natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is therefore necessary to delimit the investment universe considerably if environmental criteria are introduced for the management of the Petroleum Fund. 
Det er derfor nødvendig å avgrense investeringsuniverset betydelig dersom en skal innføre miljøkriterier i forvaltningen av Petroleumsfondet.
This means that the work on environmental guidelines must primarily be concentrated on approximately 1 400 companies that are included in the benchmark indices in Europe, the US and Canada. 
Det betyr at en først og fremst må konsentrere arbeidet med miljø-retningslinjer om de rundt 1400 bedriftene som inngår i fondets referanseindekser i Europa, USA og Canada.
These stock markets cover 80 per cent of the Fund's equity investments, and the companies in the benchmark indices also represent about 85 per cent of each country's stock market measured by market capitalisation. 
Disse aksjemarkedene dekker 80 prosent av fondets aksje-investeringer, samtidig som bedriftene i referanseindeksene representerer rundt 85 prosent av hvert lands aksjemarked målt ved markedskapitaliseringsverdi.
In addition, it will be possible to obtain environmental information on a limited number of companies outside the benchmark indices. 
I tillegg vil det være mulig å skaffe miljøinformasjon om et begrenset antall bedrifter utenfor referanseindeksene.
This implies that the environmental guidelines may cover an important portion of the Fund's investment universe. 
Det betyr at miljøretningslinjer vil kunne dekke en viktig del av fondets investeringsunivers.
It is, however, worth noting that the companies that are initially covered by environmental analyses only constitute a small share of the total number of companies that are currently part of the investment universe. 
Det er imidlertid verdt å merke seg at de bedriftene som i utgangspunktet kan dekkes av miljøanalysene bare utgjør en liten andel av det samlede antallet bedrifter som i dag er i fondets investeringsunivers.
When, in addition, the companies that do not satisfy the criteria are eliminated, it is obvious that the environmental guidelines will entail a considerable reduction in the Fund's investment universe. 
Når en i tillegg tar ut de bedriftene som ikke passerer kriteriene, er det åpenbart at miljøretningslinjer vil representere en betydelig innsnevring av fondets investeringsunivers.
This change in the investment universe may have implications for both risk and management costs. 
En slik endring i investeringsuniverset vil ha konsekvenser for både risiko og forvaltningskostnader.
This is discussed later in this submission. 
Dette diskuteres senere i brevet.
Even if it is decided to concentrate the work on environmental guidelines on the approximately 1 400 companies in the Fund's benchmark index in the US, Canada and Europe, it will be very demanding to build up and maintain an environmental database on our own for such a large number of companies. 
Selv om en velger å konsentrere arbeidet med miljøretningslinjer om de rundt 1400 bedriftene i fondets referanseindeks i USA, Canada og Europa, vil det være svært ressurskrevende å på egenhånd bygge og vedlikeholde en miljødatabase for et så stort antall bedrifter.
However, there are consulting firms that have specialised in gathering environmental information on companies in these countries. 
Det finnes imidlertid konsulentselskaper som har spesialisert seg på å samle inn miljøinformasjon om bedriftene i disse landene.
In the work on environmental guidelines it may therefore be natural to use the databases developed by these consulting firms. 
I arbeidet med miljø-retningslinjer kan det derfor være naturlig å ta utgangspunkt i databasene som disse konsulentselskapene har utviklet.
It is uncertain, however, whether these databases contain the information that is most relevant in terms of the specific environmental considerations to be taken into account. 
Det er imidlertid usikkert om disse databasene inneholder den informasjon som er mest relevant for de spesifikke miljøhensyn en ønsker å ivareta.
The consulting firms that have specialised in collecting environmental information on companies' activities primarily use two sources. 
Konsulentselskapene som har spesialisert seg på å samle inn miljøinformasjon om bedriftenes virksomheter benytter i hovedsak to kilder.
The first consists of public registers that contain information on companies' emissions and any environmental penalties. 
Den ene er offentlige registre der en blant annet finner informasjon om bedrifters utslipp og eventuelle miljøbøter.
The second source is information provided by the companies themselves. 
Den andre kilden er informasjon som bedriftene selv gir.
This information is obtained by reading annual reports, by sending companies questionnaires or by directly contacting the companies. 
Denne informasjonen får en tak i ved å lese bedriftenes årsberetninger, ved å sende bedriftene spørreskjemaer eller ved å ta direkte kontakt med bedriftene.
Negative environmental criteria are normally related to conditions that can be quantified and where public registers provide satisfactory quality assurance of the data. 
De negative miljøkriteriene er som regel relatert til forhold som kan kvantifiseres, og hvor offentlige registre gir en god kvalitetssikring av data.
Nevertheless, it is no simple matter to use such criteria. 
Det er likevel ikke trivielt å bruke slike kriterier.
The reason is that the information on, for example, the absolute level of emissions of a company is of limited value. 
Det har sammenheng med at informasjon om for eksempel det absolutte utslippsnivået til en bedrift er av begrenset verdi.
It is more relevant to focus on environmental efficiency in the companies' production processes by looking at the relationship between emission volumes and production volumes. 
Det er mer relevant å fokusere på miljøeffektiviteten i bedriftenes produksjonsprosesser ved å se på sammenhengen mellom utslippsvolum og produksjonsvolum.
However, since it is difficult to obtain information that shows the relationship between production volumes and emissions for the various production processes, it is difficult to measure environmental efficiency in a satisfactory way. 
Men siden det er vanskelig å skaffe informasjon som gir sammenhengen mellom produksjonsvolum og utslipp for de enkelte produksjonsprosessene, er det vanskelig å måle miljøeffektivitet på en tilfredsstillende måte.
Another negative environmental criterion that can be used is whether or not environmental penalties have been imposed on the company. 
Et annet negativt miljøkriterium som kan brukes er om bedriften har fått miljøbot eller ikke.
This criterion, however, also raises a number of discretionary questions: How can one deal with the fact that countries have varying practices with regard to environmental penalties? 
Men også et slikt kriterium reiser en rekke skjønnsmessige spørsmål: Hvordan skal en håndtere det forhold at landene har ulik praksis når det gjelder miljøbøter?
In some countries it may be necessary to set a lower limit for the size of the environmental penalty to avoid excluding many companies, but what should this limit be? 
I enkelte land kan det være nødvendig å sette en minstegrense for størrelsen på miljøboten for at ikke for mange bedrifter skal utelukkes, men hva bør denne grensen være?
Shall special requirements be established for the level of government that has imposed the penalty? 
Skal det settes særskilte krav når det gjelder hvilket myndighetsnivå som gir boten?
Environmental penalties will also apply to past conditions and do not necessarily provide an indication of existing conditions in the company. 
Miljøbøter vil dessuten gjelde forhold i fortid og sier ikke nødvendigvis noe om bedriftens nåværende forhold.
The discussion in this section shows that even though much of the environmental information can be objective, its interpretation may be subjective. 
Diskusjonen i dette avsnittet viser at selv om mye av miljøinformasjonen kan være objektiv, vil tolkningen av den kunne være subjektiv.
Positive environmental criteria are often more qualitative than the negative criteria. 
De positive miljøkriteriene er ofte mer kvalitative enn de negative kriteriene.
Many of the positive criteria will therefore involve a greater element of discretionary evaluations when they are used. 
Mange av de positive kriteriene vil derfor føre til et større innslag av skjønnsmessige vurderinger når de brukes.
Some examples can illustrate this. 
Noen eksempler kan illustrere det.
A positive criterion that is used is whether the company produces an environmental report, although the requirements that must be fulfilled before one can say that the company has such a report are not obvious. 
Et positivt kriterium som er brukt er om bedriften utgir miljørapport, men det er ikke åpenbart hvilke krav som må være oppfylt før en kan si at bedriften har en slik rapport.
Another positive criterion is whether the company has environmental certification (for example, ISO 14001). 
Et annet positivt kriterium er om bedriften har miljøsertifisering (som for eksempel ISO 14001).
The problem with this criterion is that the certification does not apply to the company, but rather a production process in the company. 
Problemet med dette kriteriet er at sertifiseringen ikke gjelder bedriften, men en produksjonsprosess i bedriften.
The use of this criterion therefore raises a number of questions: Must all production processes be certified before it can be said that the company is? 
Det å bruke et slikt kriterium reiser derfor en rekke spørsmål: Må alle produksjonsprosesser være sertifisert før en kan si at bedriften er det?
What requirements shall be imposed if the company has many subsidiaries? 
Hvilke krav skal en stille hvis bedriften har mange datterselskaper?
Should all these subsidiaries be certified before one can say that the company has environmental certification? 
Bør alle disse være sertifisert før en kan si at bedriften har miljøsertifisering?
How shall one deal with companies in industries where environmental certification is not so widespread (such as some service industries)? 
Hvordan skal en behandle bedrifter fra industrier der miljøsertifisering ikke er så utbredt (som for eksempel noen tjenesteytende næringer)?
As the consulting firms will play a key role in the work on environmental guidelines, it is important to make a thorough evaluation of these firms. 
Siden konsulentselskapene vil ha en sentral rolle i arbeidet med miljøretningslinjer, er det viktig å foreta en grundig vurdering av disse selskapene.
The analyses carried out by the consulting firms may have considerable effects on equity exposure in the Petroleum Fund, and these firms must be subject to the same requirements concerning quality and reliability as those who execute the operational management. 
Analysene som konsulent-selskapene gjør vil kunne få store konsekvenser for aksjeeksponeringen i petroleumsfondet, og de samme krav til kvalitet og etterrettelighet må stilles til disse selskapene som til de som utfører den operative forvaltningen.
In evaluating the firms, it is important to examine more closely the sources they use, how the information is analysed, how the firms are organised, the firms' resources and whether the activities of these firms in other areas (such as their own equity management) will result in conflicts of interest. 
I en vurdering av selskapene er det blant annet viktig å se nærmere på hvilke kilder de bruker, hvordan informasjonen analyseres, hvordan selskapene er organisert, hvor mye ressurser de har og om det kan oppstå interessekonflikter med aktiviteter selskapene driver på andre områder (som for eksempel egenforvaltning av aksjer).
It is also worth noting that the market for this type of service is limited. 
Det er også verdt å merke seg at markedet for denne typen tjenester er begrenset.
If if turns out that the consulting firm cannot supply a product of sufficient quality, there are few alternative firms to use. 
Dersom det viser seg at et konsulentselskap ikke kan levere et produkt av tilstrekkelig kvalitet, finnes det få alternative selskaper å bruke.
One general problem with using environmental criteria is that it requires a good overview of those activities in which the companies are involved. 
Et generelt problem ved bruk av miljøkriterier er at det krever at en har god oversikt over hvilke aktiviteter de enkelte bedriftene er involvert i.
However, in the case of large multinational companies with ownership interests in companies in a number of countries, it may prove difficult to obtain this overview. 
For store multinasjonale selskaper med eierandeler i bedrifter i en rekke land kan det imidlertid være vanskelig å skaffe slik oversikt.
It would also be necessary to decide how large an ownership interest, if any, a company may have in a company that does not satisfy environmental criteria before the proprietary company is also disqualified. 
En ville også måtte ta stilling til om hvor stor, om noen, eierandel en bedrift kan ha i en bedrift som ikke oppfyller miljøkriteriene før den eiende bedriften også ble diskvalifisert.
Another problem is that no national or international standards have been devised for companies' environmental reporting. 
Et annet problem er at det ikke er etablert nasjonale eller internasjonale standarder for bedriftenes miljørapportering.
The result is that it may be difficult to obtain comparable environmental information on companies from different countries. 
Resultatet av dette er at det kan være vanskelig å skaffe sammenlignbar miljøinformasjon for bedrifter fra forskjellige land.
Another factor is that the environmental criteria that can be used will be determined by the information that can be gathered by the consulting firms. 
Det vil også være slik at de miljøkriteriene det er mulig å bruke vil være bestemt av den informasjon konsulentselskapene kan samle inn.
This means that one cannot freely choose environmental criteria. 
Det betyr at en ikke fritt kan velge miljøkriterier.
The Revised National Budget for 1998 states that the environmental criteria must be objective and easily identifiable. 
I Revidert nasjonalbudsjett 1998 stilles det som krav at miljøkriteriene skal være objektive og lett identifiserbare.
The discussion above shows that it will be difficult to find environmental criteria that satisfy this requirement. 
Diskusjonen ovenfor viser at det vil være vanskelig å finne miljøkriterier som tilfredsstiller dette kravet.
Efforts are being made, however, to improve the quality of companies' environmental reporting, and in recent years two global programmes that are examining this more closely have been established. 
Det arbeides imidlertid med å bedre kvaliteten på bedriftenes miljørapportering, blant annet er det de senere år etablert to globale programmer som ser nærmere på dette.
Global Partner Working Group is a joint project with consulting firms in various countries that have specialised in gathering information on companies' activities. 
Global Partner Working Group er et samarbeidsprosjekt mellom konsulentselskaper i ulike land som har spesialisert seg på å samle inn informasjon om bedriftenes aktiviteter.
The aim of this project is to coordinate and standardise the analyses of companies internationally. 
Formålet med dette prosjektet er å koordinere og standardisere analysene av bedrifter på tvers av landegrensene.
Global Reporting Initiatives (GRI) is a cooperation between companies and interest groups from a number of countries for establishing an international standard for companies' environmental reporting. 
Global Reporting Initiatives (GRI) er et samarbeid mellom bedrifter og interesseorganisasjoner fra en rekke land om å få etablert en internasjonal standard for bedrifters miljø-rapportering.
As both these programmes are in a start-up phase, it is too early to evaluate their impact. 
Siden begge disse programmene er i startfasen, er det for tidlig å vurdere konsekvensene av dem.
However, it seems likely that in the long run they will make it easier to apply environmental guidelines systematically and consistently across countries. 
Men det kan være grunn til å tro at de på sikt vil gjøre det enklere å anvende miljøretningslinjer på en konsistent og systematisk måte på tvers av land.
These two initiatives are also interesting for managers that do not focus on environmental considerations. 
Disse to initiativene er interessante også for forvaltere som ikke fokuserer på miljøhensyn.
Obtaining more information on the environmental aspect of companies' activities may also improve the quality of financial analyses of companies. 
Det å få mer informasjon om bedriftenes miljøside vil også kunne bedre kvaliteten på finansanalysene av bedrifter.
There are consequently a number of reasons why the ongoing work of coordinating and standardising companies' environmental reporting is positive. 
Det er følgelig flere grunner til at arbeidet som pågår med å samordne og standardisere bedriftenes miljørapportering er positivt.
Two solutions regarding the actual process of selecting companies on the basis of environmental criteria are conceivable. 
Når det gjelder selve prosessen med eventuelt å velge ut bedrifter etter miljøkriterier, kan en tenke seg to løsninger.
The first is subscribing to the consulting firms' databases, but that we ourselves determine those companies that satisfy the environmental criteria. 
Den ene er at en abonnerer på konsulentselskapenes databaser, men selv bestemmer hvilke bedrifter som oppfyller miljøkriteriene.
The second is to give the environmental criteria to the consulting firms, and ask them to select the companies. 
Den andre er at en gir miljøkriteriene til konsulentselskapene, og ber dem stå for utvelgelsen av bedriftene.
In the US, most investors have opted for the first solution, while the second solution seems to be most widespread in the UK. 
I USA velger de fleste investorene den første løsningen, mens den andre løsningen synes mest utbredt i Storbritannia.
Irrespective of the solution chosen, it is important that precise environmental criteria are drawn up and that there is a system which makes it possible to continuously evaluate the problems that might arise when the criteria are to be applied. 
Uansett hvilken løsning en eventuelt velger, er det viktig at det utarbeides presise miljøkriterier, og at en har et system som gjør det mulig å løpende vurdere de problemstillinger som måtte oppstå når kriteriene skal anvendes.
As the work will require professional environmental insight and entail policy priorities, this cannot be a task for Norges Bank. 
Siden arbeidet vil kreve miljøfaglig innsikt og innebære politiske prioriteringer, kan ikke dette være en oppgave for Norges Bank.
The work on selecting companies on the basis of environmental criteria will result in a list of companies that satisfy the criteria. 
Arbeidet med velge ut bedrifter etter miljøkriterier vil resultere i en liste over bedrifter som passerer kriteriene.
This list will represent the Fund's investment universe in the countries concerned, and serve as a basis for the construction of benchmark indices. 
Denne listen vil representere fondets investeringsunivers i de aktuelle landene, og samtidig være utgangspunkt for konstruksjonen av referanse-indeksene.
Benchmark indices 
Referanseindekser
On the basis of the official benchmark indices and a list of companies that satisfy the environmental criteria, the index supplier will be able to construct tailored benchmark indices for the Petroleum Fund. 
Med utgangspunktet i de offisielle referanseindeksene og en liste over bedrifter som passerer miljøkriteriene, vil indeksleverandøren kunne lage skreddersydde referanse-indekser for Petroleumsfondet.
These benchmark indices will have two important functions. 
Slike skreddersydde indekser vil ha to viktige funksjoner.
First, they will serve as the basis for the evaluation of Norges Bank's management. 
For det første vil de være utgangspunkt for evalueringen av Norges Banks forvaltning.
Second, the indices will make it possible to study the impact of the environmental criteria. 
For det andre vil indeksene gjøre det mulig å studere konsekvensene av miljøkriteriene.
The latter can be accomplished by comparing the return on the official indices with the return on the tailored indices. 
Det siste kan gjøres ved å sammenlikne avkastningen på de offisielle indeksene med avkastningen på de skreddersydde indeksene.
This is possible as long as the differences between the two types of indices can be exclusively ascribed to the implementation of environmental criteria. 
Dette er mulig så lenge forskjellene mellom de to typer indekser utelukkende kan tilskrives implementeringen av miljøkriterier.
This requires, however, a continuous evaluation of companies that at irregular intervals are included in the official indices. 
Dette krever imidlertid at en fortløpende må vurdere de bedriftene som med ujevne mellomrom blir inkludert i de offisielle indeksene.
This can take place with as little as four days' notice. 
Dette kan skje med så lite som fire dagers varsel.
During this period, it is therefore necessary to clarify whether the company satisfies the environmental criteria or not. 
I løpet av denne perioden må det følgelig avklares om bedriften oppfyller miljøkriteriene eller ikke.
An alternative, of course, is that the composition of the tailored index is kept stable over a longer period (quarter or year). 
Det er selvfølgelig et alternativ at sammensetningen til den skreddersydde indeksen holdes stabil over en lengre periode (kvartal eller år).
The disadvantage of this approach is that the possibility of evaluating the effect of the environmental criteria is lost as the difference between the official indices and the tailored indices is no longer solely due to environmental criteria, but also varying frequencies for updating the indices. 
Ulempen ved dette er at en mister muligheten til å vurdere effekten av miljøkriteriene siden forskjellen mellom de offisielle indeksene og de skreddersydde indeksene ikke lenger bare skyldes miljøkriteriene, men også ulik frekvens for oppdatering av indeksene.
In Europe, the US and Canada it is realistic to assume that all companies in the Fund's benchmark indices can be assessed on the basis of the criteria. 
I Europa, USA og Canada er det realistisk å legge til grunn at samtlige bedrifter i fondets referanseindekser kan vurderes ut fra kriteriene.
As the Fund's capital gradually increases, however, the applicable benchmark indices may not provide a sufficient spread of the Fund's investments. 
Etter hvert som fondet vokser kan det imidlertid være at de gjeldende referanseindekser ikke gir en tilstrekkelig spredning av fondets investeringer.
It may then be appropriate to use benchmark indices that contain more companies than the existing benchmark indices. 
Det kan da være aktuelt å bruke referanseindekser som inneholder flere bedrifter enn dagens referanseindekser.
If this occurs, it may prove difficult to apply the environmental criteria to all companies in the indices. 
Dersom det skjer, kan det bli vanskelig å anvende miljøkriteriene på alle bedriftene i indeksene.
The tailored indices will then acquire features that deviate substantially from the official indices, and it will no longer be possible to evaluate the effects of environmental guidelines by comparing the return on the official indices and the tailored indices. 
Da vil de skreddersydde indeksene få egenskaper som avviker betydelig fra de offisielle indeksene, og en kan ikke lenger vurdere konsekvensene av miljøretningslinjer ved å sammenlikne avkastningen på de offisielle indeksene og de skreddersydde indeksene.
There are two ways of constructing tailored benchmark indices for the Petroleum Fund based on the companies that have satisfied the environmental criteria. 
Det er to måter en kan konstruere skreddersydde referanseindekser for Petroleumsfondet på med utgangspunkt i de bedriftene som har passert miljøkriteriene.
The first is to use market capitalisation weights so that when some companies are removed from an index the remaining companies will be weighted on the basis of their size. 
Den første er å benytte markedskapitaliseringsvekter, slik at når noen bedrifter tas ut av en indeks vil de gjenværende bedriftene vektes opp i samsvar med deres størrelse.