munida). 
Midt i bildet sees en utgravning som danner bolig for et bunndyr, kanskje trollhummeren Munida.
This transect showed a low diversity of animals. 
Denne registreringen ble gjort på en ellers så artsfattig sandbunn.
One can therefore speculate on what kept all the brittle stars alive. 
En kan derfor spekulere på hva som holder alle disse individene i live.