natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is also important to emphesize that none of the samples of roast mutton was experienced as tasting of wool, which is a commonly held belief about the taste of mutton. 
Ingen av prøvene av fårestek hadde utslag for ullsmak, som fårekjøttet har en tendens til å ha et rykte som.
The Nofima scientists point out that a sheep’s leg is, of course, heavier than a lamb’s leg and thus gives more meat, so if a meat with a stronger, gamey taste is desired, it’s a good idea to try preparing a roast from older animals. 
– Sauelåret har naturlig nok høyere vekt og dermed mer kjøtt enn lammet, så om man ønsker kjøtt med kraftigere smak mot vilt, bør man prøve å tilberede en stek av eldre dyr, påpeker Nofima-forskerne.
Meatballs 
Spesialproduserte kjøttboller
The work to analyse the taste of mutton and lamb started as early as the autumn of 2013, and was followed up with further experiments in 2014. 
Analysearbeidet i forhold til smaken av sau og lam, startet allerede høsten 2013, og ble fulgt opp med nye forsøk 2014.
The sensory panel was initially used to study differences in the sensory properties of meatballs with different fat percentages from lamb and sheep of different ages. 
Det sensoriske panelet ble benyttet for å kunne studere variasjon i sensoriske egenskaper i kjøtt med ulik fettprosent fra lam og sau av ulike aldere.
The meatballs were produced by Nortura, and the results showed that meatballs from older animals had a stronger intensity of taste than those from younger animals. 
Med kjøttboller spesialprodusert av Nortura for det aktuelle forsøket, ble studien gjennomført, og resultater viste en høyere smaksintensitet i kjøttboller fra eldre dyr sammenliknet med yngre dyr.
When corresponding tests with meatballs were carried out with untrained persons, however, a different picture emerged: They were not able to distinguish between mutton and lamb in a blind test. 
Da tilsvarende test med kjøttboller ble utført med utrente personer som smakere, ble imidlertid bildet et annet: Personene kjente ikke forskjell på sau og lam i en blindtest.
In contrast, when the consumers were told whether they were eating mutton or lamb, more consumers were able to tell the difference, but the result was not significant. 
Men da forbrukerne fikk opplysning om at det var henholdsvis sau og lam de smakte på, klarte noen å kjenne forskjell – uten at dette ble signifikant.
“In summary, we can say that the sensory panel can distinguish between lamb and mutton, while consumers cannot do so in blind tests. 
– Oppsummert kan vi si at det sensoriske panelet finner forskjeller mellom lam og sau, men forskjellene merkes ikke av forbrukerne i blindtest.
We can also say that information about and expectations to products increases the sensitivity of the consumers. 
Vi kan også si at informasjon om hva det er de smaker på, øker forbrukernes sensitivitet.
And the main conclusion: 
Og hovedkonklusjonen:
“There is a potential to improve consumers perceptions of mutton both by positive communication and new products in the market.” 
«Det finnes et potensial for bedre omdømme for kjøtt fra sau gjennom både positiv kommunikasjon og nye produkter».
Stress is also a factor that the scientists want to study in more detail. 
Stress er også en mulig påvirkningsfaktor forskerne ønsker å studere nærmere.
Pigment and antioxidant 
Pigment og antioksidant
Astaxanthin is a pigment that gives salmon fillets their colour. 
Astaxanthin er et pigment som gir rødfarge til laksefileten.
Astaxanthin is also a powerful antioxidant, and it has a positive effect on the defence mechanisms that mammals use against stress and disease. 
I tillegg er astaxanthin en kraftig antioksidant som er vist å ha positive effekter på kroppens forsvar mot stress og sykdom i pattedyr.
Animals cannot produce astaxanthin naturally. 
Hverken laks eller andre dyr kan lage astaxanthin selv.
Algae in the sea that can produce astaxanthin are eaten by crustaceans, which are in turn eaten by fish such as salmon. 
I havet vil alger som lager astaxanthin bli spist av krepsdyr, som igjen blir spist av fisk, for eksempel laks.
It is, therefore, necessary to add colouring agents to the feed of salmon raised in aquaculture. 
I oppdrett må det derfor tilsettes fargestoff i fôret til laksen.
While the use of astaxanthin in salmon feed has increased, the amounts that remain in the muscles of Norwegian farmed salmon are relatively low. 
Samtidig som bruken av astaxanthin i laksefôret har økt, er mengden som finnes igjen i muskelen på norsk oppdrettslaks, relativt lav.
Scientists at Nofima have carried out experiments that have shown that the level of omega-3 in the feed contributes to determining the quality of the colour uptake. 
Nofimaforskere har gjort forsøk der de har sett at omega-3-nivået i fôret er med på å avgjøre hvor god innfargingen blir.
They have also discovered that stress may play a confounding role in the interaction between colour and diet. 
Det ser også ut til at stress kan være en joker i dette samspillet.
Scientist Trine Ytrestøyl at Nofima wants to investigate this in more detail. 
Forsker Trine Ytrestøyl i Nofima ønsker å undersøke dette nærmere.
Understanding the interactions 
Ukjent samspill
One of the breakdown products from astaxanthin is idoxanthin. 
Et av nedbrytningsproduktene til astaxanthin er idoxanthin.
The scientists have found that the level of idoxanthin increases when that of astaxanthin falls, if the level of marine omega-3 in the feed is at the same time low. 
Forskerne har funnet ut at innholdet av idoxanthin øker når astaxanthin-innholdet synker, og det samtidig er lite marint omega-3 i fôret.
They have also shown that there is a relationship between the genes involved in the metabolism of astaxanthin and the level of marine omega-3 in the feed. 
De har også sett at det er sammenheng mellom gener involvert i omsetningen av astaxanthin og marint omega-3-nivå i fôr.
Stress experiments 
Stressende forsøk
The experiments that stimulated the curiosity of the scientists about the relationships between stress, colouration and marine omega-3 ended in 2015. 
Forsøket som gjorde forskerne nysgjerrige på sammenhengen mellom stress, innfarging og marint omega-3, ble avsluttet i 2015.
Salmon growing from 40 grams to 3.5 kilograms were given feeds with different levels of marine omega-3. 
Laks mellom 40 gram og 3,5 kilo ble fôret med lavere innhold av marint omega-3 enn kommersielt fôr.
All the fish were exposed to stress during the transfer from land facilities to sea-based facilities, and this gave valuable insights into how stress affected groups of fish that had received different levels of marine omega-3 in the feed. 
All fisken ble utsatt for stress i forbindelse med overføring fra landanlegg til sjøanlegg, og det ga verdifullt innsyn i hvordan stress slo ulikt ut på grupper av fisk som hadde fått ulike nivå av marint omega-3 i fôret.
The experiments showed that the growth of all groups of salmon that had received feed with different levels of omega-3 was satisfactory. 
Forsøkene viste at alle grupper av laks som hadde fått fôr med ulike nivå av omega-3, vokste tilfredsstillende.
The colouration of the fillets, in contrast, decreased with decreasing levels of omega-3 in the feed, while more astaxathin was converted to idoxanthin. 
Men innfargingen i fileten avtok med minkende omega-3 innhold i fôret, samtidig som mer astaxathin ble omsatt til idoxanthin.
Fish fed with a low level of omega-3 also had a lower survival rate than fish that received more omega-3. 
Fisk fôret med lave nivå av omega-3 hadde også lavere overlevelse enn fisk som fikk mer omega-3.
“Previous projects have also shown that stressed fish have more idoxanthin than fish that have not experienced high stress. 
‒ Også i tidligere prosjekt har vi sett at stresset fisk hadde mer idoxanthin enn fisk som hadde lavere stressnivå.
Even so, we do not understand in detail how stress affects quality, and we need more knowledge about the effect of the interplay between feed and the environment, and the needs of the fish for antioxidants and other nutrients in practical aquaculture,” says Ytrestøyl. 
Likevel vet vi ikke helt hvordan stress påvirker kvalitet, vi trenger kunnskap om effekten av samspillet mellom fôr og miljø, og fiskens behov for antioksidanter og andre næringsstoff i praktisk oppdrett, sier Ytrestøyl.
One challenge is that many factors influence the colouration of the fillets. 
Utfordringen er at det er mange forhold som kan påvirke innfarging av filet.
There is little fundamental knowledge about how astaxanthin is converted to other compounds and metabolised as an antioxidant in the salmon, and about how the environment influences the metabolism and absorption of astaxanthin. 
Det finnes lite grunnleggende kunnskap om hvordan astaxanthin omsettes til andre forbindelser og forbrukes som antioksidant i laksen, og hvordan miljøforhold påvirker omsetningen og opptaket av astaxanthin.
Consequences of feed changes 
Vet for lite om konsekvensene av fôrendringer
The fraction of marine raw materials in salmon feed has been reduced in recent years. 
De siste årene har andelen marine råvarer i laksefôret sunket.
The feed of Norwegian farmed salmon consisted of 90% marine raw materials in 1990. 
I 1990 besto fôret til norsk oppdrettslaks av 90 prosent marine råvarer.
The fraction had been reduced to 29.2% by 2013. 
I 2013 var andelen redusert til 29,2 prosent.
This trend has continued, and the fraction of marine raw materials is now probably lower than it was in 2013. 
Denne trenden har fortsatt, slik at innholdet av marine råvarer er nå sannsynligvis enda noe lavere enn i 2013.
These figures are from a report written by Ytrestøyl and her colleagues in 2014, based on documentation from the feed manufacturers. 
Tallene er hentet fra en rapport skrevet av Ytrestøyl og kolleger i 2014, som baserte seg på dokumentasjon fôrselskapene selv har levert.
“The limited commercial access to marine omega-3 means that we must know the consequences for fish health and quality that arise if the level in the feed is further reduced from the current level,” concludes Ytrestøyl. 
‒ Den begrensede tilgangen på marint omega-3 i markedet gjør at vi må kjenne til konsekvensene for fiskens helse og kvalitet dersom innholdet i fôret reduseres videre ned fra dagens nivå, avslutter Ytrestøyl.
The projects 
Om prosjektet
The results have come from two projects financed by the Research Council of Norway (NFR) and the Norwegian Seafood Research Fund (FHF). 
Funnene er fra to prosjekt finansiert av Norges forskningsråd (NFR) og Fiskeri- og havbruksnæringens forskningsfond (FHF).
The projects considered the minimum requirements for marine omega-3 (the fatty acids EPA/DHA) in salmon, and the long-term effects on the health of the salmon of low levels of omega-3 in the feed. 
Prosjektene omhandlet minimumsbehov for marint omega-3 (fettsyrene EPA/DHA) i laks, og langtidseffekter av lave omega-3 nivåer i fôr på laksens helse
The availability of the marine omega-3 fatty acids EPA and DHA is thought to be one of the most important long-term challenges for salmon aquaculture. 
Tilgangen til de marine omega-3 fettsyrene EPA og DHA regnes som en av de vesentligste utfordringene på sikt for lakseoppdrett.
The projects were led by Nofima. 
Prosjektene var ledet av Nofima.
The NFR project was carried out in collaboration with BioMar, the Norwegian University of Life Sciences, the Swedish University of Agricultural Sciences, and AVS Chile. 
NFR prosjektet gikk i samarbeid med BioMar, Norges miljø- og biovitenskapelige universitet, Sveriges landbruksuniversitet og AVS Chile.
The FHF project was carried out in collaboration with the National Institute of Nutrition and Seafood Research (NIFES). 
FHF prosjektet gikk i samarbeid med NIFES.
The projects were completed in 2015 
Prosjektene ble avsluttet i 2015.
Fish health Nutrition and feed technology 
Ernæring og fôrteknologi Fiskehelse
In Norway, Nofima is partner and has three research facilities that are modern and highly equipped, with plenty of opportunities. 
Nofima ønsker å ta imot flere europeiske forskere til sine fasiliteter gjennom prosjektet AQUAEXCEL2020.
Read more about Nofima’s facilities in Guide for Transnational Access. 
Les mer om Nofimas fasililiteter i Guide for Transnational Access.
Nofima does research on lump fish (green) and ballan wrasse (orange) in Norway. 
Nofima forsker på lusespiserne rognkjeks (grønn) og berggylt (oransje) på Sunndalsøra.
Now, European scientists can come here to do research through the EU project AQUAEXCEL2020. 
Nå kan europeiske forskere komme hit på forskeropphold gjennom EU-prosjektet AQUAEXCEL2020.
Photo: Terje Aamodt © Nofima. 
Foto: Terje Aamodt © Nofima.
About AQUAEXCEL2020 
Om AQUAEXCEL2020
AQUAEXCEL2020 is an acronym for AQUAculture infrastructures for EXCELlence in European fish research towards 2020. 
AQUAEXCEL2020 er akronym for AQUAculture infrastructures for EXCELlence in European fish research towards 2020.
AQUAEXCEL2020 is a research and innovation action funded under the EU’s new Framework Programme for Research and Innovation, Horizon 2020. 
AQUAEXCEL2020 er et prosjekt som er finansiert over EUs nye program for forskning og innovasjon, Horizon2020.
The project will run for five years from 2015 to 2020, with a total budget of €9.7 million funded by the European Union. 
Prosjektet vil gå over fem år (2015 – 2020), med et totalt budsjett på 9.7 millioner Euro.
The AQUAEXCEL2020 consortium includes 22 partner organisations (including 39 top level aquaculture facilities) in 12 European countries. 
Konsortiet består av 22 partnere fra tolv europeiske land, med til sammen 39 førsteklasses fasiliteter innen akvakultur.
The project is coordinated by the Institut National de la Recherche Agronomique (INRA) in France. 
Prosjektet koordineres av INRA (Institut National de la Recherche Agronomique), Frankrike.
AquaTT is the project dissemination partner. 
AquaTT er ansvarlig for formidling.
In addition to Nofima, there are three other partners from Norway in AQUAEXCEL2020 offering facilities. 
I tillegg til Nofima fra Norge er også Havforskningsinstituttet, NTNU og SINTEF Fiskeri og havbruk partnere i AQUAEXCEL2020.
For more information, visit: www.aquaexcel.eu 
For mer informasjon, besøk www.aquaexcel.eu
Food safety and quality Nutrition and feed technology Production Biology 
Ernæring og fôrteknologi Produksjonsbiologi Trygg og holdbar mat
Andre Sture Bogevik 
Andre Sture Bogevik
Scientist Phone: +47 936 71 232 andre.bogevik@nofima.no 
Forsker Tlf.: +47 936 71 232 andre.bogevik@nofima.no
“Microplastic” is the term given to small plastic particles that arise either from release into the environment or from the breakdown of small fragments of plastic. 
Mikroplast er små plastpartikler som enten stammer fra utslipp eller kommer av nedbryting av mindre plastbiter i naturen.
The microplastic itself may contain additives, and such fragments of microplastic may absorb contaminants from the sea. 
I tillegg til at mikroplasten kan inneholde tilsetningsstoffer, tas også miljøgifter fra havet opp i slike mikroplast-biter.
It has been shown that plastic particles influence the digestive system of fish and other organisms in the sea. 
Plastpartikler har vist seg å påvirke fordøyelsessystemet hos fisk og andre organismer i havet.
Additives in the plastic and contaminants that become concentrated in microplastic can be absorbed by fish and affect them. 
Tilsetningsstoffer i plast og miljøgifter som er samlet i mikroplast kan tas opp i fisken og påvirke den.
They can also be transferred onwards through the food chain or to the next generation of fish. 
De kan også overføres videre gjennom næringskjeden eller til neste generasjon fisk.
The project is to study how environmental contaminants accumulate in such fragments of microplastic at several locations selected by scientists along the coast of Norway. 
I prosjektet skal det studeres hvordan miljøgifter akkumuleres i slike mikroplastbiter ved flere steder forskerne har valgt ut langs kysten av Norge.
The scientists are subsequently to investigate what happens to the ecosystem of Atlantic cod when the fish are exposed to these microplastic particles. 
Deretter skal forskerne undersøke hva som skjer med økosystemet til atlantisk torsk når fisken utsettes for disse mikroplastpartiklene.
“We plan to study how environmental contaminants in the microplastic are transferred into the food chain, from plankton to cod larvae, the long-term effects of transfer from broodstock to cod larvae, and the physiological effects at the level of individuals,” says scientist André Sture Bogevik of Nofima, who leads the project. 
– Vi skal gjennomføre studier av hvordan miljøgifter i mikroplast overføres i næringskjeden, fra plankton til torskelarver, langtidseffekter ved overføring fra stamfisk til torskelarver og studier av fysiologiske effekter på individnivå, sier forsker og prosjektkoordinator André Sture Bogevik i Nofima.
The project is financed by the Research Council of Norway and has been given the name “PlastiCod – Digestion and maternal/paternal transfer of microplastic contaminants in Atlantic cod (Gadus morhua) food web”. 
Prosjektet er finansiert av Norges forskningsråd og har fått navnet PlastiCod – Digestion and maternal/paternal transfer of microplastic contaminants in Atlantic cod (Gadus morhua) food web.
A start-up meeting for the project was held in January at Nofima in Tromsø. 
I slutten av januar var det oppstartsmøte for prosjektet ved Nofima i Tromsø.
The participatants included partners from Bellona and the universities of Bergen, Århus in Denmark and Wageningen in the Netherlands. 
Deltakere var partnere fra Bellona og universitetene i Bergen, Århus i Danmark og Wageningen i Nederland.
The scientists also visited Nofima’s Centre for Marine Aquaculture at Kvaløya, where much of the activity in the project is to take place. 
Forskerne besøkte også Nofimas Senter for marin akvakultur på Kvaløya, der mye av aktiviteten i prosjektet skal foregå.
The results of the project will be used to develop models that simulate the absorption of environmental contaminants into microplastic, and how they influence individuals, populations and the food chain in the marine ecosystem. 
Resultatene fra prosjektet vil bli brukt for å utvikle modeller for å simulere opptak av miljøgifter til mikroplast, og hvordan de påvirker individer, populasjoner og næringskjeden i det marine økosystemet.
cod environment plastic 
miljø økosystem plast torsk
Researchers are now going to study such agreements to see how they affect the competitiveness of Norwegian salmon. 
Nå skal forskere undersøke avtalene for å se hvordan disse påvirker konkurransesituasjonen for norsk laks.
Norwegian seafood is in demand all over the world, but meets trade barriers on a number of markets in the form of duties, taxes and widely varying documentation requirements. 
Norsk sjømat er etterspurt over hele verden, men sjømaten møter handelshindringer i en rekke markeder, i form av blant annet toll, avgifter, og ulike dokumentasjonskrav.
Trade is regulated by the WTO, but states can also decide on more beneficial terms through free trade agreements between certain trading partners. 
Handelen reguleres av WTO, men i tillegg kan land bli enige om gunstigere betingelser gjennom frihandelsavtaler mellom utvalgte handelspartnere.
Several of our most important competitors have such agreements with our common customers, meaning major challenges for us. 
Flere av våre viktigste konkurrenter har slike avtaler med våre felles kunder, og det er en stor utfordring at de ligger foran oss i løypa.
Norway has no agreements with six of the biggest economies in the world. 
Norge mangler avtaler med seks av de ti største økonomiene i verden.
Researchers from Nofima and the Nord University’s Business School will now study the free trade agreements for Norway, Chile and Scotland, to assess what they mean for market access for Norwegian salmon. 
Forskere fra Nofima og Handelshøyskolen, Nord Universitet skal nå undersøke frihandelsavtalene til Norge, Chile og Skottland og vurdere hva avtalene betyr for markedsadgangen til norsk laks.
“Norway is a small nation, and EFTA, the organisation we negotiate through, is not the most attractive partner for free trade agreements. 
– Norge er et lite land, og EFTA, som vi forhandler gjennom, er ikke den mest attraktive partneren for frihandelsavtaler.
The geopolitical situation means that we are not first in the queue when it comes to negotiating such agreements. 
Den geopolitiske situasjonen gjør at vi ikke står først i køen for å forhandle slike avtaler.
But EFTA tries its best to reduce the competitive disadvantages,” says Christel Elvestad from the Business School. 
Men EFTA forsøker etter beste evne å redusere konkurranseulempene, sier Christel Elvestad fra Handelshøyskolen, Nord Universitet.
In recent years, a number of other large agreements have been negotiated which Norway is not party to, such as TTIP (between the USA and EU) and TPP (between the USA and a number of Asian countries). 
De senere årene er det også fremforhandlet mange store avtaler som Norge ikke er en del av, slik som TTIP (mellom USA og EU) og TPP (mellom USA og en rekke asiatiske land).
Such agreements are wide-ranging and seafood is just one of many elements. 
Frihandelsavtalene er omfattende, og sjømat er bare ett av mange elementer.
The researchers say that a lot of Norwegians forget that such agreements concern many other sectors than consumer goods and seafood, and that they have to be attractive for all the parties involved. 
Mange i Norge glemmer at slike avtaler handler om mange flere sektorer enn bare varehandel og sjømat, og at avtalen må være attraktiv for begge parter, sier forskerne.
But even though free trade agreements are a problem for Norway, there is a bright side. 
Men selv om frihandelsavtalene er utfordrende for Norge, finnes det også lyspunkter.
“We have had a free trade agreement with Turkey for some years which is being renegotiated right now. 
– Vi har blant annet lenge hatt en frihandelsavtale med Tyrkia, som reforhandles nå.
Turkey is a fast-growing salmon market,” says Nofima Project Manager, Ingrid Kvalvik. 
Tyrkia er et laksemarked i stor vekst, sier prosjektleder fra Nofima, Ingrid Kvalvik.
The project is financed by the Norwegian Seafood Research Fund and the results will be ready by the end of April 2016. 
Prosjektet er finansiert av Fiskeri- og havbruksnæringens forskningsfond, og resultatene skal foreligge i slutten av april 2016.
The project attempting to answer this question is a collaboration between IRIS-UiS Centre for Innovation Research in Stavanger, Sintef and Nofima. 
Prosjektet som skal gi svar på det, er et samarbeid mellom IRIS-UiS Senter for innovasjonsforskning i Stavanger, Sintef og Nofima.
Last week the project kicked off at Nofima in Tromsø. 
Denne uka gikk startskuddet hos Nofima i Tromsø.
The project is headed by Professor Ragnar Tveterås. 
Prosjektet ledes av professor Ragnar Tveterås.
He also headed the Tveterås committee, which presented the much-discussed seafood industry report in 2014. 
Han ledet også Tveteråsutvalget, som i desember 2014 la fram den mye omtale sjømatindustrimeldingen.
Significant funds are spent on marine R&D. 
Det brukes store penger på marin forskning og utvikling.
Approximately NOK 3.5 billion is invested in marine R&D in Norway every year. 
Årlig investeres det cirka 3,5 milliarder kroner i marin FoU i Norge.
Such an extensive use of resources means that the marine sector and society demand that marine R&D investments provide significant returns in the form of increased value creation. 
En slik omfattende ressursbruk betyr at marin sektor og samfunnet må kreve at marine FoU-investeringer gir høy avkastning i form av økt verdiskapning.
“The project will present proposals for the design of R&D projects from ordering, via implementation, delivery and to the dissemination of knowledge. 
«Prosjektet skal gi forslag til utforming av FoU-prosjekter fra bestilling, via gjennomføring, leveranse og til formidling av kunnskap.