natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In reaching its decision, the Executive Board has weighed the objective of bringing inflation back to target against the risk that output growth may eventually be too high. 
Hovedstyret har avveid på den ene siden hensynet til å bringe inflasjonen tilbake til målet og på den andre siden risikoen for at veksten i produksjonen etter hvert kan bli for sterk.
Speech by Mr. Jarle Bergo, Deputy Governor of Norges Bank, Vest-Norsk Sparebanklag's autumn conference, Bergen, 12 November 2004 
Visesentralbanksjef Jarle Bergo Foredrag på høstkonferanse i Vest-Norsk Sparebanklag 12. november 2004
The objective of monetary policy is to safeguard the value of money in the long term. 
Pengepolitikken skal verne om pengeverdien på lang sikt.
In the short and medium term, monetary policy can also contribute to stabilising production and employment. 
På kort- og mellomlang sikt kan pengepolitikken i tillegg bidra til å stabilisere utviklingen i produksjon og sysselsetting.
A fall in the price level will often occur in tandem with a downturn. 
Fall i prisnivået vil ofte gå hånd i hånd med nedgangstider.
The objective of low and stable inflation provides an anchor for economic agents' expectations concerning future inflation. 
Et mål om lav og stabil inflasjon gir aktørene i det økonomiske livet et ankerfeste for forventninger om fremtidig inflasjon.
I will discuss this aspect in more detail later. 
Jeg vil utdype dette senere i foredraget.
Inflation targeting has proved to be particularly appropriate in very open, small and medium-sized economies such as the Norwegian economy. 
Inflasjonsmål har vist seg særlig velegnet i små og mellomstore økonomier som er svært åpne slik norsk økonomi også er.
Commodity exports play a key role in several of the countries that were the first to introduce inflation targeting and, and as an oil exporter, we have learned from their experience. 
Eksport av råvarer spiller en vesentlig rolle i flere av de landene som først valgte inflasjonsstyring, og som oljeeksportør har vi lært av deres erfaringer.
Lower interest rates normally also lead to a depreciation of the krone. 
Normalt vil en lavere rente føre også til en svakere krone.
The idea behind the Petroleum Fund is that the cash flow from an increase in oil prices should accrue to the Fund and be invested abroad so that the increase in oil prices does not affect the wider budget. 
Tanken bak Petroleumsfondet er at kontantstrømmen fra en økning i oljeprisen skal tilflyte Petroleumsfondet og plasseres i utlandet slik at økningen i oljeprisen ikke påvirker budsjettet for øvrig.
The Fund thus acts as a buffer against disturbances. 
Oljefondet fungerer dermed som en støtpute mot forstyrrelser.
The guideline specifying that only the real return on the Petroleum Fund is to be used, means that the capital in the Fund is not depleted over time. 
Regelen om at bare realavkastningen av petroleumsfondet skal brukes, innebærer at formuen ikke blir mindre over tid.
An increase in the current account surplus will normally result in higher net demand for the domestic currency. 
Normalt vil et økt driftsoverskudd gi høyere netto etterspørsel etter innenlandsk valuta.
The effects of changes in the current account on net demand for the Norwegian krone can be illustrated by adjusting the basic balance for transfers and earnings to the Petroleum Fund and oil companies' estimated cash surplus. 
Vi kan belyse virkningene av endringer i driftsbalansen på netto etterspørsel etter kroner ved å korrigere grunnbalansen for overføringer og inntjening til petroleumsfondet og for et anslag for oljeselskapenes kontantoverskudd.
Fluctuations between major currencies also affect the krone exchange rate. 
Bevegelser mellom hovedvalutaene påvirker også kursen på norske kroner.
In recent weeks, investors have withdrawn from the US dollar and a number of currencies have appreciated. 
De siste ukene har investorene trukket seg ut av amerikanske dollar og flere valutaer har styrket seg.
The Norwegian krone market is less liquid than many other foreign exchange markets. 
Markedet for norske kroner er mindre likvid enn mange andre valutamarkeder.
This may have contributed to amplifying the appreciation of the Norwegian krone. 
Dette kan ha bidratt til å forsterke styrkingen av norske kroner.
The krone exchange rate has appreciated during the autumn. 
Valutakursen har styrket seg utover høsten.
Expectations that the interest rate has reached a trough, in conjunction with high spot and futures prices for oil, have probably supported the krone. 
Forventninger om at rentebunnen er nådd, sammen med høy oljepris både for samtidig og fremtidig levering, har trolig bidratt til å understøtte kronekursen.
Our previous experience suggests that the value of the Norwegian krone is primarily affected when oil prices are unusually low and/or falling. 
Våre tidligere erfaringer tyder på at verdien på norske kroner først og fremst reagerer på oljeprisen når denne er unormalt lav og/eller fallende.
Through 2004, the krone exchange rate has appreciated in line with oil prices. 
Gjennom 2004 har vi sett at kronekursen styrket seg med oljeprisen.
Oil prices have not, however, been as high, in nominal or real terms, in since the krone was floated in late 1992. 
Oljeprisen har imidlertid ikke vært så høy, verken nominelt eller reelt, siden kronen begynte å flyte høsten 1992.
We have therefore no previous experience to draw on. 
Vi har altså ikke tidligere erfaring å trekke på.
It appears that the krone exchange rate also reacts to abrupt upward movements in spot and futures prices for oil. 
Det kan synes som om kursen også reagerer på brå bevegelser oppover på samtidig og fremtidig pris på olje.
Oil prices have declined somewhat since end-October. 
Siden slutten av oktober har oljeprisen gått noe tilbake.
A levelling off or a fall in oil prices and a stable use of petroleum revenues could reverse the short-term capital flows. 
En utflating eller et fall i oljeprisen og stabil bruk av petroleumsinntektene vil kunne snu de kortsiktige kapitalstrømmene.
The strong krone has a dampening effect on the inflation outlook. 
Den sterke kronen demper prisutsiktene.
This provides a basis for keeping the interest rate level in Norway low for a longer period than would otherwise have been the case and for maintaining this low level even though interest rates rise in other countries. 
Det gir grunnlag for at renten i Norge holdes lav lenger enn ellers og holdes lav selv om renten stiger i andre land.
Inflation targeting will therefore ease the pressure on the krone and stabilise exchange rate expectations. 
Inflasjonsstyringen vil derfor dempe presset på kronen og stabilisere kursforventningene.
The objective of monetary policy is inflation of 2½ per cent over time. 
Siktemålet i pengepolitikken er at inflasjonen over tid skal være 2½ prosent.
Inflation is now considerably lower. 
Inflasjonen er nå vesentlig lavere.
The monetary stance is therefore expansionary. 
Pengepolitikken er derfor ekspansiv.
The Federal Reserve has raised its key rate four times, by a total of 1 percentage point. 
Den amerikanske sentralbanken har hevet styringsrenten fire ganger med til sammen 1 prosentpoeng.
Fiscal policy in 2004 appears to be somewhat more expansionary than assumed in the Revised National Budget. 
Finanspolitikken i 2004 ser ut til å bli noe mer ekspansiv enn langt til grunn i Revidert nasjonalbudsjett.
In the September round of interviews, our contacts throughout the country reported continued growth in all the main industries. 
I intervjurunden i september meldte kontaktene våre fra hele landet om fortsatt vekst i alle hovednæringene.
Our contacts here in western Norway report continued recovery in all industries. 
Våre kontakter her på Vestlandet melder om fortsatt oppgang i alle næringer.
Suppliers to the petroleum sector report solid growth, while the export industry reports somewhat lower growth now than before the summer. 
Det er solid vekst for leverandører til oljesektoren, mens eksportindustrien rapporterer en noe lavere veksttakt nå enn før sommeren.
Growth is picking up in the building and construction sector. 
I bygg- og anleggssektoren er veksten tiltakende.
New developments include activity in commercial construction, which has also increased this time. 
Nytt denne gangen er økt aktivitet også i næringsbygg.
Growth in retail trade is solid, and reports of increased willingness to invest apply primarily to this sector. 
Veksten i varehandelen er solid, og det er først og fremst i denne næringen det meldes om økt investeringsvilje.
Signals from the regional network indicate some increase in employment in retail trade and the building and construction sector. 
Signalene fra det regionale nettverket tyder på en viss økning i sysselsettingen i varehandel og bygg og anlegg.
Manufacturing now reports no change in employment after a moderate rise in the last couple of rounds. 
I industrien meldes det nå om uendret sysselsetting etter et par runder med moderat oppgang.
Directorate of Labour figures show that unemployment in Region South-West is a little lower than in the country as a whole. 
Tall fra Aeat viser at ledigheten i region Sørvest er litt lavere enn i landet som helhet.
The largest reduction has been in manufacturing and the building and construction industry. 
Den største reduksjonen har kommet i industrien og i bygg- og anleggsarbeid.
According to the Directorate of Labour, a sharp decrease in the number of lay-offs has contributed to lower unemployment in manufacturing. 
Ifølge Aetat har en kraftig nedgang i antall permitterte bidratt til lavere ledighet i industrien.
According to money market expectations, the interest rate will eventually stabilise at close to 5½ per cent. 
Aktørene i pengemarkedet venter at rentenivået etter hvert vil stabilisere seg på i overkant av 5 ½ prosent.
This interest rate, plus a premium for banks' margins, provides a more realistic indication of the interest rate level that will apply over the loan's life than the variable interest rates prevailing today. 
Denne renten, med påslag for bankenes marginer, gir et mer realistisk uttrykk for hvilket rentenivå som kan ventes over lånets levetid enn de flytende rentene vi har nå.
In the somewhat longer term, inflation will show a more gradual rise. 
På litt lengre sikt vil prisveksten bli trukket opp mer gradvis.
In the Inflation Report, we analysed possible effects on inflation and output based on some alternative assumptions about the functioning of the economy and the current economic situation. 
I inflasjonsrapporten analyserte vi mulige utslag i inflasjon og produksjon ved noen alternative forutsetninger om økonomiens virkemåte og den aktuelle økonomiske situasjonen.
It was assumed that the krone exchange rate would remain fairly stable in the period ahead. 
I rapporten var det lagt til grunn at kronekursen vil være nokså stabil fremover.
This assumption was based on pricing in the foreign exchange market. 
Dette var basert på prising i valutamarkedet.
The analyses in the Report show that if the exchange rate appreciates more than this, inflation may be considerably lower than projected. 
Analysene i rapporten viser blant annet at hvis valutakursen blir sterkere enn dette, kan inflasjonen bli vesentlig lavere enn anslått.
If, for example, the exchange rate appreciates by 5 per cent in relation to the baseline scenario, inflation may stand at 2 per cent at end-2007 - ½ per cent below the inflation target. 
Styrkes for eksempel kursen med 5 prosent i forhold til referansebanen, kan inflasjonen ved utgangen av 2007 ende på 2 prosent - ½ prosentpoeng under inflasjonsmålet.
The change in the interest rate path that will also occur if the outlook for inflation and output changes was not taken into account in these calculations. 
I denne beregningen var det ikke tatt hensyn til at også rentebanen vil bli en annen hvis utsiktene for inflasjon og produksjon endres.
As mentioned earlier, the strong krone has a dampening effect on the inflation outlook. 
Som nevnt demper den sterke kronen prisutsiktene.
This is conditional on economic developments that are approximately as projected in the strategy period. 
Dette er betinget av at den økonomiske utviklingen i strategiperioden blir om lag som anslått.
The interest rate should be assessed regularly on the basis of new information emerging during the strategy period that is of significant importance for the outlook for inflation and output. 
Renten må løpende vurderes i forhold til ny informasjon som kommer i strategiperioden og som er av vesentlig betydning for utsiktene for inflasjon og produksjon.
Particular weight must be given to factors that may delay an increase in inflation. 
Det må rettes særlig oppmerksomhet mot forhold som kan bidra til å utsette en oppgang i inflasjonen.
At its monetary policy meeting on 3 November, the Executive Board decided to leave the sight deposit rate unchanged at 1.75 per cent. 
På rentemøtet 3. november vedtok hovedstyret å holde foliorenten uendret på 1,75 prosent.
Speech by Deputy Governor Jarle Bergo at the Foreign Exchange Seminar of the Association of Norwegian Economists at Sanderstølen on 21 January 2005 
Visesentralbanksjef Jarle Bergo Foredrag på Samfunnsøkonomenes Forenings Valutaseminar på Sanderstølen 21. januar 2005
The speech does not contain new assessments of the economic situation or of current interest rate setting. 
Foredraget inneholder ikke nye vurderinger av konjunkturene eller den aktuelle rentesettingen.
In 2004, the Norwegian Finn Kydland and the American Edward Prescott were awarded the Nobel Prize in economic sciences. 
Nordmannen Finn Kydland fikk i fjor nobelprisen i økonomi sammen med amerikaneren Edward Prescott.
They received the prize for their theoretical studies in the 1970s on economic policy rules and the importance of anchoring economic agents' expectations. 
De fikk prisen blant annet for sine teoretiske arbeider på 1970-tallet om handlingsregler i den økonomiske politikken og viktigheten av å binde opp aktørenes forventninger.
Norway's current economic policy, with an inflation target for monetary policy and a fiscal policy rule, is partly based on the insights of Kydland and Prescott. 
Den økonomiske politikken vi har i Norge i dag, med et inflasjonsmål for pengepolitikken og en handlingsregel for finanspolitikken, bygger blant annet på innsikten til Kydland og Prescott.
But it is not just theory that has brought us here. 
Men det er ikke bare teorien som har ledet oss hit.
Practice and experience over the last 30 to 40 years have perhaps been just as important. 
Praksis og erfaringer fra de siste 30-40 årene har kanskje vært vel så viktige.
First, I will discuss the historical and theoretical basis for the current monetary policy. 
Jeg vil innledningsvis gå nærmere inn på det historiske og teoretiske grunnlaget for dagens pengepolitikk.
I will then move on to discuss monetary policy in practice and will also look more closely at the requirements inflation targeting imply for our analytical tools. 
Deretter vil jeg ta for meg pengepolitikken i praksis, og i den sammenheng også se nærmere på hvilke krav inflasjonsstyring stiller til Norges Banks analyseapparat.
Historical and theoretical basis for inflation targeting - lessons and experiences 
Historisk og teoretisk grunnlag for inflasjonsstyring - lærdommer og erfaringer
In particular, two fundamental lessons from the last 30-40 years have taken on considerable importance for economic policy in general and monetary policy in particular. 
Det er særlig to grunnleggende lærdommer fra de siste 30-40 årene som har fått vesentlig betydning for den økonomiske politikken generelt og for pengepolitikken spesielt.
We can, perhaps, say that these lessons have led to a paradigm shift in economic policy. 
Vi kan kanskje si at lærdommene har ført til et paradigmeskifte i den økonomiske politikken.
One lesson is that if the authorities do not take into account that economic agents are forward-looking when they make decisions about consumption and investment, wages and prices, this may have adverse consequences. 
Den ene lærdommen er at det kan ha uheldige konsekvenser dersom myndighetene ikke tar hensyn til at aktørene i det økonomiske livet ser fremover når de fatter beslutninger om forbruk og investeringer, lønninger og priser.
Agents take into account their expectations concerning future economic policy, not only today's economic policy. 
Aktørene tar hensyn til den økonomiske politikken slik de forventer at den vil være i morgen og i overmorgen, ikke bare slik den er i dag.
It is thus important that the authorities do not sow doubt about their objectives. 
Da er det viktig at myndighetene ikke sår tvil om sine mål.
They must act in a predictable and credible manner within a long-term framework. 
De må opptre langsiktig, forutsigbart og troverdig.
There must be consistency between the stated objectives of economic policy and what is actually done to achieve these objectives. 
Det må være godt samsvar mellom det som sies om målene for politikken og det som faktisk blir gjort for å nå dem.
This is exactly what Kydland and Prescott pointed out in their pioneering work from 1977.2 Their work was based on insights from the theory of rational expectations, an area where Robert Lucas, who received the Nobel Prize in 1995, made a significant contribution.3 Economic agents will not systematically misjudge what the authorities plan to do in the future. 
Det var nettopp dette Kydland og Prescott pekte på i sitt banebrytende arbeid fra 1977.2 Arbeidet bygde på innsikter fra teorien om rasjonelle forventninger, hvor Robert Lucas, som fikk nobelprisen i 1995, var en sentral bidragsyter.3 Aktørene i økonomien vil ikke systematisk feilvurdere hva myndighetene tenker å gjøre i fremtiden.
Kydland and Prescott showed that room for manoeuvre in economic policy may have a price. 
Kydland og Prescott viste at handlefrihet i den økonomiske politikken kan ha en pris.
The insight they provided was that economic policy can achieve better results if the authorities can commit themselves to a pre-established set of credible policy rules, rather than give themselves the possibility of changing policy at any given time in the future. 
Innsikten de ga oss var at den økonomiske politikken kan oppnå bedre resultater dersom myndighetene på forhånd kan binde seg til troverdige politikkregler, enn om de gir seg selv muligheten til å endre politikken på ethvert senere tidspunkt.
This was a fundamentally new insight compared with the belief that the authorities had unlimited possibilities for managing the economy, a view that had dominated economic policy in previous decades. 
Dette var fundamentalt ny innsikt sammenliknet med troen på myndighetenes ubegrensede mulighet til å styre økonomien, som hadde preget de foregående tiårene.
One example used by Kydland and Prescott is what can happen when the authorities impose heavy taxes on capital today at the same time as they promise to lower taxes in the future. 
Et eksempel Kydland og Prescott brukte, er hva som kan skje dersom myndighetene beskatter kapital høyt i dag og samtidig lover lavere skatter i fremtiden.
If firms believe this, they will increase investment now. 
Hvis bedriftene tror på dette, vil de øke investeringene allerede nå.
However, when the increased real capital stock becomes a fact, the authorities may be tempted to disregard their promise of lower taxes. 
Men når den økte realkapitalbeholdningen er et faktum, vil det kunne være en fristelse for myndighetene å gå fra sitt løfte om lavere skatt.
The purpose of reducing taxes has already been achieved. 
Hensikten med de lavere skattene er jo alt oppnådd.
A breach of promise may be accepted once. 
Kanskje går et slikt løftebrudd en gang.
Having learned by experience, however, economic agents will not believe this kind of promise unless the authorities commit themselves to delivering what they promise. 
Men klok av skade vil ikke aktørene i økonomien tro på denne typen løfter med mindre myndighetene har bundet seg opp til virkelig å levere.
In order to function, policy must therefore be time-consistent and credible. 
Politikken må altså være tidskonsistent og troverdig for at den skal virke.
In Norway, the devaluation decade from 1976 to 1986 may be an example of economic policy that did not fully recognise the role of expectations and the significance of credible policy rules. 
I Norge kan devalueringstiåret fra 1976 til 1986 kanskje være et eksempel på økonomisk politikk som ikke fullt ut tok inn over seg forventningenes rolle og betydningen av troverdige politikkregler.
Gradually, expectations of a continued exchange rate policy that would maintain manufacturing's cost competitiveness became widespread. 
Etter hvert bredte det seg forventninger om at myndighetene ville fortsette å føre en valutakurspolitikk som innebar at den kostnadsmessige konkurranseevnen for industrien ble opprettholdt.
This weakened the incentives for the social partners to keep wage and cost inflation at a reasonable level. 
Det svekket insentivene for partene i arbeidslivet til å holde lønns- og kostnadsveksten nede på et forsvarlig nivå.
The devaluations contributed to high inflation. 
Devalueringene bidro til høy inflasjon.
When it finally became clear that this could not continue, it took many years before inflation was brought under control and interest rates in Norway could be reduced to the level of interest rates in other countries. 
Når det til sist ble åpenbart at dette ikke kunne fortsette, tok det mange år før inflasjonen kom under kontroll og rentene i Norge kunne komme ned på nivået til rentene ute.
The other lesson drawn from economic theory and economic policy in the 1960s, 1970s and 1980s was that in the medium and long term it is not possible to reduce employment by accepting somewhat higher inflation. 
Den andre lærdommen fra økonomisk teori og økonomisk politikk på 1960- 70- og 80-tallet var at en på mellomlang og lang sikt ikke kan redusere arbeidsledigheten mot å akseptere noe høyere inflasjon.
Economic agents will eventually incorporate higher inflation into their inflation expectations. 
Aktørene i økonomien vil etter hvert ta denne høyere inflasjonen inn i sine forventninger til inflasjonen i fremtiden.
Output and employment will return to their supply-determined level. 
Produksjon og sysselsetting vil vende tilbake til sitt tilbudsbestemte nivå.
In the long term, output is determined by the supply of labour, capital, technology and adaptability. 
På lang sikt bestemmes produksjonen av tilgangen på arbeidskraft, kapital, teknologi og evnen til å omstille.
Monetary policy has little effect on these factors. 
Disse faktorene kan pengepolitikken gjøre lite med.
In other words, there is no permanent trade-off between inflation and output. 
Det er altså ikke noe permanent bytteforhold mellom inflasjon og produksjon.
Very high inflation is a wartime phenomenon and a phenomenon of the 1970s and 1980s. 
Virkelig høy inflasjon er et krigsfenomen og et 1970- og 80-tallsfenomen.
Substantial real economic losses have followed in the wake of high inflation. 
I kjølvannet av høy inflasjon har vi opplevd store realøkonomiske tap.
High and variable inflation impairs the function of prices as an information vehicle. 
Høy og variabel inflasjon svekker prisenes funksjon som informasjonsbærere.
Over time, monetary policy can determine the inflation rate. 
Over tid kan pengepolitikken selv bestemme inflasjonen.
Low inflation is monetary policy's contribution to stable, high economic growth over time. 
Lav inflasjon er pengepolitikkens bidrag til jevn og høy økonomisk vekst over tid.
The responsibility for interest rate decisions was delegated to Norges Bank pursuant to the amendment to the 1985 Norges Bank Act and through the change in its application in 1986. 
Ansvaret for rentebeslutningene ble delegert til Norges Bank ved endringen i sentralbankloven i 1985 og tilpasningen i praktiseringen i 1986.
The interest rate would no longer be an instrument of industrial or social policy. 
Renten skulle ikke lenger være et nærings- eller sosialpolitisk virkemiddel.
The last devaluation took place in 1986 after a fall in oil prices. 
Den siste devalueringen kom i 1986 etter at oljeprisen falt.
We then shifted to a fixed exchange rate regime. 
Fra da av ble kronen holdt fast.