natgillin/translations-raw huggingface dataset:
We therefore now expect to be able to raise the interest rate again at a gradual pace to more normal levels. 
Derfor ser vi nå for oss at renten jevnt og trutt kan settes opp igjen mot mer normale nivåer.
The emerging economies were hardest hit by the previous global crisis in the late 1990s. 
Sist det var krise i verdensøkonomien, på slutten av 1990-tallet, var de framvoksende økonomiene hardest rammet.
This time OECD countries were the most severely affected. 
Nå møtte OECD-landene veggen.
But Norway seems to have largely escaped the crisis. 
Men i Norge ser vi ut til å ha gått klar.
Overall, output has fallen to a lesser extent in Norway than in other countries and it recovered more quickly. 
Produksjonen har samlet sett falt mindre hos oss enn i andre land, og den snudde raskere opp igjen, se figur 9.
Unemployment has remained low. 
Ledigheten har holdt seg lav.
One might almost believe that Norway was immune to crises and that the country is unique. 
En kunne nesten tro at vi var immune mot kriser og at Norge er i en særstilling.
Chart 9 
Figur 9
But this is not the case. 
Det er vi ikke.
It is dangerous to believe that we will be able to manage every crisis as successfully. 
Det er farlig å tro at vi kan håndtere hver krise like godt.
Norway is not unique. 
Vi er ikke utvalgte.
We cannot expect driving forces to be as beneficial in the future. 
Ser vi framover, kan vi ikke regne med at drivkreftene vil falle like heldig ut.
Real interest rates cannot be expected to fall. 
Vi kan ikke vente fall i realrenten.
Another sharp boost to export prices is not likely. 
Det skal mye til at eksportprisene igjen får et kraftig løft.
In addition, Norway’s economy is now vulnerable. 
Dessuten er vår økonomi blitt sårbar.
Norwegian labour has never been as costly as it is today. 
Norsk arbeidskraft har aldri vært så dyr som den er nå.
Norwegian businesses may be at a disadvantage in tenders and competitions given the current high level of spare capacity in other countries. 
Norske virksomheter vil kunne stille bak i anbud og konkurranser når det nå er mye ledig kapasitet i andre land.
Moreover, it has never been more profitable to relocate activities abroad. 
Det har heller aldri vært mer lønnsomt å flytte virksomhet ut fra Norge.
During the upturn, Norwegian firms fared well in spite of high costs thanks to efficiency gains, high turnover volumes and price increases. 
I oppgangen levde norske bedrifter godt med de høye kostnadene fordi de ble mer effektive og fordi avsetningen var god og prisene steg.
The cost of Norwegian labour has been very high, but there has been full employment. 
Norsk arbeidskraft har vært svært dyr, men likevel fullt sysselsatt.
Markets will be more demanding ahead. 
Framover vil markedene være mer krevende.
Despite Norway’s floating exchange rate, our cost level cannot be expected to fall to any great extent as economic conditions are even weaker in other European countries. 
Selv om vi har flytende valutakurs, kan vi ikke vente at vårt særskilte kostnadsnivå faller mye, for konjunkturene er enda svakere i landene rundt oss.
The industry structure in Norway’s small economy is different from that of other advanced economies. 
Næringsstrukturen i vår lille økonomi skiller seg fra den i andre industriland.
The emergence of new Asian market economies is beneficial for Norway owing to its sizeable commodity exports and freight transport. 
Vi vinner når nye asiatiske land vokser fram fordi vi produserer mye råvarer og frakt.
This is also reflected in Norway’s equity market. 
Det gjenspeiler seg også i vårt aksjemarked.
The value of Norwegian listed companies correlates closely with the value of companies in emerging market economies. 
Verdien av norske børsnoterte selskaper samvarierer med verdien av selskaper i framvoksende økonomier, se figur 10.
Norway is vulnerable to a slowdown in growth in Asia. 
Vi er utsatte hvis veksten svikter i Asia.
Commodity prices may then fall and the terms of trade may deteriorate. 
Da kan råvareprisene falle, og bytteforholdet få en knekk.
Norway’s high cost level may at the same time make it difficult for the business sector to shift to new markets. 
Samtidig kan høyt kostnadsnivå gjøre det vanskelig for næringslivet å skifte til nye markeder.
Chart 10 
Figur 10
High house prices and substantial household debt add to the economy’s vulnerability. 
Også høye boligpriser og stor gjeld hos norske husholdninger gjør økonomien vår sårbar.
The downturn abroad was triggered and amplified by the drop in house prices and deleveraging. 
Ute ble krisen utløst og forsterket av fall i boligprisene og nedbelåning.
House price inflation and household debt growth have been sharper in Norway than in several of the hardest-hit economies. 
Norge har hatt sterkere vekst i boligpriser og folks gjeld enn flere av de landene som er hardest rammet, se figur 11.
During an upturn, banks’ loans losses are low and profits increase. 
I oppgangstider er bankenes tap på utlån lave, og fortjenesten øker.
Capital is in ample supply. 
Tilgangen på kapital er god.
This leads to strong growth in lending and higher house and property prices. 
Det gir grunnlag for sterk vekst i utlån og høyere bolig- og eiendomspriser.
Borrowers’ collateral increases, which triggers new rounds of borrowing and price rises. 
Låntakere får økte sikkerheter som setter i gang nye runder med opplåning og prisvekst.
With a few taps on the keyboard, people can make home equity withdrawals that are deposited in an online bank and are used to finance new purchases and current consumption. 
Folk kan med noen få tastetrykk ta opp lån på boligen, som går inn på konto i nettbanken og finansierer nye innkjøp og løpende konsum.
During a downturn bank earnings fall, losses rise and banks tighten lending. 
I nedgangstider faller inntjeningen i bankene, tapene øker, og de strammer inn på utlån.
This can trigger several rounds of decline. 
Det kan sette i gang flere runder med fall.
This is the mechanism whereby fluctuations in the economy are amplified. 
Slik forsterkes svingningene i økonomien.
The global banking crisis shows that credit cycles and property market bubbles that burst represent one of the greatest challenges to economic policy. 
Bankkrisen i verden viser at kredittsykler og bobler i eiendomsmarkedet som sprekker, er en av de aller største utfordringene i den økonomiske politikken.
They can build up over a long period. 
De kan bygge seg opp over lang tid.
They are difficult to identify in real time and even after they burst there is doubt as to the causes. 
De er vanskelige å se i sanntid, og selv etter at de har sprukket, er det tvil om årsakene.
The fall in prices is abrupt and costly. 
Fallet i priser kommer brått og blir dyrt.
It is particularly important to develop structures and mechanisms that better enable the economy to regulate itself. 
Det er særdeles viktig å bygge strukturer og mekanismer slik at økonomien bedre kan regulere seg selv.
New equity capital and liquidity requirements for banks can promote financial stability. 
Nye krav til egenkapital og likviditet i bankene kan skape større stabilitet i det finansielle systemet.
The requirements should probably be tighter in Norway than the minimum requirements that are likely to be agreed internationally. 
Trolig bør kravene være strammere i Norge enn de minstekrav som det vil vise seg mulig å nå enighet om i internasjonale fora.
Norway’s economy is small, with concentrated risk for the banks. 
Økonomien vår er liten, med konsentrert risiko for bankene.
It is also important to cooperate with the other Nordic countries to avoid a situation where more lightly regulated banks aggressively market loans in Norway. 
Det er også viktig å samarbeide med de andre nordiske landene for å motvirke at deres banker i ly av mildere reguleringer aggressivt selger lån i Norge.
Owing to flaws and major shortcomings, the tax treatment of capital and property in Norway amplifies credit cycles and house price fluctuations. 
Svikt og store mangler ved måten kapital og eiendom beskattes, forsterker kredittsyklene og svingningene i prisene på boliger.
The 1992 reform resulted in a tax system for Norway that is based on sound principles. 
Reformen i 1992 ga Norge et skattesystem som bygger på svært gode prinsipper.
The basis for calculating income tax was expanded, rates were reduced and corporate and personal income taxation was better integrated. 
Grunnlaget for å regne ut skatt på inntekt ble utvidet, satsene ble redusert, og skatt på lønn og inntekter i bedrifter ble sett i sammenheng.
Distortions were remedied, bringing business and economic returns more closely into line in the case of business investment. 
Skjevheter ble rettet opp slik at det ble bedre samsvar mellom avkastning for virksomheter og for samfunnet når bedriftene investerer.
More neutral tax rules reduced the scope for companies and industries to obtain special tax advantages. 
Mer nøytrale regler reduserte mulighetene for virksomheter og næringer til å karre til seg særfordeler.
The reform contributed to solid economic growth in the 1990s and a substantial increase in government tax revenues even with appreciably lower tax rates. 
Reformen bidro til den gode økonomiske veksten på 1990-tallet og ga økte inntekter for det offentlige selv med vesentlig lavere skattesatser.
But the wave of reform ebbed out before the work was completed. 
Men reformbølgen la seg før arbeidet var fullført.
There is now a striking contrast in the quality of various components of our tax system. 
Det er nå en slående kontrast mellom kvaliteten på de ulike deler av vårt skattesystem.
There are major weaknesses in the taxation of wealth and property. 
Beskatningen av formue og eiendom har store svakheter.
First, income and the value of various types of capital are taxed differently. 
For det første: Inntekter og verdi av ulike typer kapital skattlegges forskjellig.
The return on and value of financial capital and business capital are fully taxed. 
Avkastningen og verdien av folks finanskapital og eie av bedrifter kommer til full beskatning.
Rental income is fully taxed, while owner-occupied dwellings are exempt from a corresponding tax. 
Boliger som leies ut, gir full skatt av inntekt, mens egen bolig er fritatt fra tilsvarende skatt.
Mortgage interest is tax deductible while capital gains on dwellings and the benefit of home ownership are not taxed. 
Folk får fradrag for renteutgifter, men må ikke skatte av stigningen i verdien og fordelen av å bruke egen bolig.
Housing is taxed as an asset, but not at its market value. 
Boligen skattlegges som formue, men ikke til virkelig verdi.
The table shows the distortionary effects of the tax system. 
Tabell 1 viser vridninger skattesystemet fører til.
Housing investment is considerably more profitable than repaying debt or investing in a business. 
For den enkelte er det vesentlig mer lønnsomt å investere i bolig enn å nedbetale gjeld eller investere i næring.
This is the case for those who pay wealth tax and for those who are not liable to wealth tax. 
Det gjelder både for de som betaler formuesskatt og for alle oss andre.
Second, property is taxed differently across municipalities. 
For det andre: Eiendom beskattes forskjellig fra kommune til kommune.
Moreover, the valuation of property as a basis for wealth tax has been completely arbitrary. 
Dessuten har verdsettingen av eiendom som grunnlag for formuesskatt vært helt vilkårlig.
The new property valuation system is a small but is the right step towards applying market valuation as a basis for housing taxation. 
Den takseringen for bolig som nå tas i bruk, er et lite, men riktig skritt mot bruk av markedsverdi som grunnlag for å beskatte boligen.
Third, property is an effective tax vehicle but property taxes are low. 
For det tredje: Eiendom er egnet som skatteobjekt men likevel lavt skattlagt.
Property cannot be relocated. 
Eiendom kan ikke flyttes.
Nor does property tax distort the use of resources in the way that taxation of labour and entrepreneurship does. 
Skatt på eiendom vrir heller ikke bruken av ressurser slik skatt på arbeid eller skatt på foretaksomhet gjør.
Tax on capital gains on housing, and deductibility of losses, would in particular make a considerable contribution to attenuating price spirals in the housing market. 
Skatt på salgsgevinster av egen bolig, og fradrag ved tap, ville særlig bidra til å dempe prisspiraler i boligmarkedet.
The result would be a more stable economy. 
Vi ville få en mer stabil økonomi.
Driven by the tax system, housing accounts for a large share of household wealth. 
Skattesystemet har ført til at en stor del av husholdningenes formue er i boliger.
On an uncertain basis, the value of housing capital can be estimated at over NOK 4.5 trillion, or more than one and half times the size of Norway’s sovereign wealth fund.(4) The high degree of concentration on housing investment crowds out business investment. 
Verdien av boligkapitalen kan på usikkert grunnlag anslås til over 4500 mrd kroner, mer enn halvannen gang oljefondet.
Higher property taxes would increase growth potential because business investment would become more profitable. 
Høyere eiendomsskatt ville gi større vekstkraft fordi det blir mer lønnsomt å investere i egen og andres bedrift.
Chart 12 
Figur 12
Property taxes account for about two per cent of GDP in OECD countries. 
I OECD-landene utgjør eiendomsskattene rundt to prosent av landenes verdiskaping, se figur 13.
In Norway, the share is slightly higher than a half per cent. 
I Norge er andelen vel en halv prosent.(5)
(5) 
Figur 13
When evaluating the tax system, an increase in property taxes will be matched by a reduction in the tax on labour and entrepreneurship. 
Når vi vurderer skattesystemet, vil en økt skatt på eiendom ha et motstykke i redusert skatt på arbeid og foretaksomhet.
The cost in terms of reduced government revenues of lowering the rate by one percentage point is NOK 10 billion, while the costs of increasing the basic allowance by NOK 1000 is NOK 0.6 billion. 
Det koster 10 mrd i redusert inntekt for staten å redusere satsen med en prosentenhet, mens det koster 6 mrd å øke minstefradraget for lønn med 10 000 kroner.
The tax rate for ordinary incomes can for example be reduced from 28 to 26 per cent, combined with an increase of NOK 25 000 in the basic allowance. 
Satsen for skatt på alminnelig inntekt kan for eksempel reduseres fra 28 prosent til 26 prosent kombinert med at minstefradraget øker med 25 000 kroner.
Another option would be to use the revenues to remove wealth tax and the surtax on higher incomes. 
Et annet eksempel vil være å bruke provenyet til å ta bort formuesskatten og toppskatten.
There would still be some room left for a reduction in the tax on ordinary income. 
Da vil det fortsatt være litt igjen til å redusere skatten på alminnelig inntekt noe.
Chart 14 
Figur 14
Monetary policy It costs 34 øre to produce a 50 krone note. 
Pengepolitikken Det koster 34 øre å produsere en femtikroneseddel.
But we expect to exchange this piece of paper for larger real values, for example a litre of milk or a loaf of bread. 
Likevel venter vi å bytte dette papiret mot større reelle verdier – for eksempel en liter melk og et godt brød.
Most of the money we spend is not paper money but online banking figures. 
De fleste pengene vi bruker, er ikke på papir, men tall i nettbanken.
We can exchange the electronic figures for baskets of goods from the shop. 
Vi kan bytte elektroniske tall mot handlekurver i butikken.
Norges Bank issues paper money, but is also behind – as the banks’ bank – deposits on accounts in commercial and savings banks. 
Norges Bank utsteder papirpengene, men står også bak – som bankenes bank – innskudd på kontoene i forretnings- og sparebanker.
The value of money tends to be taken for granted when we pay our bills, receive wages and plan trips and large purchases, draw up budgets and keep accounts. 
Pengeverdien tar vi gjerne for gitt når vi betaler regninger, får lønn, planlegger turer og store innkjøp, lager budsjett og fører regnskap.
But if prices rise, money loses value. 
Men stiger prisene, blir pengene mindre verdt.
If inflation varies, the purchasing power of money becomes arbitrary. 
Varierer inflasjonen, blir kjøpekraften til pengene tilfeldig.
Moreover, decisions based on an arbitrary value of money cannot be sound, which is why stable and low inflation is a precondition for solid growth in the economy. 
Og beslutninger basert på en tilfeldig pengeverdi kan ikke bli gode – derfor er stabil og lav prisstigning en forutsetning for god vekst i økonomien.
The profitability of an investment project can only be calculated correctly when inflation is in line with expectations. 
Lønnsomheten i investeringsprosjekter blir riktig beregnet først når inflasjonen er som ventet.
Accounts tend to be misleading and equity prices uncertain if the purchasing power of money is not stable. 
Regnskap blir lett misvisende og aksjeverdier usikre hvis ikke pengene har stabil kjøpekraft.
The tax system, with its rates and thresholds in krone terms, impairs the distribution of resources to a greater extent when inflation is high and variable. 
Skattesystemet, med sine satser og grenser i kronebeløp forstyrrer fordelingen av ressurser mer når inflasjonen er høy og varierer.
The value of money and inflation have now been stable for almost 20 years. 
Nå har pengeverdien og inflasjonen vært stabil i snart 20 år.
In earlier times, the value of money was more variable, and periods of high inflation tended to be followed by a fall in prices. 
I tidligere tider svingte pengeverdien mer – perioder med høy inflasjon ble gjerne fulgt av nedgang i prisene, se figur 15.
The value of money fell sharply and permanently around the time of the two World Wars and earlier wars. 
Pengeverdien falt markert og varig etter de to verdenskrigene og ved kriger i tidligere tider.
In the 1970s and 1980s, the value of money also fell rapidly, but as a result of economic policy. 
Også på 1970- og 80-tallet falt pengeverdien raskt, men da som følge av den økonomiske politikken.
The interest rate was kept at a low level and public spending was high in an attempt to achieve very low unemployment. 
Renten ble holdt lav og offentlige utgifter høye for å prøve å oppnå svært lav arbeidsledighet.
Chart 15 
Figur 15
Not only in Norway, but worldwide, there was a crisis in the monetary system in the 1970s. 
Ikke bare i Norge, men i verden, var pengesystemet i krise på 1970-tallet.
After the Second World War, the US dollar was pegged to gold while other countries held a fixed but adjustable exchange rate against the dollar. 
Etter andre verdenskrig var den amerikanske dollaren knyttet til gull mens andre land holdt faste, men justerbare, kurser mot dollaren.
But inflation gradually became too high for the dollar to maintain its gold value and at the beginning of the 1970s the system unravelled. 
Men inflasjonen ble etter hvert for høy til at dollaren kunne holde sin gullverdi, og på begynnelsen av 1970-tallet raknet systemet.
Inflation increased and was unstable in most western countries until well into the 1980s. 
Inflasjonen økte og var ustabil i de fleste vestlige landene til godt ut på 1980-tallet.
For a 50 krone note in the 1970s, we could buy ten litres of milk and ten loaves of bread. 
For en 50-lapp i 1970 – med Bjørnstjerne Bjørnson – kunne vi kjøpe nesten 10 liter melk og 10 gode brød.
The value of money fell sharply when inflation surged and later in the 1990s – after the period of inflation - we had to pay five 50 krone notes for the same goods. 
Pengeverdien falt kraftig da inflasjonen ble høy, og ut på 1990-tallet – etter inflasjonsperioden – måtte vi ut med fem femtilapper for å kjøpe det samme som vi i sin tid fikk for Bjørnson-lappen.
The metal standard and fixed exchange rate regime were not able to safeguard the value of money. 
Metallstandard og fast valutakurs kunne ikke trygge pengeverdien.
This is why most countries have given the central bank and the interest rate the role of securing low and stable inflation. 
Derfor lar de fleste land det nå være sentralbankens og rentens oppgave å sikre lav og stabil inflasjon.
This ensures that money - which is so cheap to produce - retains its value. 
Det gjør at pengene – som det er så billig å produsere – holder sin verdi.
It would not be the first time that there would be excessive optimism with regard to managing the economy. 
Det ville ikke være første gang styringsoptimisme tok overhånd.
In the early 1970s – after 20 years of solid growth - we believed the ghost of unemployment had definitively been laid to rest and new objectives were drawn up. 
Tidlig på 1970-tallet – etter 20 år med god vekst – trodde vi ledighetsspøkelset var gravlagt for godt, og nye mål ble lagt til.
We cannot – as in the 1970s – allow the interest rate to remain low over a long period of time in an attempt to achieve permanently higher output. 
Vi kan ikke – som på 1970-tallet – la renten være lav over lang tid i et forsøk på å oppnå varig høyere produksjon.
This would lead to wide fluctuations and high inflation. 
Da får vi store svingninger og høy inflasjon.
Seldom are the considerations underlying interest rate setting pulling in such different directions as today. 
Det er ellers sjelden ulike hensyn i rentesettingen trekker i så forskjellig retning som nå.
In many quarters, it is now argued that the interest rate should be raised rapidly to restrain house price inflation. 
Flere tar i dag til orde for å sette renten raskt opp for å bremse veksten i boligprisene.
This is understandable in the light of the severe effects that house price inflation and high debt have had on many countries. 
Det er forståelig når en ser hvor stor skade vekst i boligprisene og høy gjeld har påført mange land.
In other quarters, it is argued that the interest rate should be lowered to keep down the krone exchange rate. 
På samme tid tar andre til orde for lavere rente for å holde kronekursen nede.
This also seems well founded in view of the substantial challenges facing Norwegian enterprises. 
Det framstår også som godt begrunnet med de store utfordringene norske bedrifter står overfor.
However, we cannot raise the interest rate and lower it at the same time. 
Men vi kan jo ikke samtidig både øke renten og redusere den.
The interest rate is set to secure low and stable inflation. 
Renten settes for å sikre lav og stabil inflasjon.
With strong growth in spending on goods and services or with falling demand, the interest rate can at the same time stabilise developments in output and employment. 
Med sterk vekst i kjøp av varer og tjenester eller med svikt i etterspørselen kan renten samtidig stabilisere utviklingen i produksjon og sysselsetting.
In this case, there are no conflicting objectives. 
Da er det ingen målkonflikt.
When inflation expectations are firmly anchored, we can give weight to the path for output and employment when we set the interest rate. 
Når inflasjonsforventningene er godt forankret, kan vi legge vekt på forløpet for produksjon og sysselsetting når vi setter renten.
In the assessment of the outlook for inflation and output, we also look at house prices, total credit and the krone exchange rate. 
I vurderingen av utsiktene for priser og produksjon ser vi også på boligpriser, samlet kreditt og kronekursen.
In this respect, these variables are taken into account when we set the interest rate. 
Slik teller disse størrelsene med når vi setter renten.
Norges Bank only has one instrument, and the interest rate alone is too crude an instrument. 
Vi har bare ett virkemiddel, og renten alene er for grovkalibret.
Hence, financial regulation, the tax system and fiscal policy have to contribute more to promote other economic policy objectives. 
Derfor må reguleringene av finansnæringen, skattesystemet og budsjettpolitikken bidra mer til å nå andre mål i den økonomiske politikken.
In the past year, very low key rates have been necessary to prevent inflation from falling too far. 
Det siste året har svært lave styringsrenter vært nødvendig for å hindre at inflasjonen falt for mye.
Over the past decade, inflation has remained at around 2 per cent, or close to, but somewhat below the target of 2.5 per cent. 
Det siste tiåret har inflasjonen ligget rundt 2 prosent, det vil si nær, men noe under målet på 2,5 prosent, se figur 16.
Chart 16 
Figur 16