natgillin/translations-raw huggingface dataset:
A quick look at this chart may easily give the impression that the interwar period was a very favourable one. 
Ved et raskt blikk på denne figuren kan en lett få inntrykk av at mellomkrigstiden var en svært god tid.
If we disregard the crisis years of 1921 and 1931, average per capita GDP growth in the period 1919 to 1939 was as much as 4.8 per cent annually. 
Tar vi bort kriseårene 1921 og 1931 var den gjennomsnittlige veksten i BNP per innbygger i perioden 1919 til 1939 hele 4,8 prosent per år.
This is a surprisingly high figure. 
Dette er et forbausende høyt tall.
Growth has, in fact, only been higher than this in just 5 of the last 50 years. 
Faktisk er det bare i 5 av de siste 50 årene at veksten har vært høyere enn dette.
What is the origin, then, of the traditional impression that the 1920s and 1930s were a difficult period? 
Hvor kommer så det tradisjonelle bildet av 1920- og 1930-årene som en vanskelig tid fra?
We then have to look at what occurred in the labour market. 
Vi må da se på hva som skjedde i arbeidsmarkedet.
Chart 27 shows inflation (red) and the percentage of unemployed trade union members. 
Figur 27 viser inflasjonen (rødt) og andelen arbeidsløse fagforeningsmedlemmer.
We see that unemployment rises markedly at the beginning of the 1920s and remains at a very high level throughout the period to the Second World War. 
Vi ser at arbeidsledigheten gjør et markert hopp oppover ved inngangen til 1920-tallet og holder seg på et svært høyt nivå helt frem til andre verdenskrig.
It should be emphasised that these unemployment figures do not measure the unemployed as a share of the labour force. 
Det må understrekes at disse arbeidsledighetstallene ikke måler andelen arbeidsløse av arbeidsstyrken.
They are therefore not comparable to current unemployment figures. 
De er derfor ikke sammenliknbare med dagens ledighetstall.
Ola Grytten has estimated that total unemployment was never higher than 10.4 per cent (Grytten 1995). 
Ola Grytten har beregnet at den totale arbeidsledigheten aldri var høyere enn 10,4 prosent (Grytten 1995).
He also finds that unemployment was considerably higher in the period 1921 until the outbreak of the Second World War than both the period before and after. 
Også han finner at arbeidsledigheten var betydelig høyere i perioden 1921 til utbruddet av andre verdenskrig enn både perioden før og etter.
Measured by unemployment figures, there is therefore no doubt that the interwar period was difficult. 
Målt ved arbeidsledighetstallene er det derfor ingen tvil om at mellomkrigstiden var vanskelig.
We recall that Rygg conducted a policy where the objective was to re-establish the nominal anchor. 
Vi husker at Rygg førte en politikk hvor målet var å reetablere det nominelle ankeret.
Developments in the 1920s and 1930s prompted both economists and politicians to focus on the real economy and cyclical policy rather than on the nominal anchor. 
Utviklingen på 1920- og 1930-tallet fikk både fagøkonomer og politikere til å rette fokus mot realøkonomi og konjunkturpolitikk og bort fra det nominelle ankeret.
Unemployment was given higher priority than price stability. 
Arbeidsledighet ble prioritert foran prisstabilitet.
After the Second World War, an attempt was made to re-establish the classical gold standard through the Bretton Woods regime. 
Etter andre verdenskrig ble det gjort et forsøk på å reetablere den klassiske gullstandarden gjennom Bretton Woods regimet.
This was successful to some extent, but the Vietnam War, the lack of fiscal discipline in the anchor country, the US, and the oil price shock in 1973 put a final end to the gold standard. 
Dette lyktes til en viss grad, men Vietnamkrigen, manglende finanspolitisk budsjettdisiplin i ankerlandet USA og oljeprissjokket i 1973 innebar det endelige punktum for gullstandarden.
The prolonged period of expansion after the Second World War was over. 
Den langvarige oppgangskonjunkturen etter andre verdenskrig var slutt.
With unemployment in the interwar years as a backdrop, the central government's task was to hold up production. 
Med arbeidsledigheten i mellomkrigstiden som bakteppe ble det statens oppgave å holde produksjonen oppe.
In Norway, it was thought that the international recession was only temporary. 
I Norge trodde en at det internasjonale konjunkturtilbakeslaget kun var midlertidig.
It was essential to bridge the gaps until normal growth was resumed. 
Det gjaldt å bygge bro til det igjen ble normal vekst.
It was important that unemployment did not become entrenched at a high level. 
Det var viktig at ledigheten ikke bet seg fast (Johansen 1982).
Counter-cyclical policy contributed to a rise in inflation. 
Motkonjunkturpolitikken bidro til at inflasjonen tiltok.
After a period, participants revised up their inflation expectations and inflation took hold at a high level. 
Etter hvert oppjusterte aktørene sine inflasjonsforventninger og inflasjonen festet seg på et høyt nivå.
In both economic theory and practical policy, it was gradually recognised that there is no trade-off between inflation and unemployment in the long term. 
Både i økonomisk teori og i praktisk politikk kom det til en gradvis forståelse for at det på lang sikt ikke eksisterer noe bytteforhold mellom inflasjon og arbeidsledighet.
Attention was again focused on the need to restore the nominal anchor. 
Det ble igjen satt fokus på nødvendigheten av å gjenvinne det nominelle ankeret.
After Paul Volcker was appointed president of the Federal Reserve in the US, monetary policy was gradually oriented towards combating inflation. 
Etter at Paul Volcker ble utnevnt til sentralbanksjef i USA ble pengepolitikken etter hvert innrettet mot å bekjempe inflasjonen.
The nominal anchor was to be restored. 
Det nominelle ankeret skulle gjenvinnes.
Following the last devaluation in 1986, economic policy was oriented towards safeguarding confidence in the fixed exchange rate system. 
Etter den siste devalueringen i 1986 ble den økonomiske politikken rettet inn mot å sikre tillit til fastkurssystemet.
After a period, Norges Bank also made use of its formal independence in interest rate setting, provided by the central bank Act of 1985. 
Norges Bank utnyttet etter hvert også den formelle selvstendigheten i rentesettingen som den nye sentralbankloven av 1985 formelt ga.
Through the 1990s, the nominal anchor was restored in many countries, and direct inflation targeting became the most common objective of monetary policy. 
Gjennom 1990-tallet ble det nominelle ankeret gjenvunnet i mange land, og direkte inflasjonsstyring utviklet seg som det vanligste målet for pengepolitikken..
During this decade, the rise in prices in Norway was about 2½ per cent. 
Prisstigningen i Norge dette tiåret var om lag 2 ½ prosent.
There was solid growth and a relatively smoothly functioning labour market. 
Det var god vekst og et relativt velfungerende arbeidsmarked.
At the end of the decade, problems again arose when the authorities did not manage to stabilise the upturn in time. 
På slutten av tiåret oppstod det igjen problemer da en ikke klarte å stabilisere oppgangskonjunkturen i tide.
In March 2001, the fiscal rule was introduced and Norges bank was given the task of setting the interest rate on the basis of an inflation target of 2½ per cent. 
I mars 2001 ble handlingsregelen for finanspolitikken innført og Norges Bank fikk som oppgave å sette renten ut fra et inflasjonsmål på 2 ½ prosent.
Inflation expectations now seem to be well anchored around the target. 
Inflasjonsforventingene synes nå vel forankret på dette målet.
Experience may indicate that inflation expectations remain stable even if inflation varies somewhat as long as the interest rate is used actively to moderate the variations in inflation. 
Erfaringene kan tyde på at forventningene om fremtidig inflasjon holder seg stabile selv om prisstigningen svinger en del så lenge renten brukes aktivt for å dempe utslagene.
Monetary policy cannot fine-tune economic developments, but it can avoid the largest effects when the economy is exposed to disturbances. 
Pengepolitikken kan ikke finstyre utviklingen i økonomien, men hindre de største utslagene når økonomien blir utsatt for forstyrrelser.
Between December 2002 and March 2004, the interest rate has moved from a high to a low level. 
Fra desember 2002 til mars 2004 har renten endret seg fra å være høy til å bli lav.
The real interest rate is now lower than a neutral real interest rate. 
Realrenten er nå lavere enn en nøytral realrente.
A real interest rate that is lower than the neutral rate will stimulate activity even after the effects of the interest rate fall itself have been exhausted. 
En realrente under den nøytrale vil stimulere aktiviteten, selv etter at virkningene av selve rentefallet ebber ut.
The interest rate is thus the instrument for securing price stability, defined as 2½ per cent in our case, and contributing to smoothing cyclical fluctuations. 
Renten er dermed virkemiddelet for å sikre prisstabilitet, definert som 2 ½ prosent i vårt tilfelle, og til å bidra til å jevne ut konjunktursvingningene.
Inflation targeting has, after just a few years, resulted in changes in the way central banks work and not least in the way we communicate with the outside world. 
Og allerede etter få år har inflasjonsstyringen ført til endringer i måten sentralbanker jobber på og ikke minst i måten vi kommuniserer med omverdenen.
But from a longer time perspective, as I have tried to apply today, inflation targeting is more of a logical consequence of what we have learned about monetary policy over several hundred years. 
Men sett i et lenger tidsperspektiv, slik jeg har forsøkt å trekke opp i dag, fortoner inflasjonsstyring seg snarere som en logisk konsekvens av hva vi har lært om pengepolitikk gjennom flere hundre år.
But today's monetary policy system springs from the recognition, based on historical experience, of what monetary policy can in fact achieve. 
Dagens pengepolitiske system springer ut av en historisk erkjennelse av hva pengepolitikken faktisk kan oppnå.
Inflation targeting was in this sense is not new, but a way of orienting monetary policy with a view to making the best possible contribution to economic growth. 
Inflasjonsstyring var slik sett ikke noe nytt, men en måte å innrette pengepolitikken på med sikte på å gi det best mulige bidraget til økonomisk fremgang.
A nominal anchor expressed in terms of an objective of low and stable inflation is a formalisation of what has actually been the norm. 
Et nominelt anker uttrykt gjennom et mål om lav og stabil inflasjon, var en formalisering av det som egentlig har vært det normale.
Price stability has been the norm if we look beyond our own period of adult awareness and look at long-term historical trends. 
Prisstabilitet har vært det normale hvis vi hever blikket utover vår egen voksne bevissthetsperiode og ser på de lange historiske linjer.
However, we must also recognise that disturbances have occurred and be prepared that disturbances will continue to occur, as I have shown in my discussion of both inflationary and deflationary periods through history. 
Men vi må også erkjenne at forstyrrelser har skjedd, og være forberedt på at forstyrrelser fortsatt vil skje, slik jeg har vist gjennom både inflasjons- og deflasjonsperioder opp gjennom historien.
Such disturbances, whether due to unsuccessful monetary policy, unsuccessful fiscal policy or external conditions over which we have no control will continue to contribute to periods of expansion and periods of contraction in Norway and in other countries. 
Slike forstyrrelser, enten de skyldes feilslått pengepolitikk, feilslått finanspolitikk eller ytre omstendigheter vi ikke er herre over, vil fortsatt bidra til oppgangstider og nedgangstider i Norge og andre land.
We have been aware of this for a long time. 
Dette har vi vært klar over lenge.
But if we look back, we also see that monetary policy in some cases may have contributed to amplifying these disturbances. 
Ser vi tilbake, ser vi at pengepolitikken i noen tilfeller kan ha bidratt til å forsterke slike forstyrrelser.
The historical knowledge we have now acquired may provide us with greater insight into what inflation actually is, why prices rise or fall and how the monetary policy system should be organised in order to address these disturbances in the optimal manner. 
Den historiske kunnskap vi nå har samlet, kan gi oss økt innsikt i hva inflasjon faktisk er, hvorfor prisene vokser eller faller, og vi har også lært noe om hvordan det pengepolitiske systemet bør organiseres for å møte slike forstyrrelser på en best mulig måte.
An important advantage of direct inflation targeting as an objective for monetary policy - in addition to explicitly providing the economy with a nominal anchor - is that the system also gives the central bank and other economic agents a clear guide as to how monetary policy shall and should be oriented when disturbances occur. 
En vesentlig fordel med direkte inflasjonsstyring som mål for pengepolitikken - i tillegg til at det eksplisitt gir økonomien et nominelt anker - er at systemet også gir sentralbanken og andre aktører i økonomien et klar anvisning på hvordan pengepolitikken skal og bør innrettes når forstyrrelser opptrer.
Again, insight into our own history has been an important starting-point. 
Også der har innsikt i vår egen historie vært et viktig utgangspunkt.
Literature 
Litteraturliste
Kornmonopolet. 
Kornmonopolet.
An Empirical Study. 
An Empirical Study.
17, No. 66, 213-220. 
Norges Banks oversettelse.
Data Sources 
Datakilder
Death/birth ratio Dyrvik, Ståle, Knut Mykland & Jan Oldervoll (1976): "The Demographic Crises in Norway in the 17th and 18th Centuries. 
Dødsfall per fødsel Dyrvik, Ståle, Knut Mykland & Jan Oldervoll (1976): "The Demographic Crises in Norway in the 17th and 18th Centuries.
Some Data and Interpretations", Bergen: Universitetsforlaget 
Some Data and Interpretations", Bergen: Universitetsforlaget,
NOS C 188 (1995): Historisk Statistikk 1994, Oslo: SSB 
NOS C 188 (1995): Historisk Statistikk 1994, Oslo: SSB
Anden omarbeidede udgave", København: Reitzel 
Anden omarbeidede udgave", København: Reitzel
State debt Nathanson, Mendel Levin (1844): "Historisk-statistisk Fremstilling av Danmarks National- og Stats-Huusholdning fra Frederik den Fjerdes Tid indtil Nutiden. 
Statsgjeld Nathanson, Mendel Levin (1844): "Historisk-statistisk Fremstilling av Danmarks National- og Stats-Huusholdning fra Frederik den Fjerdes Tid indtil Nutiden.
Exchange rates Svendsen, Knud Erik & Svend Aage Hansen (1968): Dansk Pengehistorie 1700-1914, Odense: Danmarks Nationalbank 
Valutakurs Svendsen, Knud Erik & Svend Aage Hansen (1968): Dansk Pengehistorie 1700-1914, Odense: Danmarks Nationalbank
1 I would like to thank Director of Research Øyvind Eitrheim, Director Amund Holmsen and Øystein Bieltvedt Skeie for their invaluable assistance. 
Jeg vil takke forskningsdirektør Øyvind Eitrheim, fagdirektør Amund Holmsen og student Øystein Bieltvedt Skeie for uvurderlig hjelp.
Øystein Bieltvedt Skeie has written his Master's thesis in economics (Skeie 2005) as part of the preparations for this presentation. 
Øystein Bieltvedt Skeie har skrevet sin masteroppgave i samfunnsøkonomi (Skeie 2005) som et ledd i arbeidet med dette foredraget.
His supervisor, in addition to Øyvind Eitrheim, was Professor Ragnar Nymoen. 
Hans veileder, i tillegg til Øyvind Eitrheim, var professor Ragnar Nymoen.
Governor of Norges Bank Svein Gjedrem and Deputy Governor Jarle Bergo have also been a source of inspiration. 
En stor inspirasjonskilde har også vært sentralbanksjef Svein Gjedrem og visesentralbanksjef Jarle Bergo.
They both recognise the value of compiling historical monetary statistics and draw on this work in their speeches and presentations. 
De vet begge å verdsette arbeidet med historisk monetær statistikk og høster av arbeidet i sine taler og foredrag.
3 The chart shows autocorrelation for inflation. 
2 Figuren viser autokorrelasjonen for inflasjonen.
4 Helge Brunborg, researcher at Statistics Norway, has assisted in identifying the correct demographic sources. 
3 Forsker Helge Brunborg, SSB, har hjulpet til med å finne frem til de rette demografiske kildene.
This document presents Norges Bank's views on the economic situation and developments and the present formulation of economic policy. 
Norges Bank legger med dette fram sitt syn på den økonomiske situasjonen og utviklingen og drøfter den aktuelle utformingen av den økonomiske politikken.
Pursuant to section 3 of the Act on Norges Bank, the central bank is under the obligation to "inform the Ministry when, in the opinion of the Bank, there is a need for measures to be taken by others than the Bank in the field of monetary, credit or foreign exchange policy". 
Sentralbanken har, i henhold til Lov om Norges Bank paragraf 3, en plikt til å "underrette departementet når det etter bankens oppfatning er behov for tiltak av penge-, kreditt- og valutapolitisk karakter av andre enn banken".
Norges Bank is of the view that the current situation is such that the Bank is obliged to inform the Ministry of Finance of its opinion pursuant to the provision cited above. 
Etter Norges Banks vurdering er situasjonen nå slik at banken har plikt til å underrette departementet om sin vurdering i medhold av nevnte lovbestemmelse.
In earlier submissions to the Ministry of Finance in 1994 and 1996, Norges Bank stated that monetary policy can make an important contribution to sustainable economic growth and full employment when it is geared towards the operational target of exchange rate stability. 
Norges Bank har i tidligere brev til Finansdepartementet, både i 1994 og i 1996, uttalt at pengepolitikken kan gi et viktig bidrag til en bærekraftig økonomisk vekst og full sysselsetting ved at den rettes inn mot et operativt mål om stabil valutakurs.
In a letter dated 19 April 1994, Norges Bank clearly pointed out that "if the economy is affected by serious disturbances or long-term and wide cyclical fluctuations, the intermediate exchange rate target ought to be adapted to the long-term objective of monetary policy". 
Norges Bank har imidlertid også i brev av 19 april 1994 klart markert at "hvis økonomien rammes av alvorlige økonomiske forstyrrelser eller langvarig og sterke konjunktursvingninger, bør det avledede valutakursmålet tilpasses det langsiktige målet for pengepolitikken".
In the light of the strong pressures which now prevail in the Norwegian economy, which the Bank has indicated in its Inflation Reports, Norges Bank notes that the current economic situation places pressure on the monetary policy framework. 
I lys av de markante presstendenser som nå gjør seg gjeldende i norsk økonomi og som banken også har påvist gjennom sine inflasjonsrapporter, konstaterer Norges Bank at den aktuelle økonomiske situasjon innebærer at det pengepolitiske styringssystemet er under press.
Norges Bank recommends a revision of the guidelines for monetary policy to provide for greater flexibility in the conduct of monetary policy, but that the operational target of a stable exchange rate is maintained. 
Norges Bank tilrår at retningslinjene for pengepolitikken justeres slik at det blir større fleksibilitet i utøvelsen av pengepolitikken, men at stabilitet i kronekursen fastholdes som et mål for pengepolitikken.
Norges Bank assumes that the other elements of monetary policy will be oriented in such a way that a conflict of objectives in monetary policy does not arise and that the existing division of responsibility for economic policy is maintained. 
Norges Bank forutsetter at de øvrige elementer i den økonomiske politikken samtidig legges opp slik at det ikke oppstår målkonflikter i pengepolitikken, og at den eksisterende ansvarsdelingen i den økonomiske politikken opprettholdes.
Executive Board member Gjelsvik is of the view that it is not necessary to raise the issue of guidelines for exchange rate policy in this submission, see end of letter for Gjelsvik's comments. 
Hovedstyrets medlem Gjelsvik er av den oppfatning at det ikke er nødvendig å ta opp spørsmålet om retningslinjene for valutapolitikken i dette brevet, jf. dette medlems særmerknad på slutten av brevet.
The revision of monetary policy in line with Norges Bank's recommendation does not require changes in the division of responsibility between the political authorities and the Bank, as provided for in legislation. 
En omlegging av pengepolitikken i tråd med Norges Banks tilråding, forutsetter ikke endringer i forholdet mellom de politiske myndigheters og bankens kompetanse, slik dette er fastlagt i lovverket.
The political authorities will continue to determine the overriding objectives of monetary policy, and operational responsibility for the use of instruments is vested with the central bank. 
De overordnede målene for pengepolitikken vil fortsatt være fastlagt av de politiske myndigheter, samtidig som det operative ansvar for instrumentbruken ligger i sentralbanken.
The Norwegian economy is now experiencing its fifth consecutive year of vigorous economic growth. 
Norsk økonomi er inne i det femte året på rad med sterk oppgangskonjunktur.
So far there are few signs of a slowdown in demand and growth is high in the private and public sectors. 
Så langt er det lite som tyder på avdemping i etterspørselen, og det er høy vekst i både privat og offentlig sektor.
Total municipal demand is now rising at a faster pace than mainland GDP. 
Kommunenes samlede etterspørsel vokser nå raskere enn BNP for Fastlands-Norge.
Investment growth is particularly high. 
Særlig er investeringsveksten høy.
Fiscal policy has been less tight than assumed in the National Budget for 1997, and considerably less contractionary than in the three previous years. 
Finanspolitikken ble mindre stram enn forutsatt i Nasjonalbudsjettet 1997, og vesentlig mindre stram enn i de tre foregående årene.
In addition oil investment is generating substantial demand impetus to the mainland economy, in contrast to the early stages of this cyclical upturn. 
Også utviklingen i oljeinvesteringene gir nå kraftige etterspørselsimpulser rettet mot fastlandsøkonomien, i motsetning til tidligere i oppgangskonjunkturen.
A period of turbulence in the Norwegian foreign exchange market made it necessary to change the orientation of monetary and exchange rate policy instruments in order to stabilise the krone exchange rate, primarily through lower interest rates. 
Det har vært en periode med uro rundt den norske kronen, og det har vært nødvendig å endre innretningen av virkemiddelbruken i penge- og valutapolitikken for å stabilisere kronekursen, først og fremst gjennom et lavere rentenivå.
This has amplified the rise in the interest- rate sensitive component of demand and is reflected in the strong growth in domestic credit. 
Dette har bidratt til å forsterke veksten i den rentefølsomme delen av etterspørselen og er blant annet reflektert i den sterke veksten i innenlandsk kreditt.
Growth in household credit has been more vigorous than growth in the rest of the economy in recent months. 
Veksten i husholdningenes kreditt har de siste månedene vært sterkere enn veksten i økonomien forøvrig.
Employment has risen by 180 000 over the last four years. 
I løpet av de siste fire årene har sysselsettingen økt med 180 000 personer.
The growth rate in employment has accelerated this year. 
Veksttakten i sysselsettingen har tiltatt i inneværende år.
In the first six months of the year, employment was nearly 65 000 higher than in the same period last year. 
Sysselsettingen i første halvår var nærmere 65 000 personer høyere enn i samme periode i fjor.
Growth rates as high as those recorded in the past two years have not been seen since the mid-1980s. 
Vi må tilbake til midten av 1980-årene for å finne like høye vekstrater i sysselsettingen som i de siste to årene.
Capacity utilisation has increased sharply over the past year and there are many indications that the mainland economy is approaching capacity limits. 
Kapasitetsutnyttingen har således økt klart det siste året og mye tyder på at fastlandsøkonomien er nær kapasitetsgrensen.