natgillin/translations-raw huggingface dataset:
How has the situation developed after 2007? 
Men hvordan har konkurransesituasjonen utviklet seg etter 2007?
A market that is growing should be attractive to exporters in other salmon-producing countries such as Scotland, Denmark (processing), the Faroe Islands and Chile. 
Et marked med vekst bør virke tiltrekkende på eksportører i andre lakseproduserende land som Skottland, Danmark (videreforedling), Færøyene og Chile.
There are little knowledge about how the competition from various supplier countries has developed since 2007 in terms of such parameters as volume, price, and types of product. 
Vi vet lite om hvordan konkurransen, inkludert volum, priser og produkttyper fra ulike leverandørnasjoner, har utviklet seg siden 2007.
Another central question that the project is to examine concerns the price sensitivity of the market and its relationship to an increase in volume. 
Et annet sentralt spørsmål som vi skal se nærmere på i prosjektet er hvor prissensitivt markedet er i forhold til volumøkning.
Such knowledge is important since the air freight contributes to fresh salmon having a relatively high market price. 
Slik kunnskap er viktig siden flyfrakt bidrar til at fersk laks får en relativt høy markedspris.
Other purchasing criteria than price will also be analysed during the project. 
Også andre kjøpskriterier ved siden av pris vil bli analysert i prosjektet.
There is also a need for more knowledge about how fresh salmon is presented in restaurants and stores. 
Det er også behov for mer kunnskap om hvordan norsk fersk laks presenteres i restaurantene og butikkene.
Which attributes (origin, quality, environmental issues, health, etc.) of the products should be emphasised? 
Hvilke egenskaper (opprinnelse, kvalitet, miljøhensyn, helse, etc.) ved produktene bør fremheves?
Another important question concerns the development of the sushi market – has its growth stopped, or has it developed in such a way that it can absorb more Norwegian salmon? 
Et annet viktig spørsmål er hvordan sushi-markedet har utviklet seg – har veksten stagnert eller har det utviklet seg videre slik at det kan ta i mot mer norsk fersk laks?
Uses of salmon 
Bruksområder for laks
Consultation with Norwegian exporters has suggested that salmon is popular for barbecuing, and that salmon can probably be used in many of the same areas as tuna. 
Basert på samtaler med norske eksportører har vi fått indikasjoner på at laks er populært til grilling, og at laks trolig har mange av de samme anvendelsesområdene som tunfisk.
Norwegian exporters have informed us that frozen whole salmon is primarily used in local smokehouses. 
I følge norske eksportører går den fryste hele laksen primært til lokale røykerier.
The segments that pay the highest prices, however, purchase smoked salmon directly from Europe, since it is reputed to have higher quality. 
De best betalende segmentene kjøper imidlertid røykelaks importert fra Europa fordi den angivelig har bedre kvalitet.
It should be investigated whether there are other distribution channels for frozen salmon in South Africa. 
Hvorvidt det finnes andre distribusjonskanaler for fryst laks i Sør-Afrika bør undersøkes nærmere.
There are also very limited knowledge about the degree to which frozen salmon products are presented in the supermarkets, nor do we know the product attributes that are emphasised, or pricing. 
Vi vet også svært lite om hvordan og i hvilken grad fryste lakseprodukter presenteres i supermarkedkjedene, inkludert hvilke produktegenskaper som vektlegges og prises.
Market surveys will provide the answers to these questions. 
Markedsobservasjoner vil kunne gi svar på disse spørsmålene.
The strong growth in the import of fresh Norwegian salmon at high prices, combined with strong economic growth in South Africa, mean that increased knowledge of this market will be highly important for Norwegian actors on the market, including salmon producers, salmon exporters, and the Norwegian Seafood Council. 
Den sterke veksten i import av fersk norsk laks til høye priser kombinert med sterk økonomisk vekst i landet gjør at økt kunnskap om dette markedet vil være høyst relevant for norske aktører i markedet, inkludert lakseprodusenter/eksportører og Norges Sjømatråd.
The project will be led by Nofima. 
Prosjektet vil bli ledet av Nofima.
The University of Stavanger and the University of the Western Cape in South Africa are also involved. 
I tillegg er Universitetet i Stavanger og University of the Western Cape i Sør-Afrika involvert.
A reference group has been established with representatives from Norwegian industry. 
Det er opprettet en styringsgruppe bestående av norske næringsrepresentanter.
The Norwegian Seafood Council and the Norwegian Seafood Research Fund (FHF) are observers in the steering group, while the Norwegian Seafood Council is also contributing international trade statistics to the project. 
Norges sjømatråd og FHF er observatører i styringsgruppen, men Norges Sjømatråd bidrar også med internasjonal handelsstatistikk i prosjektet.
The Norwegian Seafood Council (2008). 
Eksportutvalget for fisk (2008).
Markedet for laks og ørret i Sør-Afrika (“The market for salmon and salmon trout in South Africa”). 
Markedet for laks og ørret i Sør-Afrika.
White paper, Euromonitor International, 2013. 
White paper, Euromonitor International, 2013.
USDA, 2013. 
USDA, 2013.
Percent of consumer expenditures spent on food, alcoholic beverages, and tobacco that were consumed at home, by selected countries, 2012. http://www.ers.usda.gov/data-products/food-expenditures.aspx#26654 
Percent of consumer expenditures spent on food, alcoholic beverages, and tobacco that were consumed at home, by selected countries, 2012. http://www.ers.usda.gov/data-products/food-expenditures.aspx#26654
January 2014 Morten Heide, Finn-Arne Egeness, Geir Sogn-Grundvåg and Pirjo Honkanen 
8. januar 2014 Morten Heide og Geir Sogn-Grundvåg
New research highlights the need for updating EU regulations. 
Ny forskning underbygger at det er et behov for å oppdatere EU-regelverket.
This could create clearer regulations for organic aquaculture and increased consumer trust. 
Det kan skape klarere rammer rundt økologisk fiskeoppdrett og øke forbrukertilliten.
Åsa Maria O. Espmark 
Espmark
Senior Scientist Phone: +47 991 60 039 asa.espmark@nofima.no 
Seniorforsker Tlf.: +47 991 60 039 asa.espmark@nofima.no
Notwithstanding the growth in popularity of organic foods over the last few years, grocery stores in Europe still only offer a relatively small selection of organic fish in comparison to organic meat and vegetables. 
Selv om økologisk mat har økt i popularitet de siste årene, har norske dagligvareforretninger fremdeles et relativt lite utvalg sammenlignet med mange andre europeiske land.
Organically produced fish is almost non-existent. 
Når det gjelder økologisk produsert fisk, er det nesten ingenting å finne.
There is relatively little knowledge about organic fish in the EU and a notably varied range of stock. 
Men også i EU-landene er det svært varierende tilbud og relativt lite kunnskap om økofisk.
And few consumers are familiar with the EU’s own organic label – the Euro Leaf. 
Svært få er dessuten kjent med EUs eget økologiske merke (det økologiske bladet).
There is a substantial need for regulations to be updated in order to make the organic fish products more competitive in the market. 
Det er stort behov for å oppdatere reglene for å gjøre produktene mer konkurransedyktige i markedet.
Think it’s the same as wild salmon 
Tror det er villaks
“The EU has a strong desire to see organic aquaculture grow. 
-EU har et ønske om at økologisk akvakultur skal vokse.
This will require regulations that are conducive to this growth. 
Da er det behov for et regelverk som legger til rette for vekst.
And consumers must be made more aware of what organic farming entails. 
Dessuten må forbrukerne bli mer opplyste om hva økologisk oppdrett innebærer.
Many consumers think organic fish is the same thing as wild fish,” says Åsa Maria O. Espmark, Senior Researcher at Nofima. 
Espmark, seniorforsker ved Nofima.
Espmark coordinated the EU project OrAqua, in which researchers from several European nations collaborated to formulate new scientific recommendations for updating current regulations for organic aquaculture in Europe. 
Hun har vært koordinator for EU-prosjektet OrAqua, hvor forskere fra flere europeiske land har samarbeidet om å utarbeide nye vitenskapelige anbefalinger for å oppdatere det nåværende regelverket for økologisk akvakultur.
As a part of the project, the researchers also conducted a survey on consumer perception and understanding of organic aquaculture. 
Som et ledd i prosjektet har forskerne også undersøkt forbrukernes oppfatninger og forståelser av økologisk akvakultur.
“Results and processes throughout the project are discussed with stakeholders from numerous groups on an annual basis to provide feedback to the project,” explains Espmark and continues: 
Resultater og prosesser fra hele prosjektet har blitt diskutert en gang i året med interessenter fra mange ulike grupperinger, for å kvalitetssjekke forskningen, forteller Espmark.
“This constitutes scientifically-backed advice based on current science from biology and health, to consumer research and economics. 
– Dette er vitenskapelig begrunnede råd basert på eksisterende vitenskap.
If the consumption of organic fish and seafood is to increase, it is essential for consumers to feel confident that production adheres to regulations in line with organic values, as well as laws on animal welfare and health. 
For å øke konsumet av økologisk fisk og sjømat, er det vesentlig at de føler seg sikre på at produksjonen har fulgt et regelverk som er i tråd med de økologiske verdiene, og lov om dyrevelferd og helse, sier hun.
Considerable variation 
Store variasjoner
European consumers also have difficulty in understanding what constitutes organic fish. 
Men også europeiske forbrukere sliter med å skjønne hva økologisk fisk er.
In the survey, consumers from the UK, France, Germany and Italy were asked how they would define organic aquaculture. 
I undersøkelsen ble forbrukere fra Frankrike, Storbritannia, Tyskland og Italia spurt om hva de definerer som økologisk akvakultur.
According to Espmark, an overwhelming majority believed ‘organic’ to be the same as ‘natural’, which is not in line with regulations. 
En overvekt av de spurte svarte at «økologisk» er det samme som «naturlig», noe som ikke er i tråd med regelverket, sier Nofima-forskeren.
Furthermore, the consumer survey also shows considerable variation between the different EU countries. 
Brukerundersøkelsen viser imidlertid store variasjoner mellom de ulike EU-landene.
“For instance, German consumers have the most positive view of organic farming and is most environmentally conscious. 
-For eksempel er Sentral-Europa mest positive til økologisk oppdrett og mest miljøbevisst.
There is greater focus on animal welfare in Germany than there is in, for example, the UK, Italy or France. 
I Tyskland er det større fokus på fiskevelferd enn for eksempel i Storbritannia, Italia og Frankrike.
Some focus on packaging materials. 
Noen er opptatt av pakkematerialet.
But in countries that consume a lot of carp – a fish that is produced in an environment very similar to the carp’s natural habitat – consumers attach great importance to what is ‘natural’. 
Mens i land som spiser mye karpe – en fisk som er produsert i et miljø som er veldig likt karpens opprinnelige habitat – legger forbrukerne stor vekt på det naturlige.
But in the regulation, ‘natural’ equates to the comparability between natural habitats and the environmental conditions at the fish farm. 
Men naturlig i regelverket er nærhet mellom miljøbetingelsene i oppdrettsanlegget og naturen.
It can never be identical to nature,” asserts Espmark. 
Det blir aldri som naturen, påpeker Espmark.
According to the researcher, Norway has significant potential for improvement. 
Norge har ifølge forskeren stort forbedringspotensiale.
Despite Norway’s large aquaculture industry, there only a few organic producers. 
Selv om vi har en stor oppdrettsnæring, finnes det få norske økologiske produsenter.
This is partly due to higher production costs – organic fish production is around 30 % more expensive than conventional production. 
Dette kommer blant annet av at produksjonskostnadene er høyere – økologisk fiskeproduksjon er omtrent 30 % dyrere enn konvensjonell produksjon.
And although the product fetches a higher price, the varied and complex regulations currently in place have discouraged investment. 
Og selv om oppdretterne også mottar en bedre pris for produktet, gjør de ulike og komplekse reguleringene at få per i dag har satset i denne retningen.
What is organic fish? 
Hva er en økologisk fisk?
So, what exactly is organic aquaculture? 
Så hva er egentlig økologisk akvakultur?
“Organic production essentially means maintaining full control of production, no use of synthetic drugs or pesticides, and strict regulation of production conditions and water quality. 
-Økologisk produksjon handler i bunn og grunn om å ha full kontroll på produksjonen, ingen bruk av syntetiske medikamenter eller plantevernmidler og strenge reguleringer av produksjonsforhold og vannkvalitet.
In other words, an organic fish is also considered a domesticated animal, and is not the same as a wild fish. 
Med andre ord er en økologisk fisk også et domestisert husdyr og ikke det samme som villfisk.
Knowledge of this nature shows how important it is to have broad awareness of what constitutes organic aquaculture,” says the senior researcher. 
Slik kunnskap viser hvor viktig det er med bred opplysning om hva økologisk akvakultur er, sier seniorforskeren.
In OrAqua, researchers focused on the farming of all commercial European species of fish, molluscs, crustaceans and seaweed/kelp. 
I OrAqua har forskerne fokusert på oppdrett av alle de kommersielle europeiske artene av fisk, bløtdyr, krepsdyr og tang/tare.
Farmed fish species included salmon, trout and sea bream. 
Innen fiskeoppdrett gjelder dette blant annet laks, ørret og seabream.
Espmark reveals that major disparity exists with regard to applicable rules for the different species in terms of breeding, genetics, slaughtering, etc. 
Espmark sier det er store artsforskjeller på hva som kreves av regler blant annet innen avl, genetikk, slakting m.m.
For example, there is a regulation which applies solely to prawn and shrimp. 
Reker har for eksempel et helt eget regelverk.
She says it was important to incorporate organic principles in the recommendations, but stresses that some exceptions are completely unavoidable. 
Hun sier det har vært viktig å legge til grunn økoprinsippene i anbefalingene, men understreker at noen unntak er helt uunnværlige.
“We need to acknowledge that some things are just not possible. 
-Vi må ta hensyn til at noen ting ikke er mulig.
For example, it is important that organic production contains nothing artificial, while in fish farming the use of nutritional supplements – such as amino acids produced by fermentation – is absolutely necessary. 
I økologisk produksjon er det for eksempel viktig at ikke noe er kunstig, men i fiskeforet er det helt nødvendig å bruke noen aminosyrer som er framstilt ved fermentering for næringsinnholdet.
The health and welfare of the fish must come first,” says Espmark. 
Fiskens helse og velferd må komme først. hevder Espmark.
Water oxygenation is not permitted in organic aquaculture, which limits fish density and results in lower production. 
Kunstig oksygen er ikke lov i øko-oppdrett, noe som gir en begrensning av tetthet og således gir mindre produksjonseffektivitet.
Water recycling is likewise not permitted based on the regulations. 
Resirkulering av vann er heller ikke tillat ifølge regelverket.
Espmark explains that there are demands for organic production to be based solely on fish stock and biological materials with an organic origin. 
Espmark sier at noen mener økologisk produksjon skal baseres kun på biologisk materiale med økologisk utgangspunkt og stamfisk.
But this is being met with opposition from several parts of the industry as it will result in substantial changes for many of those involved. 
Men dette møter motstand fra mange i næringen fordi det vil bety svært store omlegginger for mange.
“We recommend dispensation in this area,” says the researcher, explaining that “since the goal is to increase the proportion of organic farming, a proscription of this sort is counteractive.” 
-Vi anbefaler dispensasjon på dette området, sier forskeren, og forklarer at ettersom målet er å øke andelen økologisk oppdrett vil et slikt forbud virke mot sin hensikt.
The report from Nofima was submitted to the EU earlier this year. 
Rapporten fra Nofima ble levert til EU tidligere i år.
The project is funded by the European Framework Programme 7 (FP7). 
Prosjektet er finansiert av EUs 7. rammeprogram (FP7).
See also film from the OrAqua-project about organic fish farming: 
Se også film fra OrAqua-prosjektet om hva økologisk oppdrett er:
Testing of the system on a pilot scale demonstrates virtually 100 % accuracy, and simulation of data that has so far been done on an industrial scale is promising. 
Testing av systemet i småskala viser tilnærmet 100 % nøyaktighet, og simulering av data som hittil er gjort i industriskala, er lovende.
Following the gene trail 
Slik følges gensporet
In order to follow the gene trail from an escaped fish to the responsible owner, the scientists need to record the genotypes of the parents of all the farmed salmon. 
For å følge gensporet fra en rømt fisk til ansvarlig eier, trenger forskerne å finne genvariantene til foreldrene til all oppdrettslaks.
This is achieved by cutting off their adipose fins and analysing the DNA. 
Dette gjøres ved å klippe av fettfinnene deres og analysere DNA.
The parents of the farmed salmon may be found at the breeding company’s roe producers, where a male salmon is crossed with one or more female salmon. 
Foreldrene til oppdrettslaksen finner vi hos avlsselskapenes rognprodusenter, der en hannlaks krysses med en eller flere hunnlaks.
The offspring of each specific set of parents has a unique DNA profile, and by sending all fertilised eggs from one set of parents or parental group to a smolt producer along with a certificate of traceability, all fish from each smolt producer can receive a unique DNA profile. 
Avkommet til hvert foreldrepar har en unik DNA-profil, og ved å sende all befruktet rogn fra ett foreldrepar eller foreldregruppe til en smoltprodusent sammen med et sporingssertifikat, kan all fisk hos hver smoltprodusent få en unik DNA-profil.
This will follow the fish when it is later transferred to a sea cage. 
Denne vil så følge fisken når den senere flyttes over til et anlegg i sjø.
The DNA profile will be stored in a national database so that the fish in the cage do not need to be tested in the event of suspicion of escaping. 
DNA-profilen vil bli liggende i en nasjonal database slik at fisken i merda ikke trengs å testes ved mistanke om rømming.
DNA analysis of an escaped salmon will therefore match the gene profile of only one responsible company. 
DNA-analyse av en rømt laks skal dermed kunne passe med genprofilen til kun én ansvarlig bedrift.
Connection from offspring to parents 
Kobling fra avkom til foreldre
“The advantage of this tracing system is that `only´ the parents of the production fish need to be tested, which is around 30-40,000 fish at the roe producers,” says Celeste Jacq at the food research institute Nofima. 
‒ Dette sporingssystemet har en fordel i at det «bare» trengs å tas prøve av foreldrene til produksjonsfisken, det vil si 30-40 000 fisk hos rognprodusentene, sier Celeste Jacq i matforskningsinstituttet Nofima.
Jacq has developed and validated the new DNA test together with fellow Nofima scientist Matthew Baranski. 
Jacq har utviklet og validert den nye DNA-testen sammen med forsker Matthew Baranski i Nofima.
A goal was to have a DNA test of equivalent utility value as the test used in forensic medical studies. 
Et mål var å ha en DNA-test av tilsvarende nytteverdi til de som er benyttet i rettsmedisinske undersøkelser.
By taking samples of the parent fish, the scientists obtain an overview of the DNA profile of 350 million farmed salmon, which is the number of salmon currently in Norwegian cages. 
Ved å ta prøve av foreldrefisken skaffer forskerne seg oversikt over DNA-profilen til 350 millioner oppdrettslaks, som er antall laks som finnes i norske merder.
By allowing a certificate of traceability to accompany the roe via the hatchery to the sea-based fish farm, the scientists also have a complete overview of where the offspring grow up. 
Ved å la et sporingssertifikat følge rogna via klekkeri til oppdrett i sjø, har forskerne også full oversikt over hvilke avkom som vokser opp hvor.
When an escaped farmed salmon is found in the river, only a DNA analysis of this salmon is required in order to find out which fish farm it comes from. 
Når en rømt oppdrettslaks finnes i elva, er det kun DNA analyse av denne laksen som skal til for å finne ut av hvor den kom fra.
In order to find the DNA profile, the scientists have selected microsatellite markers from the genome of the salmon. 
For å finne DNA-profilen har forskerne valgt ut mikrosatelittmarkører fra laksens genom.
This is the salmon’s DNA fingerprint. 
Dette er laksens DNA-fingeravtrykk.
Every fish has a unique DNA fingerprint, and by using the marker set the scientists can link an offspring back to the parent fish. 
Hver fisk har et unikt DNA-fingeravtrykk, og ved å bruke markørsettet kan forskerne knytte et avkom til foreldrefiskene.
Can trace far away in time and space 
Kan spores langt unna i tid og rom
Nofima has used the set of markers in several blind tests of farmed fish with known pedigree, and have confirmed with a high degree of probability that they have found the correct parents of each individual farmed fish. 
Nofima har brukt markørsettet i flere blindtester på oppdrettsfisk med kjent stamtavle, og fått bekreftet med svært høy sannsynlighet at de har funnet riktige foreldre til hver enkelt oppdrettsfisk.
They have also taken blind tests of wild fish in collaboration with scientist Sten Karlsson from the Norwegian Institute for Nature Research (NINA), and these tests have confirmed that the results did not match the DNA of the parents of the farmed fish. 
De har også tatt blindtester av villfisk i samarbeid med forsker Sten Karlsson i Norsk institutt for naturforskning (NINA), og testene har bekreftet at resultatene ikke matchet med DNA til foreldrene til oppdrettsfisken.
DNA markers have been used for several years to trace escaped farmed salmon to sea cages in the area where escaping occurred, but one advantage of this DNA test is that the fish may be traced far away in terms of both time and space (e.g. minor escapes that have occurred over a period of time). 
DNA-markører har vært brukt i flere år til å spore rømt oppdrettslaks til merder i området hvor rømning oppstod, men en fordel med denne DNA-testen er at fisken kan spores langt unna både i tid og rom (for eks. mindre rømminger som har skjedd over tid).
The set of markers may also be used to avoid crossbreeding of siblings in stock enhancement programmes in rivers in order to minimize inbreeding. 
Markørsettet kan også brukes for å unngå kryssing av søsken i kultiveringsarbeid i elvene, for å minimere innavl.
Industrial actors positive 
Næringsaktør positiv
Vidar Lund from Salmar has a background in tracing of tilapia at Genomar, and is well acquainted with the technical aspects of this traceability project. 
Vidar Lund i Salmar har bakgrunn fra sporing av tilapia i Genomar, og kjenner godt til det tekniske i dette sporingsprosjektet.
“This is a very useful tool because the set of markers is a prerequisite for being able to trace fish. 
‒ Dette er et veldig nyttig verktøy, fordi markørsettet er en forutsetning for å kunne spore fisk.
The technology is already there and the method functions with a high level of precision. 
Teknologien ligger der allerede, og metoden fungerer med høy nøyaktighet.