natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Finanstilsynet does not provide a recommendation on the use of the derogation rule, but expresses the view that the implications of the rule are somewhat unclear in the light of the option for national authorities to set explicit liquidity buffer requirements in each currency. 
Finanstilsynet gir ingen anbefaling om bruk av unntaksbestemmelsen, men uttaler at implikasjonene av den er noe uklar i lys av at det er et nasjonalt valg om det skal fastsettes eksplisitte krav til likviditetsbuffer per valuta.
Norges Bank agrees with this assessment. 
Norges Bank er enig i den vurderingen.
Subject to the final design of the derogation rule, Norges Bank recommends that the Norwegian authorities take the opportunity to set limits for each currency and refrain from using the derogation rule. 
Med forbehold om den endelige utformingen av unntaksbestemmelsen anbefaler vi at norske myndigheter benytter muligheten til å sette grenser per valuta, og avstår fra unntaksregelen.
The two options cannot be applied at the same time. 
De to løsningene kan neppe brukes samtidig.
Norges Bank supports the proposal that NSFR should be introduced as a minimum requirement of 100 percent for the largest institutions as soon as the final definition of the NSFR has been adopted by the EU. 
Norges Bank støtter forslaget om at NSFR bør innføres som et minimumskrav på 100 prosent for de største institusjonene så snart endelig utforming av NSFR er besluttet i EU.
As Norwegian financial institutions already report their NSFRs to Finanstilsynet based on a method of calculation published on Finanstilsynet's website, Norges Bank recommends that the institutions publish this indicator value. 
Siden institusjonene allerede rapporterer NSFR til Finanstilsynet basert på en beregningsmetode som er offentlig tilgjengelig på Finanstilsynets hjemmeside, anbefaler Norges Bank at institusjonene offentliggjør denne indikatorverdien.
Mr. Øystein Olsen, Governor of Norges Bank 
Øystein Olsen, Sentralbanksjef
Ms. Ida Wolden Bache, Executive Director 
Ida Wolden Bache, Direktør
See page 8 in the 2014 Financial Stability Report, Norges Bank. 
Se side 8 i rapporten Finansiell Stabilitet 2014, Norges Bank.
A currency is significant if more than 5 per cent of the institution's total debt is issued in that currency. 
En valuta er signifikant om mer enn 5 prosent av institusjonens totale gjeld er utstedt i valutaen.
Key policy rate decision (Press release 24 September 2015) 
Rentebeslutning (pressemelding 24. september 2015)
Countercyclical capital buffer 2015 Q3 (Press release 24 September 2015) 
Motsyklisk kapitalbuffer 3. kvartal 2015 (pressemelding 24. september 2015)
Rates effective from 25 September 2015: 
Rentesatser gjeldende fra 25. september 2015:
Key policy rate 
Styringsrente
Overnight lending rate 
D-lånsrente
Reserve rate 
Reserverente
0.75% 
0,75%
1.75% 
1,75%
-0.25% 
-0,25%
“Growth prospects for the Norwegian economy have weakened, and inflation is projected to abate further out. 
– Vekstutsiktene for norsk økonomi er svekket, og vi venter at inflasjonen etter hvert vil avta.
The Board has therefore decided to lower the key policy rate now”, says Governor Øystein Olsen. 
Styringsrenten settes derfor ned nå, sier sentralbanksjef Øystein Olsen.
Growth in the Norwegian economy is likely to remain low for a longer period than projected earlier owing to the fall in oil prices through summer. 
Fallet i oljeprisen gjennom sommeren gjør at veksten i norsk økonomi trolig vil holde seg lav lenger enn tidligere lagt til grunn.
Oil investment is expected to fall to a further extent than projected in June, and lower demand for goods and services from the petroleum sector will reduce activity in other parts of the economy. 
Oljeinvesteringene ventes å falle mer enn anslått i juni, og lavere etterspørsel etter varer og tjenester fra petroleumsnæringen vil redusere aktiviteten i andre deler av økonomien.
On the other hand, a weaker krone will contribute to strengthening the profitability of export and import-competing firms. 
På den andre siden bidrar en svakere krone til økt lønnsomhet for eksportbedrifter og importkonkurrerende virksomheter.
Unemployment is projected to continue to edge up. 
Arbeidsledigheten vil trolig fortsette å øke noe.
House price inflation has been a little higher than projected, albeit with wide regional dispersion. 
Veksten i boligprisene har samlet sett vært litt høyere enn anslått, men det er store regionale forskjeller.
Household debt has continued to grow at a faster pace than income. 
Husholdningenes gjeld fortsetter å vokse raskere enn inntektene.
The krone depreciation has pushed up consumer price inflation. 
Svekkelsen av kronen har løftet veksten i konsumprisene.
Low wage growth is keeping down cost growth, and inflation will edge down as the effects of the krone depreciation unwind. 
Lav lønnsvekst holder kostnadsveksten nede, og etter hvert som virkningene av en svakere krone fases ut, vil prisveksten avta.
“The current outlook for the Norwegian economy suggests that the key policy rate may be reduced further in the coming year”, says Governor Øystein Olsen. 
– Slik vi nå vurderer utsiktene for norsk økonomi, kan styringsrenten bli satt ytterligere ned i løpet av det nærmeste året, sier sentralbanksjef Øystein Olsen.
Series: Monetary Policy Report Number: 3/2015 
Serie: Pengepolitisk rapport Nummer: 3/2015
Monetary Policy Report 3/2015 (PDF 1.4 Mb) 
Pengepolitisk rapport 3/15 (PDF 1,2 Mb)
This applies to Charts 1.1, 2.5, 2.6, 2.11, 2.12, 2.14 and 2.21c. 
Dette gjelder figur 1.1, 2.5, 2.6, 2.11, 2.12, 2.14 og 2.21c.
These have been corrected 5 November 2015. 
Dette er rettet opp 5. november 2015.
Norges Bank's letter of 23 September 2015 to the Ministry of Finance 
Norges Banks brev av 23. september 2015 til Finansdepartementet
On 18 June 2015, the Ministry of Finance decided to increase the buffer rate to 1.5 percent, in line with Norges Bank's advice. 
Den 18. juni besluttet Finansdepartementet å øke kravet til 1,5 prosent, i tråd med rådet fra Norges Bank.
The rate is effective from 30 June 2016. 
Kravet gjelder fra 30. juni 2016.
The decision basis for Norges Bank's advice on the countercyclical capital buffer in 2015 Q3 is presented in the September 2015 Monetary Policy Report. 
Beslutningsgrunnlaget for Norges Banks råd om motsyklisk kapitalbuffer i tredje kvartal 2015 legges fram i Pengepolitisk rapport 3/15.
Banks have posted solid earnings so far in 2015, and capital ratios have risen. 
Bankene har hatt god lønnsomhet så langt i 2015, og kapitaldekningen har økt.
At the end of Q2, the average Common Equity Tier 1 (CET1) ratio for the largest banks was 13.7 percent. 
Ved utgangen av andre kvartal var den rene kjernekapitaldekningen i de største bankene 13,7 prosent i gjennomsnitt.
All of the large banks are well positioned to meet the higher requirements applicable from summer 2016. 
Alle de store bankene ligger godt an til å oppfylle de økte kapitalkravene som gjelder fra sommeren 2016.
Recently, banks funding costs have edged up. 
I det siste har bankenes finansieringskostnader økt litt.
Banks' losses are low. 
Bankene har lave tap.
Household debt is rising faster than disposable income, and credit growth has recently moved up slightly. 
Husholdningenes gjeld øker mer enn de disponible inntektene, og i det siste har gjeldsveksten tiltatt litt.
Growth in corporate debt is more moderate. 
Gjeldsveksten i foretakene er mer moderat.
Since autumn 2014, growth in bank lending to enterprises has picked up, particularly to enterprises in the commercial property sector and construction industry. 
Siden i fjor høst har bankenes utlånsvekst til foretakene tatt seg opp, særlig for foretak innen næringseiendom og bygg og anlegg.
Growth in corporate bond debt has fallen. 
Veksten i foretakenes obligasjonsgjeld har falt.
Recently, credit premiums for oil-related enterprises with a low credit rating have risen markedly. 
I det siste har kredittpåslagene for oljerelaterte foretak med lav kredittvurdering økt markert.
Applying the trend calculation method proposed by the Basel Committee, the reference rate was 0 percent in 2015 Q2. 
Med Baselkomiteens trendberegning var referanseverdien 0 prosent i andre kvartal 2015.
Using an alternative trend calculation method, which has been shown to provide a better leading indicator of crises, the reference rate was 1.25 percent. 
Med en alternativ trendberegning, som erfaringsmessig gir en bedre ledende indikator for kriser, var referanseverdien for bufferen 1,25 prosent.
The ESRB stipulates that there should not be a mechanical relationship between the reference rate and the buffer rate, but that the requirement should be based on a broader decision basis. 
ESRB presiserer at det ikke skal være en mekanisk sammenheng mellom referanseverdien og nivået på bufferkravet, men at kravet skal baseres på et bredere beslutningsgrunnlag.
Over the past year, house prices have risen faster than household disposable income. 
Boligprisene har gjennom det siste året steget mer enn husholdningenes disponible inntekter.
Banks' wholesale funding ratios have been stable. 
Andelen markedsfinansiering i bankene har vært stabil.
The persistent rise in household debt ratios and high property price inflation in recent years are signs that financial imbalances have built up. 
Den vedvarende oppgangen i husholdningenes gjeldsbelastning og høy prisvekst på eiendom de siste årene, er tegn på at finansielle ubalanser har bygd seg opp.
Norges Bank's assessment of financial imbalances is little changed since June. 
Norges Banks vurdering av de finansielle ubalansene er lite endret siden juni.
Increased capital buffers, including a countercyclical capital buffer of 1.5 percent, strengthen banks' resilience to future loan losses. 
Økte kapitalbuffere, inkludert en motsyklisk kapitalbuffer på 1,5 prosent, gjør bankene mer robuste mot fremtidige utlånstap.
In the period ahead, borrowing may be restrained by the new requirements for banks' residential mortgage lending and lower growth in the Norwegian economy. 
Fremover kan gjeldsopptaket bli dempet av de nye kravene til bankenes utlånspraksis for boliglån og lavere vekst i norsk økonomi.
On the other hand, the decline in lending rates over the past year may entail a risk of further fuelling property price inflation and debt growth. 
På den annen side innebærer nedgangen i utlånsrentene det siste året en risiko for at veksten i eiendomspriser og gjeld skyter ny fart.
On the basis of an overall assessment, Norges Bank's Executive Board has decided to advise the Ministry of Finance to keep the buffer rate unchanged. 
Norges Banks hovedstyre har etter en samlet vurdering besluttet å gi Finansdepartementet råd om å holde bufferkravet uendret.
Norges Bank has advised the Ministry of Finance to keep the countercyclical capital buffer for banks unchanged. 
Norges Bank har gitt råd til Finansdepartementet om å holde kravet til den motsykliske kapitalbufferen i bankene uendret.
The decision basis for the Bank's advice is published in Monetary Policy Report 3/15. 
Beslutningsgrunnlaget for rådet er gjengitt i Pengepolitisk rapport 3/15.
Property price inflation remains elevated, and household debt growth has risen slightly in recent months. 
Veksten i eiendomsprisene holder seg oppe, og gjeldsveksten i husholdningene har tiltatt litt de siste månedene.
"Norges Bank's assessment of financial imbalances is little changed since June," says Governor Øystein Olsen. 
– Norges Banks vurdering av de finansielle ubalansene er lite endret siden juni, sier sentralbanksjef Øystein Olsen.
"Increased capital buffers strengthen banks' resilience to future loan losses," says Governor Olsen. 
– Økte kapitalbuffere gjør bankene mer robuste mot fremtidige utlånstap, sier sentralbanksjefen.
In June 2015, the buffer rate was set at 1.5 percent effective from 30 June 2016. 
Bufferkravet ble i juni 2015 fastsatt til 1,5 prosent med virkning fra 30. juni 2016.
The Ministry of Finance has decided to keep the buffer requirement unchanged. 
Finansdepartementet har besluttet at bufferkravet holdes uendret.
See Ministry's press release: "Countercyclical buffer unchanged". 
Se Finansdepartementets pressemelding: «Motsyklisk kapitalbuffer uendret».
Norges Bank's letter: Advice on the countercyclical capital buffer 2015 Q3 
Norges Banks brev: Råd om motsyklisk kapitalbuffer 3. kvartal 2015
For more information, please contact: Ms. Hilde Singsaas, Director of Communications and External Relations Tel. 
For mer informasjon, vennligst kontakt: Kommunikasjonsdirektør Hilde Singsaas Tlf.
Risk in the payment system is closely linked to the use of deposits. 
Risikoen i betalingsformidlingen er nært knyttet til bruk av kontopenger.
Payment transactions - via banks - take time, and this time-lag (between payment and settlement) is an important source of settlement risk. 
Formidling av betalinger - via banker - tar tid, og dette tidsgapet (mellom betaling og oppgjør) er en viktig kilde til oppgjørsrisiko.
Cash payment allows immediate settlement without any such risk. 
Betaling med kontanter gir umiddelbart oppgjør og medfører ikke tilsvarende risiko.
Therefore, the transition from cash settlement to the use of deposits involves greater risk, but also greater efficiency. 
Overgangen fra kontantoppgjør til bruk av kontopenger innebærer derfor økt risiko, men samtidig økt effektivitet.
Thus, the public's choice of means of payment and payment instruments directly affects the degree of risk and efficiency in the payment system. 
Publikums valg av betalingsmidler og -instrumenter har således en direkte innvirkning på risikoen og effektiviteten i betalingsformidlingen.
The public's choice of different means of payment and payment instruments varies over time. 
Publikums valg av ulike betalingsmidler og -instrumenter varierer over tid.
This is, of course, nothing new. 
Dette er selvsagt ingen ny erkjennelse.
Already in 1924, the Banking Commission - which drafted a new law on commercial banks at the time - stated the following: 
Allerede i 1924 uttalte bankkomitéen - som den gang utformet ny lov om aktiebanker - at:
The concept of means of payment is not beyond change; it has taken different forms throughout time. 
Betalingsmidlene er ikke et uforanderlig begrep, det har gjennom tidene tatt forskjellige skikkelser.
These bank-issued means of payment have - in the more developed countries - reduced the use of legal tender to minor daily disbursements (cash payments in its narrowest sense). 
Disse nye, bankmessige betalingsmidler har - i de mere utviklede land - redusert de lovbestemte, tvungne betalingsmidler til å brukes mest, hvor det gjelder dagliglivets mindre opgjør eller isolerte uttellinger (kontantbetalinger i snevreste forstand).
Today, the payment system continues to undergo rapid change. 
Også i dag er betalingsformidlingen i rask endring.
New technology, new participants, new regulations and more globalisation have made this fairly complicated subject matter even more challenging to keep up with. 
Ny teknologi, nye aktører, nytt rammeverk og stadig mer internasjonalisering gjør at dette området - som var ganske komplisert fra før - blir stadig mer utfordrende å følge med i.
Norges Bank has a statutory responsibility for promoting an efficient payment system. 
Norges Bank har et lovpålagt ansvar for å fremme et effektivt betalingssystem.
This responsibility becomes even more demanding when the systems change rapidly. 
Når utviklingen går raskt, blir denne oppgaven desto mer krevende.
The focus of my address here today will be on Norges Bank's responsibility as distinct from the responsibility of the market participants and, in particular, that of the banks. 
Hva vårt ansvaret består i og hvordan det avgrenses i forhold til aktørenes, og særlig bankenes ansvar, vil være sentralt i mitt foredrag her i dag.
However, before I embark upon this I will provide an assessment of risk and efficiency in the Norwegian payment system. 
Før jeg kommer dit, skal jeg imidlertid forsøke å vurdere risiko og effektivitet i det norske betalingssystemet.
I would like to begin with four observations on risk and efficiency in the payment system: 
La meg starte med fire observasjoner som jeg finner er relevante for en drøfting av risiko og effektivitet i betalingsformidlingen:
Observations 
Noen observasjoner
First, payment system risk is closely linked to the organisation of payment services (legal agreements, time of payment, etc.) 
For det første - risikoen i betalingsformidlingen er nært knyttet til utformingen av betalingstjenestene (avtaler, betalingstidspunkt, etc.)
Central banks have been particularly concerned with risk in large value transfer systems, or systems for clearing and settlement of payments between banks. 
Sentralbanker har særlig vært opptatt av risikoen i interbanksystemene, eller systemer for avregning og oppgjør av betalinger mellom banker.
These systems are located at the top of the so-called payment pyramid. 
Disse systemene befinner seg på toppen av den såkalte betalingspyramiden.
This is where the large, time-critical payments occur and obviously where the system risk is greatest. 
Her går de store, tidskritiske betalingene og her er faren for systemrisiko åpenbart størst.
Disruptions in this segment of the payment system can lead to severe consequences, partly through the banks' exposure to each other and partly through the banks' processing of payments to and from their customers - ie retail payments. 
Forstyrrelser i denne delen av betalingssystemet kan få svært alvorlige følger, dels via bankenes eksponeringer mot hverandre og dels via bankenes håndtering av betalinger til og fra sine kunder - dvs. massebetalingene.
At Norges Bank, we have come to focus more on risk in the retail payment system, not least because many small transactions can amount to a fairly large sum, but also because it typically takes some time before final settlement between banks occurs. 
I Norges Bank har vi etter hvert også fokusert på risikoen i massebetalingsystemet, ikke minst fordi mange små transaksjoner summerer seg opp til ganske store beløp, og fordi det typisk tar noe tid før endelig oppgjør mellom bankene gjennomføres.
Internationally, more attention has been paid to risk in retail systems. 
Internasjonalt er man også blitt mer opptatt av risikoen i slike systemer.
Moreover, if such systems combine pure retail payments and large payments - as is the case in Norway - it is recommended internationally that the risk-reduction measures be as strict for these systems as for systems for large-value transfers. 
Hvis disse systemene dessuten blander sammen rene massebetalinger med store betalinger - slik som i Norge - blir det internasjonalt anbefalt at man stiller like strenge krav til slike systemer som man stiller til systemer for store betalinger.
We have also seen that part of the credit risk between banks arises in connection with (the legal basis related to) the various payment services. 
Dessuten er vi blitt mer oppmerksom på at deler av kredittrisikoen bankene imellom oppstår i tilknytning til (det rettslige grunnlaget for) de enkelte betalingstjenester.
In some cases, the banks' legal obligations actually coincide with the time the customer pays, ie long before the actual interbank transaction. 
I noen tilfeller oppstår faktisk bankenes forpliktelser allerede på det tidspunktet kunden betaler, dvs. lenge før selve interbanktransaksjonen.
For this reason, an assessment of the risk in interbank systems must be based on a thorough analysis of settlement times for the most important payment services. 
En vurdering av risikoen i interbanksystemene må derfor bygge på en grundig analyse av skjæringstidspunkter for de viktigste betalingstjenestene.
As a central bank, we are naturally concerned that the entire payment system functions smoothly. 
Som sentralbank er vi naturligvis opptatt av at hele betalingssystemet fungerer godt.
If important systems for payment services fail, robust interbank systems will obviously be of limited use. 
Hvis viktige systemer for betalingstjenester bryter sammen, vil det åpenbart være begrenset nytte i robuste interbanksystemer.
At the very worst, extensive problems in systems for payment services might reduce the public's confidence in deposits, leading to a transition to cash payments. 
Omfattende problemer i systemer for betalingstjenester vil i verste fall kunne svekke publikums tillit til kontopenger og føre til en overgang til kontantbetalinger.
Therefore, we need to be aware of the interplay between the interbank systems and the systems for payment services. 
Også dette tilsier at vi er oppmerksom på samspillet mellom interbanksystemene og systemene for betalingstjenester.
Second, the risk in the payment system can be reduced by increased use of gross settlement in the central bank - but there are costs attached to such a conversion. 
For det andre - risikoen i betalingssystemet kan reduseres ved omlegging til brutto oppgjør i sentralbanken - men det er kostnader knyttet til en slik omlegging
An increasing number of countries, including Norway, has introduced gross settlement systems - RTGS systems - for large-value transfers. 
Stadig flere land, herunder Norge, har fått brutto oppgjørssystemer - såkalte RTGS systemer - for store betalinger.
The conversion from net- to gross-settlement for large payments can eliminate credit risk and, thus, a fundamental cause of systemic risk from an interbank settlement. 
En omlegging fra netto- til bruttooppgjør for store betalinger vil kunne fjerne kredittrisikoen, og dermed en viktig årsak til systemrisiko, fra interbankoppgjøret.
However, such conversion is not cost-free. 
En slik omlegging er imidlertid ikke uten kostnader.
Let me briefly mention two disadvantages of gross settlement: 
La meg kort nevne to ulemper ved bruttooppgjør som ofte trekkes frem:
First, it is evident that gross settlement does not completely eliminate the danger of systemic risk. 
For det første er det klart at bruttooppgjør ikke fjerner faren for systemrisiko helt.
Banks will continue to be linked through interbank loans, and problems in one institution may still lead to considerable spill-over effects even if the settlement risk of the net settlement has been eliminated. 
Banker vil fremdeles være knyttet sammen ved interbanklån, og problemer i en institusjon vil fremdeles kunne få store ringvirkninger selv om oppgjørsrisikoen i nettooppgjøret er fjernet.
Moreover, the risk may increase for other institutions which must grant more credit (to those in need of liquidity for the gross settlement) or for institutions which do not receive settlement as quickly as before (due to queuing problems with the gross settlement). 
Dessuten kan risikoen øke for andre institusjoner som må yte mer kreditt (til dem som trenger likviditet for bruttooppgjøret) eller for institusjoner som ikke mottar oppgjør så raskt som tidligere (pga. køproblemer i bruttooppgjøret).
Second, the transition to gross settlement may increase the liquidity costs for settlement participants. 
For det andre kan overgang til bruttooppgjør gi økte likviditetskostnader for deltakerne i oppgjøret.
Whenever transactions are to be settled concurrently, there is always a risk of "gridlock", ie that settlement is halted because liquidity has been unevenly distributed. 
Når mange transaksjoner skal gjøres opp samtidig, er det alltid en fare for "vranglås", dvs. at oppgjøret stopper opp fordi likviditeten er skjevt fordelt.
However, this is a well-known situation and is resolved in many countries by the central bank providing loans to system participants. 
Dette forholdet er for øvrig vel kjent og løses i mange land ved at sentralbanken "smører" oppgjøret med lån til deltakerne.
Third, there is greater need to balance risk against efficiency 
For det tredje - det er blitt større oppmerksomhet omkring behovet for å avveie risiko og effektivitet
In recent years, more attention has been drawn to weighing risk against efficiency. 
I den senere tid er det blitt mer oppmerksomhet på avveiningen mellom risiko og effektivitet.
This is particularly the result of experiences we and other central banks have had with the new payment systems and the accompanying operating rules. 
Dette skyldes ikke minst de erfaringer vi og andre sentralbanker har hatt med de nye oppgjørssystemene og tilhørende rammevilkår.