natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The fiscal rule stabilises enterprises' expectations concerning competitiveness and the krone exchange rate. 
Handlingsregelen stabiliserer bedriftenes forventninger om konkurranseevne og kronekurs.
This can prevent abrupt and pronounced swings in the structure of the economy. 
Det kan bidra til at vi unngår brå og store svingninger i den økonomiske strukturen.
If the government authorities disregard the rule, enterprises will lose an important reference. 
Hvis statsmyndighetene legger regelen til side, mister bedriftene et viktig holdepunkt.
A policy rule can make matters worse if economic agents have drawn up long-term plans on a faulty basis.3 
En handlingsregel kan gjøre vondt verre dersom aktørene i det økonomiske livet har lagt langsiktige planer på sviktende grunnlag.4
Both short-term and long-term considerations imply that the use of petroleum revenues as a share of the Petroleum Fund should be curbed ahead. 
Både kortsiktige og langsiktige hensyn tilsier at bruken av oljeinntektene som andel av Petroleumsfondet dempes framover:
The Norwegian economy is growing at a brisk pace. 
Norsk økonomi er i sterk vekst.
Moreover, the National Insurance Scheme, introduced in 1967, is nearing maturity. 
Dessuten er Folketrygden fra 1967 i det vesentlige faset inn.
In addition, a few years remain before the large post-war cohorts retire and add to the demand for health services. 
Det er i tillegg ennå noen år før de store barnekullene etter siste verdenskrig går av med alderspensjon og etterspør flere helse- og omsorgstjenester.
Hence, the conditions are now conducive to returning to the use of 4 per cent of the Petroleum Fund. 
Forholdene ligger derfor nå godt til rette for å vende tilbake til å bruke fire prosent av Petroleumsfondet.
The current cost level in the Norwegian business sector is adapted to an expansion of the petroleum sector and a steady phasing-in of petroleum revenues into the mainland economy. 
Det kostnadsnivået norsk næringsliv har i dag, er tilpasset at vi bygger ut petroleumssektoren og jevnt faser inn bruken av oljeinntektene i fastlandsøkonomien.
Costs rose sharply from the mid-1960s to the mid-1970s and reached a very high level. 
Kostnadene steg kraftig fra midten av 1960-tallet til midten av 1970-tallet, og de ble svært høye.
In subsequent years, costs have varied around this level. 
Siden har kostnadene svingt en god del rundt dette nivået.
After a period, we will be able to cover a smaller share of our imports using current petroleum revenues and drawings on the Petroleum Fund. 
Etter hvert vil vi kunne dekke en mindre del av vår import med løpende oljeinntekter og trekk på Petroleumsfondet.
Competitiveness must then have to be improved. 
Da må konkurranseevnen bedres.
It may have to be brought back to around the level prevailing at the end of the 1960s prior to Norway's emergence as an oil nation.4 
Kanskje må den bringes tilbake mot nivået på slutten av 1960-tallet før Norge ble en oljenasjon.5
The labour market 
Arbeidsmarkedet
In the long run, wage growth must be consistent with labour productivity. 
I det lange løp må lønnsnivået stå i forhold til de verdiene som skapes av de sysselsatte - arbeidstakernes produktivitet.
Likewise, employment in public entities will decline if labour costs rise more than revenues. 
Tilsvarende vil sysselsettingen i offentlige virksomheter gå ned dersom lønnskostnadene stiger mer enn inntektene.
When the social partners engage in centralised and local negotiations, they will therefore weigh employment against the usefulness of taking out higher pay. 
Når partene i arbeidslivet forhandler sentralt og lokalt vil de derfor veie hensynet til arbeidsplassene opp mot nytten av å ta ut mer i lønn.
Compared with other European countries, income formation in Norway has been fairly flexible. 
Sammenliknet med andre europeiske land har inntektsdannelsen i Norge vært ganske fleksibel.
Wage growth has rapidly declined when unemployment has risen. 
Lønnsveksten har avtatt raskt når arbeidsledigheten har gått opp.
This is why unemployment has not taken hold at a high level. 
Derfor har heller ikke arbeidsledigheten fått feste på et høyt nivå.
The favourable results partly reflect the considerations underlying the wage settlements at a centralised level. 
De gode resultatene skyldes dels de avveiningene som har vært gjort i lønnsoppgjørene på sentralt nivå.
But perhaps it has been equally important that it has been possible to adjust workforces and wage growth at a local level. 
Men det har kanskje vært like viktig at det har vært mulig å tilpasse arbeidsstokken og lønnsveksten lokalt.
First, companies can adapt the use of labour to production by using overtime, part-time positions or contract labour. 
For det første kan virksomhetene tilpasse bruken av arbeidskraft til produksjonen ved overtid, deltidsstillinger eller innleie av arbeidskraft.
Moreover, the supply of labour is highly flexible. 
Det er dessuten stor fleksibilitet i tilbudet av arbeidskraft.
When demand rises, the number of job-seekers increases. 
Når etterspørselen etter arbeidskraft øker, søker flere arbeid.
Those who are already employed work more. 
De som allerede er sysselsatt, arbeider mer.
During an upturn, we have in particular observed an increase in labour force participation among young people. 
I oppgangstider har vi særlig sett økt yrkesaktivitet blant ungdom.
Along the same lines, the number of persons in education tends to rise when unemployment is rising. 
Motstykket er at antallet under utdanning stiger når ledigheten er på vei opp.
When labour demand increases, we see an influx of job-seekers from our neighbouring countries. 
Når etterspørselen stiger flytter mange fra våre naboland hit for å få seg arbeid.
In addition, close to 30 000 persons had some form of employment in Norway throughout or during parts of 2001, but resided in Sweden. 
I 2001 var det i tillegg nær 30 000 personer som hadde et arbeidsforhold i Norge hele eller deler av året, men som bodde i Sverige.
With the enlargement of the EU Norway has become part of a larger labour market. 
Etter utvidelsen av EU er Norge blitt del av et større arbeidsmarked.
Enlargement also provides scope for increased trade in services. 
Utvidelsen åpner også for økt handel med tjenester.
This increases the production capacity of the Norwegian economy. 
Det øker produksjonskapasiteten i norsk økonomi.
For example, it seems that capacity in the construction industry has increased. 
For eksempel ser det ut til at kapasiteten i bygg og anlegg har økt.
The activity level is now very high, and there are still no signs of rising wage growth. 
Aktivitetsnivået der er nå svært høyt, og det er foreløpig ikke tegn til at lønnsveksten tiltar.
Hence, labour mobility can eliminate bottlenecks in the labour market. 
Mobil arbeidskraft kan altså fjerne flaskehalser i arbeidsmarkedet.
Employment is also strengthened by local wage negotiations. 
Innslag av lokal fastsettelse av lønninger styrker også sysselsettingen.
There also seems to be wage flexibility in more traditional industries. 
Det er også lønnsfleksibilitet i mer tradisjonelle næringer.
Unemployment will vary over the business cycle, but there will always be job-seekers who are temporarily without work. 
Arbeidsledigheten vil variere over konjunkturene, men det vil alltid være arbeidssøkere som midlertidig står uten jobb.
Fluctuations around the trend level of unemployment can be an expression of the level of frictional and structural unemployment. 
Det nivået som ledigheten svinger rundt over tid, kan være et uttrykk for størrelsen på friksjons- og strukturledigheten.
If restructuring and job changes become more common, the number of unemployed will also increase as a result of job changes. 
Blir det mer vanlig med omstillinger og skifte av jobb, vil også flere bli ledige på grunn av bytte av jobb.
If economic activity is high, most job-seekers will rapidly find a new position. 
Er det god aktivitet i økonomien, vil de fleste raskt finne seg ny stilling.
Job-seekers with skills for which there is less demand must seek employment for a longer period. 
Andre med kvalifikasjoner fra fag som det er mindre etterspørsel etter, må søke lengre.
In periods of major structural changes in the economy, this group may increase. 
I perioder med store strukturendringer i økonomien kan denne gruppen øke.
When there are few unemployed of this type, wage growth tends to be high. 
Når det er få slike ledige, er lønnsveksten gjerne høy.
Even if Norway fares favourably in relation to many other countries, the Norwegian labour market also has its weaknesses. 
Selv om Norge kommer godt ut i forhold til mange andre land, har også vi svakheter i vårt arbeidsmarked.
Wage growth now probably accelerates at a higher level of unemployment than it would have ten and twenty years ago. 
Lønnsveksten tiltar nå trolig ved en høyere arbeidsledighet enn den ville gjort for ti og tyve år siden.
Many are also channelled from unemployment to social security benefits, and benefits may be an obstacle to returning to the labour force. 
Mange sluses fra ledighet over til trygd, og trygd kan være en barriere mot å vende tilbake til arbeidslivet.
Sickness absence also rose for a long period, but has decline markedly over the past six months, partly reflecting tighter requirements concerning individual follow-up. 
Sykefraværet steg også lenge, men har falt markert det siste halvåret trolig som følge av krav om sterkere oppfølging av den enkelte.
Over time, cyclical fluctuations in unemployment have been small in relation to the increase in structural and frictional unemployment and growth in the number of disability pensioners and persons on early retirement. 
Sett over tid har konjunktursvingningene i ledigheten vært små i forhold til økningen i friksjons- og strukturledigheten og veksten i antall uføre og førtidspensjonerte.
It is important to preserve and perhaps improve our flexible system of wage formation. 
Det er viktig å ta vare på og kanskje forbedre vår fleksible lønnsdannelse.
Pension schemes and the application of social security rules should also be changed to provide better incentives and opportunities to seek employment. 
Pensjonsordningene og praktiseringen av trygderegler bør endres for å gi bedre insentiver og muligheter til å søke arbeid.
Legislation and rules governing the labour market can also be better designed to promote production and employment. 
Arbeidsmarkedets lover og regler bør bli lagt bedre til rette for produksjon og sysselsetting.
Before I conclude, let us return to the period surrounding the dissolution of the union with Sweden in 1905. 
Før jeg avslutter - la oss gå tilbake til tiden rundt oppløsningen av unionen med Sverige i 1905.
As mentioned, the dissolution did not have any implications for monetary policy in Norway. 
Som nevnt fikk den ikke konsekvenser for pengepolitikken i Norge.
However, a Swedish economist of that period is in some ways present in today's monetary policy - in both Norway and Sweden. 
Derimot er en svensk økonom som levde på den tiden, på sett og vis til stede i dagens pengepolitikk - både i Norge og Sverige.
Knut Wicksell was professor of economics at the University of Lund. 
Knut Wicksell var professor i nasjonaløkonomi ved universitet i Lund.
When the Scandinavian currency union lost its significance in 1914, he proposed the establishment of a Scandinavian central bank. 
Da myntunionen mistet sin betydning i 1914, foreslo han at det skulle etableres en egen skandinavisk sentralbank.
Its objective would be price stability. 
Den skulle ha som mål å stabilisere prisnivået.
Once inflation targeting became the framework for monetary policy in many countries, Wicksell's works experienced a renaissance. 
Etter at inflasjonsstyring er blitt rettesnor for pengepolitikken i mange land, har Wicksells arbeider fått sin renessanse.
Not only did he point to the importance of maintaining price stability, but he also gave the interest rate responsibility for doing so. 
Ikke bare pekte han på at det er viktig å holde verdien av penger - prisnivået - stabilt, men han la også ansvaret for å gjøre det på renten.
When we today refer to a normal or neutral rate of interest, Wicksell is an obvious reference. 
Når vi i dag snakker om en normal, eller nøytral rente, er Wicksell en opplagt referanse.
In 1907, he wrote the following about the relationship between the interest rate and inflation: 
I 1907 skrev han følgende om sammenhengen mellom renten og prisstigningen:
Wicksell's proposal to establish a Scandinavian central bank was never realised. 
Wicksells forslag om en skandinavisk sentralbank ble det aldri noe av.
Wicksell himself entered into a union with a Norwegian woman, Anna Bugge. 
Selv inngikk Wicksell en union med en norsk kvinne, Anna Bugge.
As the story goes, she strongly urged him to complete his academic works, rather than devoting his time to writing for newspapers and popular oratory. 
Historien skal ha det til at hun var en sterk pådriver for at han skulle fullføre sine akademiske manuskripter og ikke bare hengi seg til avisskriverier og folkelige foredrag.
She was active in the peace and women's movement and was Sweden's first female diplomat. 
Selv hadde hun sitt ståsted i freds- og kvinnebevegelsen og var Sveriges første kvinnelige diplomat.
The union between the two did not consist of a formal marriage as Wicksell refused to enter into a contract which at that time would have made him her guardian. 
Unionen mellom de to var ikke av ekteskapelig art - Wicksell ville ikke inngå en kontrakt som på den tid ville gjort ham til hennes formynder - men det var et kontraktsfestet samboerskap basert på gjensidig tillit og respekt.
It was a contractual form of cohabitation based on mutual trust and respect, perhaps not unlike the cohabitation that Norway and Sweden have enjoyed on the Scandinavian peninsula over the past 100 years. 
Kanskje ikke ulikt det samboerskapet Norge og Sverige har hatt på den skandinaviske halvøy de siste hundre årene.
But that is another story. 
Men det er en annen historie.
5 Source:Kjell Gunnar Salvanes: "Omstilling og strukturelle endringer i det norske arbeidsmarkedet" (Adaptation and structural changes in the Norwegian labour market). 
6 Kilde:Kjell Gunnar Salvanes; "Omstilling og strukturelle endringer i det norske arbeidsmarkedet".
This year, Norway is commemorating the centenary of the dissolution of the union with Sweden. 
Vi markerer i år at det er 100 år siden unionen mellom Sverige og Norge ble oppløst.
In retrospect, the dissolution was a painless process. 
Sett i ettertid forløp unionsoppløsningen smertefritt.
Norway's internal affairs were not affected by the union with Sweden. 
Unionen med Sverige hadde ikke omfattet Norges indre anliggender.
Historically, a national monetary system and central bank have been an important part of nation-building. 
Et eget pengevesen og en egen sentralbank har historisk vært en viktig del av nasjonsbygging.
The Norwegian Constitution of 17 May 1814 did not provide for a national monetary system. 
Den norske Grunnloven av 17. mai 1814 hadde først ingen bestemmelser om et eget pengevesen1.
This was first included in the Constitution in November 1814 because of fears that the union with Sweden would bring the work on a national monetary system to a halt1. 
Dette ble først skrevet inn i Grunnloven i november 1814 fordi det ble fryktet at unionen med Sverige ville sette en stopper for arbeidet med et eget pengevesen.
In 1875, the Storting decided to join the currency union that Denmark and Sweden had established two years earlier. 
I 1875 vedtok Stortinget at Norge skulle slutte seg til den myntunionen som Danmark og Sverige hadde etablert to år tidligere.
Danish, Swedish and Norwegian notes and coins circulated and were used as legal tender in all three countries. 
Danske, svenske og norske sedler og mynt sirkulerte og ble brukt som betalingsmiddel i alle de tre landene.
Open financial markets, close trade ties and a common labour market provided then as now opportunities for high economic growth and prosperity. 
Åpne finansmarkeder, tette handelsbånd og et felles arbeidsmarked ga den gang som nå mulighet for høy økonomisk vekst og velstand.
An example is the Norwegian company Norsk Hydro, which was established the same year as the dissolution of the union. 
Et eksempel er Norsk Hydro, som ble etablert i året for unionsoppløsningen.
Substantial investments were required and foreign capital was crucial to the company's establishment. 
Det var store investeringer som måtte til, og utenlandsk kapital var avgjørende for etableringen.
Moreover, it may be worth noting that the kinship between Norway and Sweden was important in this context. 
I tillegg kan det være verdt å nevne at en svensk-norsk forbrødring var viktig for etableringen.
Kristian Birkeland and Sam Eyde, together with the Swede Marcus Wallenberg, are considered as the founders of Hydro. 
Kristian Birkeland og Sam Eyde regnes sammen med svensken Marcus Wallenberg som Hydros grunnleggere.
Trade between Norway and Sweden was considerable, with a fairly high degree of labour flows between the two. 
Handelen mellom Norge og Sverige var betydelig, og flyten av arbeidskraft over landegrensen var ganske stor.
In the 1800s, a law was enacted providing for a common market for trade in goods, but in 1888 Sweden adopted a more protectionist stance. 
På 1800-tallet ble det skapt et felles marked for handel med varer (mellomrikslovene), men i 1888 slo Sverige inn på en mer proteksjonistisk linje.
In 1897, Sweden resigned this law, which led to a severe setback for Norwegian exports. 
Dette førte til et alvorlig tilbakeslag for norsk eksport.
Close ties between Norway and Sweden have thus been important. 
Nære bånd mellom Norge og Sverige har derfor vært viktig.
They also favour regional development, particularly for regions far from national centres but closer to the economic hub in the neighbouring country. 
Det bidrar også til en god utvikling for regionene, særlig for regioner som ligger langt unna sitt nasjonale senter men nærmere det økonomiske senteret i nabolandet.
Monetary policy does not give any particular weight to regional considerations. 
Pengepolitikken tar ikke spesielle regionale hensyn.
But a monetary policy that safeguards monetary values in the long term and seeks to stabilise economic developments in the short and medium term will also contribute to promoting regional development. 
Men en pengepolitikk som verner om pengeverdien på lang sikt og søker å bidra til å stabilisere den økonomiske utviklingen på kort og mellomlang sikt, vil også være en fordel for regionenes utvikling.
Long-term economic developments 
Langsiktige økonomiske utviklingstrekk
Consumer prices and economic growth in Norway and Sweden moved on a fairly similar path during the years around the dissolution of the union and up to the beginning of the 1970s. 
Forløpet for prisstigningen og den økonomiske veksten var ganske lik i Norge og Sverige fra årene rundt unionsoppløsningen fram til begynnelsen av 1970-tallet.
Second, we have close trade relations, even if there were setbacks during the interwar period and the two World Wars. 
For det andre har vi nære handelsbånd, selv om det var tilbakeslag i mellomkrigstiden og i krigsår.
Third, both countries participated in various fixed exchange rate systems for long periods. 
For det tredje deltok begge land i lange perioder i ulike fastkurssystemer.
After World War II, we adhered to the international fixed exchange rate system Bretton Woods. 
Etter andre verdenskrig var vi del av det internasjonale fastkurssamarbeidet Bretton Woods.
During the period 1900 to 1970, the Norwegian and Swedish economy grew at an average annual rate of 3.2 and 3.3 per cent respectively. 
Sett over perioden fra 1900 til 1970 vokste norsk og svensk økonomi årlig med henholdsvis 3,2 og 3,3 prosent i gjennomsnitt.
With Norway's emergence as an oil nation, a change occurred. 
Norges fremvekst som oljenasjon markerer et skille.
The Norwegian economy continued to grow at about the same pace. 
I Norge varte den økonomiske veksten ved.
From 1970 to date, the Norwegian economy has expanded by an annual average of 3.4 per cent. 
Fra 1970 og fram til i dag vokste norsk økonomi i gjennomsnitt med 3,4 prosent per år.
The development of the petroleum sector and the use of petroleum revenues contributed to relatively high growth also in the mainland economy. 
Utbyggingen av petroleumssektoren og bruken av petroleumsinntekter bidro til forholdsvis høy vekst også i fastlandsøkonomien.
In Sweden, however, growth fell to an annual average of 2 per cent. 
I Sverige falt imidlertid veksten til i gjennomsnitt 2 prosent per år.
Business sector competitiveness in Norway 
Norsk næringslivs konkurranseevne
After Norway became an oil nation, competitiveness in the business sector in Norway deteriorated in relation to Sweden. 
Etter at Norge ble en oljenasjon har konkurranseevnen for norsk næringsliv svekket seg i forhold til svensk næringsliv.
First, wage growth in Norway has been somewhat higher than in Sweden. 
For det første har lønnsveksten i Norge vært noe sterkere enn i Sverige.
Second, the value of the Norwegian krone against the Swedish krona has appreciated sharply. 
For det andre har verdien av norske kroner målt i svenske kroner steget betydelig.
The rise in labour costs in local and common currency was particularly high in the mid-1980s and after 1997. 
Veksten i lønnskostnadene i lokal og felles valuta var særlig sterk i Norge på midten av 1980-tallet og etter 1997.
Hourly labour costs for a Swedish manufacturing worker were on average 8 per cent higher than for a Norwegian manufacturing worker in 1980 measured in common currency. 
Lønnskostnadene for en svensk industriarbeider var i gjennomsnitt 8 prosent høyere per time enn en norsk industriarbeider i 1980 målt i samme valuta.
In 2004, however, hourly labour costs for a Swedish manufacturing worker was almost 20 per cent lower2. 
I 2004 lå derimot timelønnskostnadene for en svensk industriarbeider nesten 20 prosent lavere2.
Competitiveness in Norway's manufacturing industry is now close to 20 per cent weaker than the average for the past 30 years. 
Norsk industris konkurranseevne i forhold til svensk industri er nå nesten 20 prosent svakere enn gjennomsnittet for de siste 30 årene.
Norwegians had to pay close to 138 Norwegian kroner for 100 Swedish kronar in 1970. 
For å få 100 svenske kroner måtte nordmenn i 1970 betale nærmere 138 norske kroner.
Today, we only have to pay a little more than 90 Norwegian kroner. 
I dag trenger vi ikke betale mer enn drøyt 90 norske kroner.
The appreciation of the Norwegian krone has made it less expensive to buy goods and services in Sweden. 
Styrkingen av den norske kronen har gjort det rimeligere å kjøpe varer og tjenester i Sverige.
During longer periods, the exchange rate seems to have been influenced by changes in prices for export goods and import goods in the two countries. 
Valutakursen synes i lange perioder å ha blitt påvirket av endringer i prisene på landenes eksport- og importvarer.
In the 10 years to 1983, the Norwegian krone showed a particularly strong appreciation against the Swedish krona. 
I tiåret før 1983 styrket den norske kronen seg særlig sterkt mot den svenske.
This occurred at the same time as Norway experienced far more favourable developments in prices for its export goods relative to import goods than was the case for Sweden. 
Dette falt sammen med at Norge opplevde en langt gunstigere utvikling i prisen på sine eksportvarer relativt til importvarer enn Sverige gjorde.
Norway's terms of trade improved. 
Norges bytteforhold mot utlandet bedret seg.
In the 1970s, the sharp rise in oil prices contributed to this. 
De kraftige oljeprisøkningene på 1970-tallet bidro.
In practice, the appreciation of the Norwegian krone against the Swedish krona occurred when the Swedish authorities devalued their currency more than the Norwegian authorities. 
Styrkingen av den norske kronen mot den svenske skjedde i praksis ved at svenske myndigheter devaluerte sin valuta mer enn norske myndigheter.
The authorities devalued against a basket of currencies. 
Myndighetene devaluerte mot en kurv av flere valutaer.