natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Since 2005, this has been reflected in our own interest rate forecast. 
Det har siden 2005 kommet til uttrykk i våre egne anslag på utviklingen i renten framover.
Since inflation expectations have been firmly anchored, we have also been able to increase the interest rate gradually even though actual inflation has been below target. 
Dessuten har vi – siden inflasjonsforventningene har vært vel forankret – kunnet øke renten gradvis selv om den faktiske inflasjonen har ligget under målet.
The time horizon for reaching the target in our forecasts has been stretched. 
Tidshorisonten for at vi i prognosene når målet har blitt strukket.
Let me now turn to economic models and their use. 
La meg nå gå over til å si litt om økonomiske modeller og bruken av dem.
Even though monetary policy cannot operate with objectives for developments in the labour market, asset prices or debt accumulation, these and other economic variables can provide information about future price developments, which is included in the basis for interest rate setting. 
Selv om vi i pengepolitikken ikke kan ha mål for utviklingen i arbeidsmarkedet, formuespriser eller gjeldsopptak, kan disse og andre økonomiske størrelser gi informasjon om den framtidige prisutviklingen, som vil inngå i underlaget for rentesettingen.
In order to glean as much information as possible about future inflation and to gain insight into how the interest rate is affecting the economy, Norges Bank - like other central banks - uses economic models as an analytical tool. 
For å hente ut mest mulig informasjon om den framtidige utviklingen i inflasjonen, og for å holde orden på hvordan renten virker i økonomien, bruker Norges Bank – som andre sentralbanker – økonomiske modeller som et hjelpemiddel i våre analyser.
What makes a good model depends on the intended purpose of the model. 
Hva som utgjør en god modell er avhengig av hvilket formål modellen er ment å tjene.
The models' purpose must thus be given decisive weight in the choice and design of modelling tools. 
Modellenes formål må derfor tillegges avgjørende vekt i valg og utforming av modellverktøy.
The model must provide some indication of how the interest rate is working. 
Modellen må si noe om hvordan renten virker.
We assume that Norway with its own national currency can determine inflation over time. 
Vi bygger på at Norge med egen valuta kan bestemme prisveksten over tid.
One of our model requirements is therefore that monetary policy anchors inflation expectations. 
Et krav til våre modeller er derfor at pengepolitikken forankrer inflasjonsforventningene.
We must also take into account that economic agents look ahead when they make decisions concerning consumption, investment, wages and prices and base these decisions not only on today's economic policy, but also their expectations as to future policy. 
Vi må også ta hensyn til at aktørene i det økonomiske livet ser framover når de fatter beslutninger om pengeplasseringer, forbruk og investeringer, lønninger og priser og ønsker å ta hensyn til den økonomiske politikken ikke bare slik den er i dag, men også slik de forventer at den vil være i morgen og i overmorgen.
In addition, we build on theory and experience of the 1970s and 1980s indicating that in the medium and long term unemployment could not be reduced if we were only willing to accept somewhat higher inflation. 
I tillegg bygger vi på teori og på erfaringen fra 1970-og 80-årene om at en på mellomlang og lang sikt ikke kunne redusere arbeidsledigheten dersom en bare var villig til å akseptere noe høyere inflasjon.
At a given point in time, we can on the basis of current statistics and anecdotal information provide some indication of how the economy has evolved up to a few months ago. 
På et gitt tidspunkt kan vi, med utgangspunkt i løpende statistikk og anekdotisk informasjon, si noe om hvordan den økonomiske utviklingen har vært fram til for noen måneder siden.
But even this basis is uncertain. 
Men selv dette grunnlaget er usikkert.
Statistics are prone to substantial revisions and data from different sources can provide different profiles for the same variable. 
Statistikken er gjenstand for store revisjoner og tall fra forskjellige kilder kan tegne ulike bilder av det samme saksforholdet.
For example, financial market statistics and national accounts statistics now show, as on many previous occasions, different profiles for household net lending. 
Som et eksempel viser finansmarkedsstatistikken og nasjonalregnskapsstatistikken nå, som mange ganger tidligere, ulik utvikling for husholdningenes finanssparing (finansinvesteringer).
In order to obtain a more accurate picture of today’s situation and developments over the next few quarters, we rely to a large extent on various statistical forecasting techniques. 
For å skaffe et bedre bilde av den dagsaktuelle situasjonen og av utviklingen de nærmeste kvartalene, bruker vi i utstrakt grad ulike statistiske prognoseteknikker.
Such techniques and models can capture time series properties in data and correlations that in many cases feature a fairly high degree of accuracy without the model relationships following from economic theory. 
Slike teknikker og modeller kan fange opp tidsserieegenskapene i data og samvariasjoner som i mange tilfeller vil kunne gi brukbar treffsikkerhet uten at modellens sammenhenger følger fra økonomisk teori.
Norges Bank now devotes considerable resources to improving and developing our model apparatus for such “nowcasting”. 
Norges Bank bruker nå en god del ressurser på å forbedre og videreutvikle vårt modellapparat for slik ”nowcasting”.
We engage in extensive cooperation with researchers in Norway and abroad and with other central banks. 
Vi har et utstrakt samarbeid med forskere ute og her hjemme og med andre sentralbanker.
Results and documentation of this work will be published in coming monetary policy reports and articles by researchers at Norges Bank. 
Resultater og dokumentasjon av dette arbeidet vil etter hvert bli å finne i kommende pengepolitiske rapporter og i artikler fra forskere i Norges Bank.
In order to forecast somewhat further ahead, we must gain more insight into the forces at work and how they are affecting the economy. 
For å lage prognoser på litt lengre sikt må vi forstå bedre hvilke krefter som er i sving og hvordan de virker i økonomien.
Statistical forecasting models, or models largely based on previous experiences, will be of limited help. 
Her vil ikke statistiske prognosemodeller, eller modeller basert i hovedsak på empiriske erfaringer, være til særlig hjelp.
For example, previous experience provides limited guidance in explaining the driving forces behind this cyclical upturn because of the many differences in relation to earlier periods. 
Våre tidligere erfaringer gir oss for eksempel begrenset veiledning i å forklare drivkreftene bak denne konjunkturoppgangen fordi den på mange punkter skiller seg fra tidligere perioder.
A solid basis in economic theory is required to shed light on causal relationships. 
For å kunne snakke om årsak og virkning må vi ha et stødig utgangspunkt i økonomisk teori.
Norges Bank's work on models in recent years has aimed at constructing a theoretical macro model that can enhance our understanding of economic developments. 
Arbeidet med modeller i Norges Bank de siste årene har blant annet hatt som siktemål å bygge en teoribasert makroøkonomisk modell som kan bidra til at vi bedre forstår den økonomiske utviklingen.
By looking at households' and firms' behaviour, we can analyse the effect of changes of a more structural nature on the economy. 
Ved å ta utgangspunkt i adferden til husholdninger og foretak kan vi analysere effekten av mer strukturelle endringer i økonomien.
In the model that has been given the name NEMO (Norwegian Economy Model), developments in the Norwegian economy can be explained among other things by changes in business technology, market structure in the product and labour market, household preferences with regard to work and leisure and monetary policy. 
I modellen som har fått navnet NEMO (Norwegian Economy Model), kan utviklingen i norsk økonomi blant annet føres tilbake til endringer i foretakenes teknologi, markedsstrukturer i produkt- og arbeidsmarkedet, husholdningenes preferanser mellom arbeid og fritid og pengepolitikken.
A model will never be able to provide an exhaustive description of reality, but a good macro model can and should be a framework for ratiocination. 
En modell vil aldri kunne gi en uttømmende beskrivelse av virkeligheten, men en god makroøkonomisk modell kan og bør være et bakteppe som holder orden på resonnementene.
In this way, the model plays an important role in the analytical basis for interest rate setting. 
På den måten kan modellen spille en viktig rolle i det analytiske grunnlaget for rentesettingen.
At the same time, there are many questions and conditions about which we are uncertain and where models cannot help us. 
Samtidig er det mange spørsmål og mange forhold vi er usikre på hvor modeller ikke kan hjelpe oss.
For example, we do not know whether the high rate of growth in productivity is a permanent phenomenon or whether it will gradually fall back. 
Vi vet for eksempel ikke om den høye veksten i produktiviteten er et varig fenomen eller om den etter hvert vil falle tilbake.
We have little precise knowledge about what is driving productivity growth. 
Vi har lite presis kunnskap om hva som driver veksten i produktiviteten.
It may be that we are seeing a period of equilibrium with higher employment, lower unemployment and lower wage shares than earlier. 
Kan hende har vi for en periode nå en likevekt med høyere sysselsetting, lavere arbeidsledighet og lavere lønnsandel enn tidligere.
But we are uncertain how long this period will last. 
Men vi er ikke sikre på hvor lenge det vil vare.
Even if we use different models and anecdotal information, we cannot escape the need for a healthy portion of qualified judgement when making forecasts and setting the interest rate. 
Selv om vi bruker ulike modeller og anekdotisk informasjon, kommer vi ikke utenom en god porsjon kvalifisert skjønn når vi skal lage prognoser og sette renten.
My experience from as far back as the 1970s is that in the event of major disturbances and structural changes in the economy, one essentially has to rely on general insights about the functioning of the economy. 
Min erfaring tilbake helt fra 1970-tallet er at ved store forstyrrelser og strukturelle endringer i økonomien, må en i det vesentlige falle tilbake til den generelle innsikt en har om økonomiens virkemåte.
Models that rely heavily on regressions easily break down. 
Modeller som hviler tungt på tidligere erfaringer bryter lett sammen.
As Mervyn King, the Governor of the Bank of England, stated explicitly to the point2: 
Mervyn King, sentralbanksjef i Bank of England, setter det på spissen slik2 :
“..that’s what we have to do with every variable that we look at, work out why it’s growing faster or slower than it was before and not to use some rather mindless regression.… 
“..that’s what we have to do with every variable that we look at, work out why it’s growing faster or slower than it was before and not to use some rather mindless regression...
The secret of good policy is to try and think through what are the economics of the shocks hitting the economy at present. 
The secret of good policy is to try and think through what are the economics of the shocks hitting the economy at present.
That in a nutshell is my philosophy of how you should do policy. 
That in a nutshell is my philosophy of how you should do policy.
Don’t rely on regressions from the past.” 
Don’t rely on regressions from the past.”
It would also seem that it is very cost-effective. 
Den er også trolig svært kostnadseffektiv.
Improvements are frequently made to the methodology and the compilation of CPI statistics. 
Det foretas hyppige forbedringer i metodene og innhenting av statistikk for KPI.
In August this year, the indices for electricity, books and air travel were revised. 
Fra august i år ble indeksene for elektrisitet, bøker og flyreiser lagt om.
Last year, Statistics Norway changed the method for the treatment of rents in the housing market, and the previous year the food index was revised. 
I fjor endret Statistisk sentralbyrå måten husleien blir behandlet, og året før ble matvareindeksen lagt om.
A general view is that changes in statistics production should be well documented and should place particular emphasis on identifying the effects such changes might have on measured inflation. 
Et generelt synspunkt er at endringer i statistikkproduksjonen bør dokumenteres godt, og det bør legges spesielt vekt på å kartlegge hvilke effekter endringene kan ha på den målte prisveksten.
Furthermore, the statistics should be comparable, but not necessarily identical, across countries. 
Samtidig bør en etterstrebe sammenlignbarhet, men ikke nødvendigvis likhet, med andre land.
It is positive that others are interested in and debate statistics production.3 
Det er fint om andre interesserer seg for og debatterer statistikkproduksjonen 3.
With an inflation target for monetary policy, measuring inflation is of particular importance. 
Med et inflasjonsmål for pengepolitikken blir måling av prisveksten særlig viktig.
CPI inflation is used as a reference in the wage negotiations each spring. 
Utviklingen i konsumprisindeksen ligger til grunn for lønnsforhandlingene hver vår.
Many financial contracts are linked to CPI inflation. 
Finansielle kontrakter kan være knyttet til utviklingen i konsumprisindeksen.
Many of the studies have concluded that consumer price indices overestimate the actual rise in prices. 
Flere av studiene har konkludert med at konsumprisindeksene overdriver den faktiske prisveksten.
That is one reason why inflation-targeting countries set the target higher than zero. 
Det er én grunn til at land med inflasjonsmål for pengepolitikken setter målet høyere enn til null.
But there are also studies that point out that consumer price indices can underestimate the rate of increase for some components. 
Det er imidlertid også studier som peker på at konsumprisindeksene kan vise for liten prisvekst på enkelte områder.
Against this backdrop, I will now discuss two particular notional concepts used in estimating the consumer price index in Norway to illustrate the uncertainty; how to impute rent for owner-occupied dwellings and how to measure clothing prices. 
Med dette som bakgrunn vil jeg trekke fram særlig to forhold knyttet til beregningen av konsumprisindeksen i Norge for å illustrere usikkerheten; hvordan måle kostnaden ved å bo i egen bolig og hvordan måle prisene på klær.
In addition to Norway, statistical agencies in Denmark, the US and Germany, among others, use imputed rent to calculate owner occupants’ housing costs in the consumer price index. 
Foruten Norge benytter blant annet statistikkbyråene i Danmark, USA og Tyskland dette prinsippet i beregningen av selveiernes bokostnad i konsumprisindeksen.
The consumer price index is designed to measure price developments for a stream of goods and services. 
Konsumprisindeksen er ment å måle prisutviklingen på en strøm av varer og tjenester.
It is the service the dwelling provides that the consumer price index is to capture. 
Det er den tjenesten boligen gir, som konsumprisindeksen skal fange opp.
House prices are more like asset prices, such as share prices or bond prices. 
Selve boligprisen er mer å ligne med prisen på en formuesgjenstand, som en aksjekurs eller en obligasjonskurs.
It may nevertheless be interesting to look at the relationship between house price and rents, at least in theory. 
Det kan likevel være interessant å se på sammenhengen mellom boligpris og husleie, i hvert fall i teorien.
Let us assume that the rental market and home ownership market are in equilibrium. 
La oss anta at det er en likevekt mellom et leiemarked og et eiermarked.
In this case, home rental prices will reflect the cost of owning a home. 
Da vil husleien i leiemarkedet gjenspeile kostnaden ved å eie en bolig.
What is included in the cost of owning a dwelling? 
Hva inngår i kostnaden ved å eie en bolig?
Norwegian households primarily finance home purchases with floating-rate mortgages. 
Norske husholdninger finansierer i hovedsak sine boligkjøp med lån til flytende rente.
Long-term interest rates are still important because they provide information about developments in short-term interest rates over time. 
Likevel er de langsiktige rentene viktige fordi de gir informasjon om hvilken utvikling låntakerne kan vente i den kortsiktige renten over tid.
The long-term interest rate is therefore the most relevant rate. 
Det er altså den langsiktige renten som er mest relevant.
Housing depreciation also has a bearing on user costs. 
Slitasjen på boligen betyr også noe for brukerkostnaden.
Moreover, the expected increase in the price of a dwelling represents a gain that must be deducted from costs. 
Dessuten vil forventninger om en prisvekst på boligen være en gevinst som må trekkes fra kostnadene.
If we now add and subtract expectations about the general rise in prices in the economy, we are left with the following four variables that have a bearing on user costs: house prices, long-term real interest rates, capital depreciation and expected real rise in house prices.5 
Dersom vi nå legger til og trekker fra forventningene om den generelle prisveksten i økonomien, får vi følgende fire forhold som betyr noe for brukerkostnaden: boligprisen, langsiktig realrente, kapitalslitet og forventet realprisvekst på boliger5.
Let us assume that capital depreciation is fairly constant. 
La oss anta at kapitalslitet er nokså konstant.
We can then expect parallel movements in house prices and rents and in user costs, if expectations concerning long-term interest rates and real house price inflation are stable. 
Vi vil da kunne forvente en parallell utvikling av boligpris og husleie, av kostnaden ved å bruke boligen, dersom forventningen om den langsiktige renten og forventet realprisvekst på boliger er stabil.
But actual house prices have doubled since the latter half of the 1990s in relation to the rise in house rents in the consumer price index. 
Men faktisk har boligprisen siden andre halvdel av 1990-tallet fordoblet seg i forhold til husleieutviklingen i konsumprisindeksen.
Between 50 and 70 per cent of this change is probably ascribable to a fall in the expected level of real interest rates. 
Trolig kan mellom 50 og 70 prosent av denne utviklingen ha sammenheng med at forventet nivå på realrenten har falt.
Viewed over the past 5-10 years, the expectation as to what a neutral real interest rate is may have fallen by close to 2 percentage points. 
Ser vi over de siste 5 til 10 årene har trolig forventningen om hva som er en nøytral realrente gått ned med nær 2 prosentenheter.
At the same time, house price inflation expectations have been high in recent years. 
Samtidig har forventningene om framtidig vekst i boligprisene vært høy de siste årene.
Such expectations will push down user costs, and hence rents. 
Slike forventninger vil trekke brukerkostnaden på en bolig, og dermed husleien, ned.
As a result, we must expect some difference between developments in house rents and house prices in periods. 
Vi må derfor vente at det periodevis er en nokså ulik utvikling mellom husleie og boligpris.
Rents can lag behind to a fairly large extent during an upturn, and only pick up when house price inflation expectations stagnate or fall. 
Husleien kan i en oppgangskonjunktur slepe ganske lenge etter og først tilta når forventningene om framtidig prisvekst på boliger stagnerer eller avtar.
In Norway, the number of rental properties is small in relation to the total stock of housing. 
Antallet utleieboliger i Norge er lite i forhold til den totale boligmassen.
The rental market in outlying areas, which now indirectly has a larger weight in the CPI, is thin. 
Leiemarkedet i distriktene, som nå indirekte veier tyngre i KPI, er tynt.
Hence, the rental market does not necessarily provide a representative expression of owner-occupants’ housing costs. 
Det er derfor ikke gitt at leiemarkedet gir et representativt uttrykk for selveiernes bokostnader.
It is difficult to estimate the cost of owner-occupied housing. 
Det er vanskelig å beregne bokostnaden for husholdninger som eier sin egen bolig.
The harmonised index of consumer prices for the euro area, which the ECB uses as its measure of inflation, has not included owner-occupied housing so far. 
I den harmoniserte konsumprisindeksen for euroområdet, som ECB styrer etter, har selveiernes bokostnader inntil nå vært holdt utenom.
Nor do many of the national consumer price indices in the EU include this component. 
Selveiernes bokostnader er heller ikke med i mange av de nasjonale konsumprisindeksene i EU.
This is clearly not a good solution because housing costs normally account for a large portion of households' total cost of living. 
Dette er åpenbart ingen god løsning fordi bokostnader normalt utgjør en stor del av husholdningenes samlede levekostnader.
Eurostat, the European statistical agency, has therefore initiated a pilot study where they use the net acquisition approach.6 This approach is different from our method in that the treatment of purchasing a house for owner occupation is the same as for all other goods in the consumer price index. 
Eurostat, det europeiske statistikkbyrået, har derfor satt i gang en pilotstudie hvor de benytter det såkalte anskaffelsesprinsippet.6 Dette prinsippet skiller seg fra vår metode, ved at kjøp av egen bolig behandles som kjøp av alle andre varer i konsumprisindeksen.
Only the household sector’s net acquisition of dwellings is included. 
Det er bare husholdningssektorens netto erverv av boliger som tas med.
In other words, purchases of dwellings bought from other private households are excluded. 
Omsetningen av brukte boliger internt i husholdningssektoren ses det med andre ord bort fra.
In addition, expenditures related to major repairs and conversions of a dwelling, and other expenditures such as estate agent fees, indirect taxes and insurance are also included in the acquisition approach. 
Samtidig regnes også kostnadene ved større reparasjoner og endringer på boligen, samt andre kostnader, som meglerhonorarer, avgifter og forsikring, med i kostnadsgrunnlaget etter anskaffelsesprinsippet.
Land is treated as an asset and excluded. 
Tomteprisen utgjør et formuesobjekt og ses bort fra.
If European countries switch to including housing costs estimated using the acquisition approach, it will be natural for Norway to publish a comparable index for consumer prices, cf. figures based on Eurostat’s current method are also presented in Norway. 
Dersom de europeiske land går over til å inkludere bokostnader etter anskaffelsesprinsippet, vil det være naturlig å publisere en tilsvarende indeks for konsumprisene her, jf. at tall etter Eurostats nåværende metode også legges fram hos oss.
In practice, housing costs for owner occupants based on the acquisition approach will move closely in line with construction and maintenance costs. 
I praksis vil bokostnadene for selveiere etter anskaffelsesprinsippet være nær utviklingen i bygge- og vedlikeholdskostnadene.
They would probably be given a somewhat lower weight in an overall index over time than imputed rent in the CPI in Norway today. 
De ville samtidig trolig få en noe lavere vekt i en samlet indeks enn bokostnadene slik de beregnes i Norge i dag.
The chart shows developments in the construction cost index and developments in imputed rent in the CPI, which is based on developments in the rental market. 
Figuren viser utviklingen i byggekostnadsindeksen sammen med utviklingen i den beregnede bokostnaden i KPI, som er basert på utviklingen i husleien.
The two indices have risen at about the same rate in recent years, but have diverged since summer 2006. 
De to indeksene har vist om lag samme vekst de siste årene, men siden sommeren 2006 har de skilt lag.
Higher prices for both labour and building materials have pushed up the rise in construction costs. 
Høyere priser både på arbeidskraft og materialer har bidratt til veksten i byggekostnadene.