natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The carbohydrate group at Nofima, which also comprises scientists Stefan Sahlstrøm and Ann Katrin Holtekjølen, is working intensively with barley and oats, and fractions obtained by milling. 
Sammen med Stefan Sahlstrøm og Ann Katrin Holtekjølen jobber de med byggkorn og møllefraksjoner.
“In the OatMet project we are investigating which components that make us feel full when we eat oats,” says Bente Kirkhus at Nofima. 
– I prosjektet OatMet undersøker vi hvilke komponenter som gjør at vi føler oss mette når vi spiser havre, sier seniorforsker og prosjektets leder Bente Kirkhus i Nofima.
In addition to the fibre content itself, relevant components are phenolic acids and galactolipids (a type of fat). 
Aktuelle komponenter er, i tillegg til fiber, fenoliske syrer og galaktolipider (fettstoffer).
Increased knowledge about dietary fibre 
Mer kunnskap om kostfiber
Dietary recommendations suggest that we should eat coarse cereal-based products every day, and choose products with a high content of dietary fibre and whole grain. 
Kostholdsrådene anbefaler at vi spiser grove kornprodukter hver dag, og velger produkter med et høyt innhold av fiber og fullkorn.
There are, however, large differences between different types of fibre, and the fibres in raw materials are affected differently during processing. 
Det er imidlertid stor forskjell på fiber og fiber, og fibrene i råvarene påvirkes ulikt under prosessering.
It is not certain that the fibres that are initially present remain intact and retain their special health effects after, for example, baking. 
Det er ikke sikkert at fibrene som fantes i begynnelsen er intakte og har beholdt sine spesielle helseegenskaper etter for eksempel baking.
This is a particular problem for beta-glucans. 
Dette gjelder spesielt betaglukaner.
If the wheat in a bread recipe is replaced by barley, the volume of the bread decreases since the crumb structure changes and becomes more compact. 
Erstattes hvete med bygg i en brødoppskrift minsker brødets volum fordi krummestrukturen endrer seg og blir mer kompakt.
Many consumers will regard this as a poorer bread quality. 
Mange forbrukere opplever dermed at brødet får en dårligere kvalitet.
“We have investigated how much barley we can incorporate in bread without having to add extra gluten. 
– Vi har undersøkt hvor stor andel bygg som kan inngå i et brød, når vi ikke tilsetter ekstra gluten.
Our model bread recipes show that it is possible to use up to 40% barley (of total flour) while retaining an acceptable bread volume and crumb structure. 
Våre modellbrød viser at det er mulig å bruke opptil 40 prosent bygg og beholde et akseptabelt brødvolum og krummestruktur.
Challenging enzymes 
Utfordrende enzymer
When bread is rising, enzymes that are naturally present in the flour start to break down the beta-glucan chains. 
Under heving begynner enzymer som finnes naturlig i korn å bryte ned lengre betaglukankjeder til kortere kjeder.
This is a key factor since their specific health effect is reduced when the chain length is shortened. 
Det er et problem, for jo større betaglukanmolekylene er, desto bedre effekter har de.
The scientists are therefore trying to inactivate these enzymes, using various forms of heat treatment. 
Derfor forsøker forskerne, gjennom ulike former for varmebehandling, å inaktiverer disse enzymene.
The heat treatment has a certain effect, but enzyme activity can still be present even after long heat treatment. 
Varmebehandlingen har en viss effekt, men det er fortsatt enzymaktivitet etter lang tid.
Enzyme activity is high in sourdoughs and in bread recipes that include malt, while long rising times also lead to extended degradation. 
Surdeig og lange liggetider, samt innblanding av malt gir også høy enzymaktivitet.
The scientists take samples of the dough during rising and baking, and examine the molar mass of beta-glucan. 
Anne Rieder har sammen med forskerkollega Simon Ballance utviklet en verifisert metode for å måle molekylstørrelse.
Beta glucans bind cholesterol and affect viscosity 
Betaglukan binder kolesterol og påvirker viskositet
They also are considered to bind bile acids excreted into the small intestine. 
Anne Rieder har sammen med forskerkollega Simon Ballance utviklet en verifisert metode for å måle molekylstørrelse.
This results in a slower and incomplete re-absorption of bile acids, which in turn increases the biosynthesis of bile acids from cholesterol in the liver. 
– Metoden bruker vi til å måle hva som skjer med betaglukanene ved heving og baking, forteller Anne Rieder.
“The size, solubility and extractability (”bioavailability”) of the beta glucans determine how much they affect the viscosity and subsequently reduce cholesterol levels”, says Svein Halvor Knutsen. 
Neste steg etter å ha funnet ut hvordan man kan beholde store betaglukanmolekyler gjennom heving og baking er å undersøke hvordan betaglukanene virker i kroppen.
If used for beta-glucans, the term “bioavailability” describes instead to which extent the beta-glucan in a food is extractable and solubilized in the intestine. 
– Det er betaglukanenes størrelse, løselighet og biotilgjengelighet som avgjør hvor gode de er som viskositetspåvirkere og kolesterolbindere, sier Svein Halvor Knutsen.
This determines how much of the beta-glucan in a food contributes to increased viscosity in the small intestine and thereby to the health effect. 
Biotilgjengelighet angir i hvor stor grad forskjellige næringsstoffer opptas i tarmen og kroppens celler.
Scientists at Nofima use a model of the mouth, stomach and small intestine to measure how components in the food are affected by digestion. 
For å kunne måle på biotilgjengeligheten bruker forskerne på Nofima en modell for munn, mage og tynntarm, og tar prøver av hvordan ulike komponenter i maten påvirkes av fordøyelsen.
This model is also used to measure the “bioavailability” of beta-glucans in different food products. 
Forskerne har også utviklet en annen tarmmodell som simulerer tykktarmen.
In another model, mimicking the large intestine, the scientists can study how fibre is broken down and consumed for energy by the intestinal flora. 
Her studeres hvordan fiber brytes ned og utnyttes av tarmfloraen.
“The breakdown of beta-glucans takes place in the large intestine, and we can use our model and several specialized advanced analytical tools to study how beta-glucan is broken down by the intestinal flora,” says Svein Halvor Knutsen. 
– Nedbrytningen av betaglukaner skjer i tykktarmen, og i vår modell kan vi studere hvordan betaglukanene brytes ned av tarmfloraen, sier Svein Halvor Knutsen.
Oats for metabolic syndrome 
Havre mot metabolsk syndrom
Oats contain several components that have the potential to influence the feeling of satiety and in this way influence our food intake. 
Havre inneholder flere komponenter som potensielt kan påvirke metthetsfølelse og dermed kan påvirke vårt matinntak og måltidsmønster.
By combining these components in the correct manner, it may be possible to tailor food products that enhance satiety. 
Gjennom å kombinere dem på riktige måte kan det være mulig å skreddersy matvarer med ekstra metthetseffekt.
“In the OatMet project we are investigating which components make us feel full when we eat oats,” says Bente Kirkhus. 
– I prosjektet OatMet undersøker vi hvilke komponenter som gjør at vi kjenner oss mer mette når vi spiser havre, sier seniorforsker Bente Kirkhus i Nofima.
The scientists are studying the ability of oats to prevent metabolic syndrome, and are for this reason focussing on satiety, as well as components of oats that can regulate blood sugar levels and reduce blood pressure. 
I prosjektet studerer forskerne havrens evne til å forebygge metabolsk syndrom, det fokuseres derfor også på komponenter i havre som potensielt kan regulere blodsukker og redusere blodtrykk.
In a pilot study with healthy volunteers, the scientists noted that the participants experienced a greater feeling of satiety after eating porridge made with oatflour than porridge made with oatflakes. 
I en pilotstudie noterte forskerne at forsøkspersoner kjente seg mettere etter å ha spist grøt lagd på havremel enn på havregryn.
“We believe that this is because porridge made from oatflour has a higher viscosity through the digestive tract, since a greater fraction of the beta glucans is solubilized and hence available to increase the viscosity. 
– Vi tror det skyldes at grøten gjort på mel er mer tregtflytende (høyere viskositet) gjennom fordøyelseskanalen fordi en større andel av beta-glukanene blir tilgjengelig.
Furthermore, free phenolic acids are more readily released in oatflour porridge than in oatflake porridge,” says Bente Kirkhus. 
I tillegg frigjøres trolig lipider og fenoliske syrer bedre i melet enn i grynene, sier Bente Kirkhus.
Scanning the stomach 
Skanner magesekken
In collaboration with scientists at Institute of Food Research (Norwich, UK), Magnetic resonance imaging will be used to investigate what happens in the stomach when humans eat portions of porridges with the same nutrient content but different food structure, i.e. oatflour and oatflakes. 
Neste steg i studien er at forskere ved Institute of Food Research (i Storbritannia) undersøker med hjelp av MRI (Magnetic Resonance Imaging) hva som skjer i kroppen når forsøkspersoner spiser to grøter med likt næringsinnhold, men ulik struktur, der den ene grøten gjøres på havremel og den andre på havregryn.
“The objective is to determine how fast the stomach empties, and to correlate this with the feeling of satiety and levels of satiety hormones in the blood. 
– Hensikten er å få et bilde av hvordan magesekken tømmes, og korrelere dette til metthetsfølelse og nivå av metthetshormoner i blod.
Since each participant will eat both types of porridges, we hope to obtain detailed information about potential differences,” concludes Bente Kirkhus. 
Fordi hver enkelt person skal teste begge de to grøtvariantene håper vi på å få et relevant bilde av forskjellene, avslutter Bente Kirkhus.
Facts about project funding 
Fakta om finansiering
Both Optifiber and OatMet are funded by “The Research funding for agriculture and food industry in Norway”. 
Både Optifiber og OatMet er finansiert av Forskningsmidlene for jordbruk og matindustri.
Now these are about to become even better, when researchers get to grips with investigating how fish products can better retain their juiciness. 
Nå skal disse bli enda bedre, når forskerne setter i gang med å undersøke hvordan fiskematen kan holde bedre på saftigheten.
All fish loses fluid, both in production and during storage. 
All fisk mister væske, både i produksjon og gjennom lagringstida.
As consumers we notice this as fluid in the packages, along with the fish, but the fish may also have lost fluids before being packed. 
Som forbruker kan vi merke det ved at vi kan finne væske inne i pakningen, sammen med fiskematen, men fisken kan også ha mistet væske allerede før den kommer inn i emballasjen.
“Fluid loss in products is a well-known issue in the industry, and often has a negative effect on the customer’s perception of product quality. 
– Væsketap fra produkter er en kjent utfordring i bransjen, og påvirker ofte forbrukerens opplevde produktkvalitet negativt.
It is also an issue in terms of environment and cost,” says head of development with fish product manufacturer Lofotprodukt, Christer Johansson. 
Det er også et problem både ut fra et miljø- og kostnadsperspektiv, forteller utviklingssjef i fiskematprodusenten Lofotprodukt, Christer Johansson.
Seeping fluid not only reduces the juiciness of products, but also leads to more loss in production, in the shop and with the consumer. 
Væske som siver ut gjør ikke bare at produktet går glipp av saftighet, men det fører også til mer svinn, både i produksjonen, i butikken og hos forbrukeren.
If there’s a lot of fluid in the package, it means the consumer may choose something else and that the shop is unable to sell the product – or that people throw away food that has lost fluid while in the fridge. 
Er det mye væske i pakken, kan det bety at forbrukeren velger bort produktet, og butikken må kaste det – eller det kan gjøre at folk kaster mat som har fått mer væske i pakningen mens den har ligget i kjøleskapet.
More sustainable and better quality 
Mer bærekraftig og bedre kvalitet
Now Lofotprodukt, Fjordland and Fjordkjøkken have joined forces with Nofima’s researchers to do something about the matter. 
Nå går Lofotprodukt, Fjordland og Fjordkjøkken sammen med forskere i Nofima for å gjøre noe med saken.
With funds from the Regional Research Fund North (RFFN) they have established the “JuicyFish” research project, where they will document the production process and experiment with various measures. 
Med midler fra Regionalt forskningsfond Nord-Norge har de opprettet forskningsprosjektet «JuicyFish», hvor de skal dokumentere produksjonsprosessen og teste ut ulike tiltak.
“We will carefully investigate what happens to the fish from arriving at production and until it’s on the consumer’s plate. 
– Vi skal undersøke nøye hva som skjer med fisken fra den kommer inn til produksjon og til den ligger på tallerkenen hjemme hos folk.
We will find out where fluid loss occurs, and why, so that we can find better ways of doing it,” says Nofima researcher Line Bach Christensen, who is heading the project. 
Vi vil avdekke hvor væsketapet skjer, og hvorfor, slik at vi kan finne bedre måter å gjøre det på, sier Nofima-forsker Line Bach Christensen, som er prosjektleder.
If the project should achieve this, it would be of great value to the businesses. 
Kan prosjektet klare å få til dette, vil det være verdifullt for bedriftene.
They would achieve higher quality products, but also a new opportunity to operate more sustainable and efficient production with less financial loss, because they would be able to better exploit the raw material. 
De vil kunne få produkter med bedre kvalitet, men også og en ny mulighet til å drive mer bærekraftig og effektiv produksjon med mindre økonomisk tap, ettersom de vil kunne utnytte råstoffet bedre.
Researcher Line Bach Christensen is pleased that the businesses want to use the research communities’ expertise. 
Forsker Line Bach Christensen er glad for at bedriftene vil ta i bruk kompetansen i forskningsmiljøene.
“We have extensive knowledge on these processes and great expertise in terms of both raw materials, process technology, storage methods and packaging. 
– Vi har veldig mye kunnskap om disse prosessene og mye kompetanse både med tanke på fiskeråstoffet, prosessteknologier, lagringsmetoder og emballasje.
We are really pleased that the businesses want to employ this,” Christensen says. 
Vi er kjempeglade for at bedriftene tar den i bruk, sier hun.
There may be both physiological and process-related causes for fish to lose fluids. 
Det kan være både fysiologiske og prosessbetingende årsaker til at fisken slipper væske.
When these are identified, one will consider developing new technology or testing other methods to limit or completely avoid fluid loss. 
Når disse er kartlagt vil man vurdere å utvikle ny teknologi eller teste andre tiltak for å begrense eller helt unngå væsketapet.
Lofotprodukt views the project as a win-win situation. 
Christer Johansson i Lofotprodukt ser prosjektet som en vinn-vinn-situasjon.
“Lofotprodukt has been making fish products for many years. 
– Lofotprodukt har laget fiskemat i mange år.
Now we want to apply a more research-based approach to look at causes and possible measures to reduce the problems related to fluid loss. 
Vi ønsker nå å bruke en mer forskningsbasert tilnærming for å se på årsaker og mulige tiltak for å redusere problemet knyttet til væsketap.
Project collaboration with a professional research body such as Nofima, as well as the experienced industry businesses such as Fjordland and Fjordkjøkken, is a strength for us in trying to resolve this issue,” he says. 
Prosjektsamarbeid med et profesjonelt forskningsorgan som Nofima, samt rutinerte industribedrifter som Fjordland og Fjordkjøkken, er for oss en styrke når vi ønsker å finne løsninger på denne utfordringen, sier han.
Among other things, Fjordland and Fjordkjøkken will test fish cooked using the sous-vide method, i.e. fish that is first vacuum packed then cooked, as a part of the project. 
Fjordland og Fjordkjøkken vil blant annet teste sous vide-behandlet fisk, altså fisk som er vakuumpakket og varmebehandlet, som del av prosjektet.
The project started in June and will last for three years. 
Prosjektet startet i juni og går over tre år.
Processing Technology 
Prosessteknologi
Jelena Kolarevic 
Jelena Kolarevic
Scientist Phone: +47 900 97 335 jelena.kolarevic@nofima.no 
Forsker Tlf.: +47 900 97 335 jelena.kolarevic@nofima.no
Bjørn-Steinar Sæther 
Bjørn-Steinar Sæther
Senior Scientist Phone: +47 77 62 92 28 bjorn-steinar.saether@nofima.no 
Seniorforsker Tlf.: +47 77 62 92 28 bjorn-steinar.saether@nofima.no
It is the first sensor that has been developed specifically for aquaculture, with the sensitivity and accuracy that are required. 
Dette er den første sensoren som er utviklet spesielt med den sensitivitet og nøyaktighet som er nødvendig for akvakultursystemer.
Previous solutions have used technology from the water management industry, and have not been adapted for aquaculture. 
Hittil har teknologien vært hentet fra vannbehandlingsbransjen, og ikke vært tilpasset akvakultur.
Beneficial in closed-containment aquaculture 
Nyttig i lukkede anlegg
This technology is becoming evermore important since closed-containment aquaculture is being tested and becoming established. 
Denne teknologien blir stadig mer relevant ettersom lukkede anlegg er under uttesting og oppbygging.
Recirculating aquaculture systems are used for closed-containment aquaculture on land, and high-quality measurements of water quality are crucial in such systems to ensure the welfare of the fish. 
I lukkede anlegg på land brukes det resirkuleringssystemer, og i slike system er gode vannkvalitetsmålinger helt nødvendig for å ivareta fiskens velferd.
This sensor is particularly valuable in recirculating aquaculture systems for the measurement of the nitrogen compound nitrite. 
Det er for måling av nitrogenforbindelsen nitritt at denne sensoren er spesielt verdifull i resirkuleringssystemer.
All recirculating aquaculture systems have a biofilter, which consists of micro-organisms that convert nitrogen-based waste products to nitrites and nitrates. 
Alle resirkuleringssystem i akvakultur har et biofilter, som består av mikroorganismer som omdanner nitrogenavfallsstoff til nitritt og nitrat.
High levels of nitrite and ammonia indicate that the biofilter is not functioning optimally. 
Høye nivå av nitritt og ammonium er en indikasjon på at biofilteret ikke fungerer optimalt.
It is, therefore, important that the concentrations are continuously known to ensure efficient break-down of potentially toxic nitrogen compounds in the water. 
Det er derfor viktig at konsentrasjonene er kjent til enhver tid for å sikre effektiv nedbryting av potensielle giftige nitrogenforbindelser i vannet.
“We must give the fish the water quality required such that they are comfortable and grow optimally – since consideration of their welfare is given highest priority. 
‒ Vi må gi fisken den vannkvaliteten den trenger for å trives og vokse optimalt – for hensynet til velferd kommer først.
Our knowledge about salmon and its welfare and performance in recirculating aquaculture systems has enabled us to adapt the technology such that it is well-suited to the biology of the salmon,” says scientist Jelena Kolarevic. 
Med vår kunnskap om laksen og dens velferd og ytelse i resirkuleringssystem, har vi kunnet tilpasse teknologien slik at den passer til laksens biologi, sier forsker Jelena Kolarevic.
Together with colleague Bjørn-Steinar Sæther, she has led Nofima’s part of the work, which is a part of the EU project “AQUAlity”. 
Sammen med kollega Bjørn-Steinar Sæther har hun ledet Nofimas del av arbeidet, som har inngått i EU-prosjektet AQUAlity.
AQUAlity 
AQUAlity
Using this technology should reduce costs and the need for expertise of facility personnel, and should give reliable measurements of potentially toxic nitrogen compounds in aquaculture. 
Bruk av denne teknologien skal kunne redusere kostnader og behov for kompetanse for oppdrettere, og gi pålitelige målinger av potensielle giftige nitrogenforbindelser i akvakultur.
The sensor in whose development Nofima has participated, in collaboration with Philips and other actors, is one of the deliverables of this project. 
Sensoren Nofima har vært med på å utvikle i samarbeid med blant andre Philips, er en av leveransene i dette prosjektet.
Tested and developed 
Testet og videreutviklet
Nofima’s role in the project was to contribute expertise of fish needs and limits for various parameters of water quality, to test the prototype, and to evaluate how it can be further developed such that it can be used in recirculating aquaculture systems. 
I prosjektet var Nofimas oppgave å bidra med kompetanse på fiskens behov og begrensinger for ulike vannkvalitetsparametere, teste prototypen, og vurdere hvordan den kunne videreutvikles for å kunne tas i bruk i resirkuleringsanlegg.
The work was carried out in the laboratory and at the “Nofima Centre for Recirculation in Aquaculture” at Sunndalsøra, where innovative technical personnel played a crucial role. 
Dette ble gjort på laboratoriet og på «Nofima senter for resirkulering i akvakultur» på Sunndalsøra, hvor innovative teknikere hadde en avgjørende rolle.
Dag Egil Bundgaard was one of them. 
Tekniker Dag Egil Bundgaard var en av disse.
Kees Bink, project manager from Philips research, describes Dag Egil’s contribution as follows: 
Om hans innsats sier Kees Bink, prosjektleder fra Philips Research:
“Bundgaard has very broad interests, a broad skill set, and a strong desire to innovate. 
‒ Bundgaard har bred interesse og kompetanse, og et sterkt ønske om å innovere.
This enabled him not only to test the prototype, but also to further develop it and to help integrate it into the full AQUAlity system. 
Dette gjorde at han ikke bare testet prototypen, men også videreutviklet den og hjalp til med å integrere den med hele AQUAlity systemet.
He communicated with developers in The Netherlands and managed to become as familiar with the device as the Philips technologists who had designed it. 
Han kommuniserte med utviklerne i Nederland og klarte å bli så kjent med utstyret som teknologene fra Philips som selv hadde designet det.
Bundgaard and his colleagues subsequently transferred knowledge of the complete system to the consortium partner OxyGuard, and set up the system such that it could be demonstrated for the EU project management team.” 
Etterpå overførte Bundgaard og kollegene kunnskapen om hele systemet til prosjektpartneren OxyGuard, og satte også opp systemet så det kunne demonstreres for prosjektledelsen i EU.
This is what the sensor measures 
Dette måler sensoren
OxyGuard is now planning to take the prototype onwards towards commercialisation and sale to the aquaculture industry. 
Nå skal OxyGuard skal ta prototypen videre mot kommersialisering og salg til oppdrettsnæringen.
The sensor can continuously monitor water quality in recirculating aquaculture systems, and is a component of measurement equipment that measures eight parameters simultaneously. 
Sensoren kan overvåke vannkvaliteten i resirkuleringssystemer kontinuerlig, og inngår i et måleapparat som måler åtte parametere samtidig.
Nofima presented the system at the Nordic RAS workshop in Molde on 31 September, and will present it again on 22 October during the Aquaculture Europe conference in Rotterdam. 
Nofima presenterte systemet på workshopen Nordic RAS i Molde 31. september, og vil gjøre det 22. oktober under konferansen European Aquaculture i Rotterdam.
Production Biology 
Produksjonsbiologi
Ida Synnøve Bårvåg Grini 
Ida Synnøve Bårvåg Grini
Adviser Phone: +47 900 98 475 ida.grini@nofima.no 
Rådgiver Tlf.: +47 900 98 475 ida.grini@nofima.no
Ragni Ofstad 
Ragni Ofstad
Research Director Phone: +47 905 92 981 ragni.ofstad@nofima.no 
Forskningssjef Tlf.: +47 905 92 981 ragni.ofstad@nofima.no