natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The question of whether borrowers should choose an adjustable or fixed borrowing rate – in order to be able to safeguard their own interests to a greater extent – became more relevant after the credit market liberalisation of the 1980s. 
Spørsmålet om å velge fast eller flytende rente – for i større grad å ivareta egne interesser – ble mer aktuelt etter at kredittmarkedene ble liberalisert på 1980-tallet.
However, in almost the entire period since then, the nominal interest rate level has exhibited a falling tendency, first as a result of a decline in inflation expectations, then after 2000 due to a decline in real interest rates. 
Men i nesten hele perioden siden da har det nominelle rentenivået vist en fallende tendens, først som følge av fall i inflasjonsforventningene og etter 2000 som følge av fall i reelle renter.
Borrowers who chose a fixed-rate loan have therefore not benefited from falling interest rates during the fixed rate period. 
De som har valgt å binde renten, har derfor tapt ved at de ikke har fått fordel av fallende rente i bindingstiden.
There are few success stories to be heard from borrowers who chose fixed-rate loans. 
Det er få gode historier å høre fra folk som har bundet renten.
This will probably change ahead. 
Dette vil trolig kunne endre seg fremover.
The share of mortgages with a high loan-to-value ratio has increased in recent years, particularly among young borrowers. 
Andelen boliglån med høy belåningsgrad har økt de siste årene, særlig blant unge låntakere.
In addition, more households are choosing interest-only mortgages. 
Videre velger flere husholdninger avdragsfrie lån.
The opportunity to postpone paying the principal can act as a buffer when servicing the debt becomes more demanding. 
Muligheten for avdragsfrihet kan være en buffer når det blir krevende å betjene gjelden.
The increase in household borrowing has not been matched by a similar increase in investments in financial assets. 
Økt låneopptak i husholdningene har i liten grad vært motsvart av investeringer i finansielle fordringer.
The household saving ratio has been on the decline since 2002 and was very low, probably negative, in 2006. 
Husholdningenes sparerate har vært fallende siden 2002 og var svært lav i 2006, trolig negativ.
Household saving also seems to be negative this year. 
Også i år ser sparingen i husholdningene ut til å bli i minus.
This means that in addition to financing housing investments by raising loans, borrowers are also financing some of their consumption – often a new car or boat – by increasing their (net) debt. 
Det betyr at folk i tillegg til fullt ut å finansiere boliginvesteringer med lån også dekker en del av forbruket – kanskje gjerne kjøp av bil og båt – med å øke (netto) gjelden.
Norway has a substantial current account surplus. 
Norge har et stort overskudd på driftsbalansen overfor utlandet.
If oil prices remain high, this might also be the situation in the years ahead. 
Med en fortsatt høy oljepris vil det kunne vare ved også i årene fremover.
Most of the current account surplus is matched by capital outflows from the state to the Government Pension Fund – Global. 
Den største delen av overskuddet på driftsbalansen motsvares av kapitalutgang fra staten til oppbygging av Statens pensjonsfond – Utland.
Adjusted for these outflows, the surplus has been between NOK 0 and 70 billion in recent years. 
Korrigert for den utgangen har overskuddet ligget mellom 0 og 70 milliarder kroner de siste årene.
It is also likely that oil companies invest substantial foreign exchange earnings abroad. 
Det er også grunn til å anta at oljeselskapene plasserer store deler av sine valutainntekter ute.
In the chart, the term basic balance has been used for the current account adjusted for the estimated capital outflows from the state and oil companies. 
I figuren har vi brukt betegnelsen grunnbalansen om driftsbalansen korrigert for den beregnede kapitalutgangen fra staten og oljeselskapene.
The basic balance has been negative in the past few years and is estimated to fall close to minus NOK 150 billion this year and next. 
Grunnbalansen har vært negativ de senere årene og er anslått til å falle ned mot minus 150 milliarder i inneværende år og neste år.
The large basic balance deficit reflects a substantial saving deficit among mainland industries and households combined. 
Det store underskuddet på grunnbalansen gjenspeiler at fastlandsnæringene og husholdningene til sammen har et betydelig spareunderskudd.
Developments in banks’ balance sheets and sources of liquidity are influenced by these flows. 
Utviklingen i bankenes balanser og kilder til likviditet påvirkes av disse strømmene.
Access to and pricing of this funding is influenced by the recent turbulence in international money markets. 
Tilgangen til og prisen på denne finansieringen påvirkes av uroen de siste månedene i pengemarkedene ute.
The situation has similarities with the situation in the mid-1980s. 
Situasjonen har likhetstrekk med den midt på 1980-tallet.
Then, as now, there was a large saving deficit in the private sector of the mainland economy, while high petroleum revenues laid the basis for a current account surplus. 
Også da utviklet det seg et stort spareunderskudd i den private delen av fastlandsøkonomien, mens gode oljeinntekter la grunnlag for overskudd på driftsbalansen overfor utlandet.
Norges Bank built up foreign exchange reserves while banks financed household and corporate saving deficits, partly by raising loans abroad. 
Norges Bank bygde opp valutareserver samtidig som bankene finansierte spareunderskuddene i husholdningene og foretakene, dels ved hjelp av låneopptak ute.
With the decline in oil prices, confidence in the Norwegian economy faltered, capital flowed out of the country and out of banks’ balance sheets. 
Fallet i oljeprisen svekket tilliten til norsk økonomi, kapital strømmet ut av landet og ut av bankenes balanser.
Norges Bank had to step in as lender to the banks. 
Norges Bank måtte i stor grad tre inn som långiver til bankene.
The developments that followed the decline in oil prices in 1986 will not be repeated. 
Den utviklingen som fulgte etter oljeprisfallet i 1986 vil ikke gjenta seg.
In 1986, confidence in the Norwegian economy faltered while inflation was high and rising. 
I 1986 sviktet tilliten til norsk økonomi samtidig som inflasjonen var høy og økende.
Monetary policy measures had to be applied – through a resolute fixed exchange rate regime from summer 1986 – to restore confidence in the national and international value of the Norwegian krone, i.e. to reduce inflation. 
Pengepolitikken måtte brukes – gjennom en standhaftig fastkurspolitikk fra sommeren 1986 – til å gjenskape tillit til den nasjonale og internasjonale verdien av norske kroner, det vil si til å få inflasjonen ned.
The Norwegian economy is on a much stronger footing now than it was in 1986. 
Norsk økonomi står mye sterkere nå enn i 1986.
None the less, fluctuations in household saving and corporate saving and investment could pose challenges for both monetary policy and our banks. 
Likevel vil svingninger i husholdningenes sparing og bedriftenes sparing og investeringer kunne komme til å gi både pengepolitikken og våre banker utfordringer.
The outlook ahead The past 15 years have been a golden era for the Norwegian economy. 
Utsiktene fremover De siste 15 årene har vært en gylden periode i norsk økonomi.
It must also have been a privilege to be in a position to engage in banking activities in Norway in this period. 
Det må også ha vært et privilegium å få drive bank i Norge i denne perioden.
Selling loans has been easy, there have been virtually no losses, and deposits and borrowing have been stable. 
Det har vært lett å selge lån, det har knapt vært tap og innskudd og innlån har vært stabile.
Lending growth will probably have to be reduced and losses may rise. 
Utlånsveksten må nå trolig ned, og tapene kan øke.
More emphasis will have to be given to keeping costs in check and to risk and asset-liability management. 
Det vil stille økte krav til å holde kostnadene i sjakk og til risiko- og balansestyring.
Perhaps banks will spend more of their resources on attracting deposits and a little less on selling loans. 
Kanskje vil bankene bruke mer ressurser på å skaffe innskudd og litt færre på å selge utlån.
In any event: Keep an eye on your earnings. 
I alle fall: Pass på inntjeningen.
Remarks before the Committee on Financial Services, US House of Representatives, Washington DC, 20 September 2007. 
Remarks before the Committee on Financial Services, US House of Representatives, Washington DC, 20 September 2007.
BIS Review 104/2007. 
Hentet fra BIS Review 104/2007.
(2) On Monday 17 September, HM Treasury issued the following statement: “I can announce today that following discussions with the Governor and the Chairman of the FSA, should it be necessary we, with the Bank of England, would put in place arrangements that would guarantee all the existing deposits in Northern Rock during the current instability in the financial markets”. 
(2) Mandag 17. september kom HM Treasury med følgende uttalelse: ”I can announce today that following discussions with the Governor and the Chairman of the FSA, should it be necessary we, with the Bank of England, would put in place arrangements that would guarantee all the existing deposits in Northern Rock during the current instability in the financial markets”.
On Thursday 20 September, HM Treasury specified the accounts that were covered by the guarantee issued on 17 September. 
Torsdag 20. september presiserte HM Treasury hvilke konti som var dekket av garantien utstedt 17. september.
The guarantee covers all accounts existing at midnight on Wednesday 19 September and all accounts in Northern Rock re-opened in the future by those who closed them between Thursday 13 September and Wednesday 19 September, inclusive. 
Garantien dekker alle konti i Northern Rock per midnatt onsdag 19. september og alle konti i Northern Rock som ble avsluttet (closed) i tidsrommet 13. september – 19. september, men som på et eller annet senere tidspunkt blir gjenåpnet.
The guarantee covers future interest payments, movements of funds between existing accounts, and new deposits into existing accounts. 
Garantien dekker alle fremtidige renteinntekter, bevegelser av midler mellom eksisterende konti og nye innskudd på eksisterende konti.
HM Treasury also stated that it would cover existing and renewed wholesale deposits and existing and renewed wholesale borrowing which was not collateralised. 
HM Treasury opplyste samtidig at den ville dekke eksisterende og fornyede innskudd (”wholesale deposits”) og eksisterende og fornyede lån (”wholesale borrowing”) som ikke var verdipapirisert.
(3) In Norway, the premium is one percentage point. 
(3) I Norge er påslaget én prosentenhet.
Speech by Governor Svein Gjedrem at the conference to mark the 10th anniversary of the Federation of Norwegian Professional Associations, held in Oslo on 24 October 2007. 
Foredrag av sentralbanksjef Svein Gjedrem på Akademikernes jubileumskonferanse, Oslo, 24. oktober 2007
Charts in pdf-format (34 kB) 
Figurer i pdf-format (34 kB)
The Norwegian economy is expanding sharply after the strong upturn began in summer 2003. 
Norsk økonomi er i en høykonjunktur etter en sterk oppgang siden sommeren 2003.
The high rate of growth has only to a limited extent fed through to a higher rise in prices for consumer goods and services. 
Den sterke veksten har i liten grad slått ut i høyere vekst i prisene på varer og tjenester til konsumentene.
Electricity prices have fallen sharply this year, contributing to low inflation and high real wage growth. 
Elektrisitetsprisene har falt kraftig i år og bidrar til at inflasjonen blir lav og reallønnsveksten høy.
But even excluding energy, inflation is still low, even though it has gradually picked up since late summer 2006. 
Men selv uten energi er inflasjonen fortsatt lav, selv om den har tiltatt gradvis siden sensommeren 2006.
In recent years, the Norwegian economy has been influenced by a number of positive supply-side factors. 
Norsk økonomi er de siste årene blitt påvirket av en rekke positive forhold på produksjonssiden av økonomien.
First, high export prices and low import prices have resulted in a substantial improvement in Norway’s terms of trade. 
For det første, høye eksportpriser og lave importpriser har ført til at bytteforholdet overfor utlandet er bedret vesentlig.
We can now import considerably more for a given quantity of export goods. 
For en gitt mengde eksportvarer kan vi nå importere betydelig mer enn tidligere.
In comparison with other countries, productivity gains in banks and other service sectors stand out in particular. 
Når vi sammenlikner med andre land, er det særlig utviklingen i produktiviteten i bankene og andre tjenesteytende næringer som skiller seg ut.
Examples are automated processes and swifter payments in the financial industry, and improved inventory and management systems in commerce and transport. 
Eksempler finner vi i automatiserte prosesser og raskere betalinger i finansnæringen og bedre lager- og styringssystemer i handel og transport.
This reduces production costs. 
Det gir lavere produksjonskostnader.
The business sector is quick to adapt and change, and to make use of new technology that is available in an international market. 
Næringslivet har vært preget av høy omstillingsevne og evne til å ta i bruk ny teknologi som er tilgjengelig i et internasjonalt marked.
This is probably due to the modernisation in the 1980s and 1990s of the way the economy functions, which resulted in more efficient markets. 
Det er trolig et resultat av moderniseringen av økonomiens virkemåte på 1980- og 1990-tallet som ga mer effektive markeder.
Although satisfactory current statistics for central government and local government productivity are not available, government agencies have probably also become more efficient. 
Vi har ikke god løpende statistikk for produktivitet i stat og kommuner, men trolig har også offentlige virksomheter blitt vesentlig mer effektive.
New technology and new organisational structures have certainly provided opportunities to increase efficiency. 
Ny teknologi og nye organisasjonsformer har i alle fall åpnet for det.
Third, an ample supply of foreign labour has been an important factor behind output growth. 
For det tredje, god tilgang på arbeidskraft fra andre land har vært viktig for veksten i produksjonen.
Improved terms of trade, high productivity growth in the Norwegian business sector and the increase in labour supply have resulted in a favourable environment for the Norwegian economy. 
Bedret bytteforhold overfor utlandet, høy produktivitetsvekst i norsk næringsliv og økt tilgang på arbeidskraft har gitt gode rammevilkår for norsk økonomi.
Unemployment has declined considerably and is now very low. 
Arbeidsledigheten har falt kraftig og er nå svært lav.
Unemployment has not been as low since the second half of the 1980s, and employment has risen sharply this year. 
Vi må tilbake til andre halvdel av 1980-tallet for å finne like lav ledighet, og sysselsettingen stiger mer i år enn i manns minne.
Wage-earners and enterprises have both fared well. 
Både arbeidstakere og virksomheter kommer godt ut.
Cheap imported goods have resulted in a subdued rise in consumer prices and a substantial increase in wage-earners’ real wages. 
Billige importvarer har ført til lav vekst i konsumprisene og en solid økning i reallønnen til arbeidstakerne.
High export prices have restrained the rise in real labour costs. 
De høye eksportprisene har bidratt til å holde veksten i bedriftenes reallønnskostnader nede.
Combined with high productivity growth, this has resulted in high corporate earnings and solid growth in employment. 
Sammen med den høye veksten i produktiviteten har det gitt høy inntjening i foretakene og god vekst i sysselsettingen.
At the same time, wage-earners share of corporate value added has been reduced, from around 75 per cent at the end of the 1980s to 70 per cent at the end of the 1990s, and now stands at below 65 per cent. 
Samtidig er lønnstakernes andel av verdiskapingen i næringslivet blitt redusert, fra rundt 75 prosent på slutten av 1980-tallet til 70 prosent på slutten av 1990-tallet, og den er nå i underkant av 65 prosent.
Solid productivity growth and high prices for export goods and deliveries to the petroleum sector have contributed to the reduction in the wage share over the past few years. 
Den gode veksten i produktiviteten og de høye prisene på eksportvarer og leveranser til oljevirksomheten har bidratt til at lønnsandelen har falt de siste årene.
The ample supply of labour has probably had a dampening effect on wage growth. 
Den gode tilgangen på arbeidskraft har trolig virket dempende på lønnsveksten.
Increased globalisation may have provided greater opportunities for Norwegian enterprises to relocate production to other countries if labour costs become too high. 
Økt globalisering kan ha gjort at norske virksomheter i større grad har mulighet til å flytte produksjonen fra Norge til utlandet dersom lønnskostnadene blir for høye.
This probably places some restraint on wage demands among workers in sectors where enterprises have such opportunities. 
En slik utvikling virker trolig dempende på lønnskravene til arbeidstakerne i næringer hvor bedriftene har slike muligheter.
Historically, a high wage share has tended to be accompanied by low unemployment. 
Historisk har det vært en tendens til at lav ledighet har gått sammen med høy lønnsandel.
Developments in recent years have provided the basis for strong growth in employment while the wage share has fallen. 
Utviklingen de siste årene har gitt grunnlag for sterk vekst i sysselsettingen samtidig som lønnsandelen har falt.
Is it possible to sustain the combination of low unemployment and a low wage share? 
Er det mulig å opprettholde kombinasjonen av lav ledighet og lav lønnsandel?
There is now a prospect of slower global growth. 
Det er nå utsikter til at veksten internasjonalt dempes.
There are also signs that the strong growth in productivity that has been evident in other countries – for example in the US – is moderating somewhat. 
Det er også tegn til at den sterke produktivitetsveksten vi har sett ute – blant annet i USA – er i ferd med å avta noe.
And we may see a similar trend in Norway. 
Også hos oss kan det være en slik tendens.
Second, even without a reversal, profits may fall and unemployment rise. 
For det andre: Selv uten en slik reversering kan overskuddene falle og ledigheten tilta.
The implications of this will depend on how far businesses, in their search for qualified labour, will go in bidding up wages. 
Utslagene vil avhenge av hvor langt foretakene, i jakten på den best egnede arbeidskraften, vil strekke seg i å by opp lønningene.
It will also depend on how wage-earners react and on their ability to adapt to change. 
Det vil også avhenge av hvordan arbeidstakerne reagerer og av evnen til å omstille.
Furthermore, it must be expected that the strong krone will shave profits in some enterprises and industries at the moment, even though many have used currency hedging to safeguard their income. 
Sterk krone barberer nok dessuten overskuddene i en del virksomheter og næringer akkurat nå, selv om også mange har valutasikret sine inntekter.
Even though demand for labour is strong, there is a risk that outflows from the labour market to various social security schemes will remain high. 
Selv med stor etterspørsel etter arbeidskraft er det risiko for at avgangen fra arbeidsmarkedet til ulike trygdeordninger holder seg oppe.
Many workers choose to take early retirement under the AFP scheme (contractual early retirement) when they reach 62 years of age, and – because this age group is expanding sharply – this number will probably increase in the years ahead. 
Mange velger å pensjonere seg med avtalefestet pensjon (AFP) når de fyller 62 år, og det antallet vil – på grunn av at aldersgruppen nå vokser kraftig i antall – trolig øke de nærmeste årene.
This is the Norwegian economy’s Achilles’ heel. 
Det er norsk økonomis akilleshæl.
A particularly disturbing aspect is that disability is increasing among young people (1). 
Et særlig urovekkende trekk er at tilbøyeligheten til å bli ufør øker blant unge (1) .
High income growth and a sharp rise in the number of households laid the basis for a sharp, long-term rise in house prices. 
Høy inntektsvekst og sterk økning i antall husholdninger har lagt grunnlag for økt og langvarig stigning i boligprisene.
Self-reinforcing mechanisms were also at work, generating an atmosphere approaching euphoria. 
Det var også selvforsterkende mekanismer i sving som gikk nærmest over i eufori.
People hurried to buy dwellings in order to take advantage of the rise in value. 
Folk skyndte seg å kjøpe for å få med seg verdistigningen.
It now appears that the housing market is cooling after an almost three-fold rise in prices in real terms in the course of the past 14 years. 
Nå kan det se ut til at boligmarkedet kjøles ned, etter en nær tredobling i prisene i reelle termer i løpet av de siste 14 årene.
House price inflation has been accompanied by strong growth in household debt. 
Veksten i boligprisene har gått hånd i hånd med en sterk økning i husholdningenes gjeld.
Household debt in Norway is now about twice the level of disposable income, making the debt-income ratio higher than ever. 
Gjelden i norske husholdninger er nå om lag to ganger disponibel inntekt, og det er høyere enn noensinne.
At the same time, saving is declining and now seems to be negative. 
Samtidig faller sparingen og er trolig nå negativ.
This means that in addition to fully financing their housing investments through mortgages, households are also raising loans to finance current consumption. 
Det betyr at husholdningene lånefinansierer sine boliginvesteringer fullt ut og i tillegg tar opp lån for å finansiere løpende forbruk.
As I mentioned earlier, the favourable developments in the Norwegian economy of the past few years are primarily due to supply-side changes. 
Den gunstige utviklingen i norsk økonomi de siste årene skyldes som nevnt i hovedsak endrete forhold på produksjonssiden av økonomien.
A flexible inflation target for monetary policy – as in Norway and a number of other countries – provides a sound basis for coping with the shocks to our economy that have occurred in recent years. 
Et fleksibelt inflasjonsmål for pengepolitikken – slik vi har i Norge og flere andre land – er et godt utgangspunkt for å håndtere de forstyrrelser som vår økonomi har stått overfor de siste årene.
The aim of preventing inflation expectations from becoming entrenched below the operational target of 2.5 per cent was one of the main reasons the interest rate was lowered to a very low level in 2003 and 2004, when inflation receded and approached zero. 
Hensynet til å hindre at inflasjonsforventningene skulle festne seg under vårt operative mål på 2,5 prosent, var en vesentlig årsak til at renten ble satt ned til et svært lavt nivå i 2003 og 2004, da prisveksten falt og nærmet seg null.
Low interest rates have stimulated demand and output and gradually led to the prospect of higher inflation, which we are addressing by increasing the interest rate. 
Den lave renten har stimulert etterspørsel og produksjon og har etter hvert gitt utsikter til høyere inflasjon, som vi møter med å øke renten.
Higher interest rates will contribute to a gradual decline in capacity utilisation, thereby preventing inflation from becoming too high. 
Økningen i renten vil bidra til at kapasitetsutnyttingen etter hvert kan avta, slik at prisstigningen ikke blir for høy.
In the long term, monetary policy cannot influence real economic variables such as output and employment; it can only influence nominal variables such as inflation, the nominal interest rate and the nominal exchange rate. 
På lang sikt kan ikke pengepolitikken påvirke realøkonomiske størrelser som produksjon og sysselsetting, men bare nominelle størrelser som inflasjonen, det nominelle rentenivået og den nominelle valutakursen.