natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Central banks were shrouded in an aura of mystique, which they probably had a hand in perpetuating. 
Sentralbankene hadde en aura av mystikk, og de bidro selv til å opprettholde denne mystikken.
Central bank governors worldwide refrained from saying too much, and what they did say often sounded cryptic. 
Sentralbanksjefene verden rundt bestrebet seg på ikke å si for mye, og det de sa, kunne ofte fortone seg kryptisk.
In Norway, monetary policy was probably also perceived by many as something mysterious and remote. 
Også i Norge hadde nok mange et inntrykk av pengepolitikk som noe mystisk og fjernt.
In the Festschrift for former Norges Bank governor Hermod Skånland, Professor Preben Munthe writes the following: 
I festskriftet til tidligere sentralbanksjef Hermod Skånland skriver professor Preben Munthe følgende:
“There is a tradition that expects central bank governors to be parsimonious with words. 
“Det er en viss tradisjon for at sentralbanksjefer skal være fåmælte.
This built up the aura that should surround a man in that position. 
Dette bygget opp den nimbus som en mann i en slik stilling skulle være omgitt av.
He possessed knowledge about the secret black box – monetary policy with a capital M – and how it functioned. 
Han besatt kunnskaper om den hemmelige svarte boks – pengepolitikk med stor P – og hvordan den virket.
Without asking others, he changed the discount rate and thereby intervened in the economy with authority and deep insight. 
Uten å spørre andre forandret han diskontoen og grep dermed inn i den økonomiske utvikling med tyngde og stor forstand.
On seldom occasions did he step down from his cloud of wisdom to impart life’s economic truths to a gaping public.” [4] 
Med sjeldne mellomrom steg han ned fra visdommens sky for å fortelle den måpende allmennhet livets økonomiske sannheter.” [4]
A change in views and practices relating to transparency first occurred in recent years, both in Norway and other countries [5]. 
Det er først de siste årene at det har skjedd en endring i synet på åpenhet i sentralbanker, både her hjemme og i andre land [5].
It can safely be said that the change has been swift and radical. 
Vi kan trygt si at endringen har vært rask og radikal.
Today, most central banks are open about (i) the objective of monetary policy, (ii) its strategy for reaching the objective and (iii) the background for and the process behind interest rate decisions. 
I dag er de fleste sentralbanker åpne om (i) målet for pengepolitikken, (ii) sin strategi for å nå dette målet og (iii) om begrunnelsen for og prosessen bak rentebeslutningen.
Norges Bank is no exception in this respect. 
Norges Bank er intet unntak i så måte.
In some areas, Norges Bank has gone further than others. 
På noen områder har vi gått lenger enn andre.
For example, Norges Bank is one of the few central banks in the world that publishes forecasts of its own interest rate decisions [6]. 
For eksempel er Norges Bank en av få sentralbanker i verden som publiserer en prognose for sine egne fremtidige rentebeslutninger [6].
What then can explain this tendency towards greater transparency? 
Hva kan forklare denne utviklingen mot større åpenhet?
I would highlight two main reasons. 
Jeg vil peke på to hovedårsaker.
First, there has been a general trend in society towards greater transparency. 
For det første har det vært en generell utvikling i samfunnet mot større åpenhet.
Second, economic thinking has changed considerably. 
For det andre er den økonomiske tenkemåten vesentlig endret.
Simplifying somewhat, the former view was that monetary policy operated effectively by surprising economic agents. 
Litt forenklet var synet tidligere at pengepolitikken virket gjennom å overraske deltakerne i det økonomiske livet.
Today, economic theory posits that monetary policy works best if it is predictable. 
I dag sier økonomisk teori at pengepolitikken virker best ved å være forutsigbar.
I will come back to the economic theory, but allow me to start by some changes in society at large. 
Jeg skal komme tilbake til økonomisk teori, men la meg starte med enkelte trekk ved den generelle samfunnsutviklingen.
Transparency of economic policy 
Åpenhet i økonomisk politikk
The economic crisis in the 1930s shattered confidence in free market forces. 
Etter de økonomiske krisetidene i 1930-årene var tilliten til frie markedskrefter borte.
Markets had to be controlled. 
Markedene måtte styres.
The British economist John Maynard Keynes was working on ways of regulating and improving markets. 
Den engelske økonomen John Maynard Keynes var opptatt av måter å regulere og forbedre markedene på.
Prominent Norwegian economists, with Ragnar Frisch at the fore, went even further. 
Toneangivende norske økonomer, med Ragnar Frisch i spissen, gikk enda lenger.
They advocated that the market economy must be replaced by a planned economy. 
De mente at markedene måtte erstattes av statlig planstyring.
Ambitions were high. 
Ambisjonene var høye.
One could almost say that transparency, in carefully selected portions, was a tactical tool.[7] 
En kan nesten si at åpenhet ble sett på som et taktisk redskap [7].
It reached a head in 1973 when a commission led by Hermod Skånland proposed the establishment of an incomes-policy council that was to decide the limits for wage growth in Norway [8]. 
Utviklingen i retning av sentral planstyring toppet seg i 1973 da et utvalg ledet av Hermod Skånland foreslo et inntektspolitisk råd som skulle sette rammene for lønnsveksten i landet [8].
But the proposal was not in tune with the new views which were already taking root in society. 
Men forslaget var umusikalsk i forhold til de nye trekkene som allerede var underveis i samfunnsutviklingen.
The council was never established. 
Rådet ble derfor aldri etablert.
Domestic and international developments in the 1970s weakened the conviction that the economy could be fine-tuned. 
Erfaringene på 1970-tallet, både her hjemme og ute, hadde svekket troen på at økonomien kunne finstyres.
While market failure was the main concern earlier, focus now shifted to regulatory failure. 
Mens oppmerksomheten tidligere var rettet mot markedssvikt, ble det nå fokus på styringssvikt.
The political pendulum swung away from government control and towards market liberalisation [9]. 
Den politiske pendelen svingte til mindre styring og mer marked [9].
When decision-making was to be decentralised, it was important that the decision-makers acted in line with the overriding policy objectives. 
Når beslutningene skulle desentraliseres, var det viktig at de ble fattet i samsvar med overordnede politiske mål.
New transparency and disclosure requirements were designed to this end. 
Nye krav til åpenhet og innsyn skulle bidra til dette.
The requirements were largely set out in the Public Administration Act of 1967 and the Freedom of Information Act of 1970. 
Forvaltningsloven fra 1967 og offentlighetsloven fra 1970 var viktige i så måte.
Today, transparency and disclosure requirements also apply to Norwegian enterprises, particularly to listed companies [10]. 
I dag stilles det også krav til åpenhet hos private foretak, og da i særlig grad børsnoterte selskaper [10].
The legislation is to ensure that all shareholders receive adequate, correct and timely information from the company. 
Lovverket skal sikre at alle aksjonærer har god og korrekt informasjon til enhver tid.
Companies must be open and assure equal treatment of all owners. 
Selskapene må være åpne og behandle alle sine eiere likt.
Well-functioning equity markets rely on confidence that everyone has access to the same information about the company. 
For at aksjemarkeder skal fungere godt, må folk stole på at alle har tilgang til den samme informasjonen om selskapene.
Transparency is natural in a democracy 
Åpenhet er naturlig i et demokrati
Transparency is natural in a democracy and is important to ensure accountability among decision-makers. 
Åpenhet er naturlig i et demokrati, og åpenhet er viktig for å sikre at de som tar beslutninger blir stilt til ansvar.
Yesterday was the twentieth anniversary of the fall of the Berlin Wall. 
I går var det tyve år siden Berlinmurens fall.
This event has become a symbol of the fall of the iron curtain. 
Denne begivenheten er blitt symbolet på jernteppets fall.
We recall from those times the Russian word glasnost, which means openness. 
Vi minnes fra denne tiden det russiske ordet glasnost, som betyr åpenhet.
Mikhail Gorbachev sought to modernise the Soviet Union and used glasnost as a means of reducing corruption and abuse of power. 
Mikhail Gorbatsjov ønsket å modernisere Sovjetunionen og brukte glasnost som et middel til å redusere korrupsjon og maktmisbruk.
In western democracies, the term glasnost took on a broader meaning, and was associated with détente between East and West in the 1980s [11]. 
Det ble knyttet til tøværet mellom Øst og Vest [11].
As mentioned, the shift towards a more decentralised economy both in Norway and abroad reflected the failure of centralised planning. 
Utviklingen mot en mer desentralisert økonomi, både hjemme og ute, hadde som nevnt bakgrunn i at den sentrale styringen sviktet.
Monetary policy is an important component of the economic policy framework [12]. 
Pengepolitikken er en viktig del av styringssystemet [12].
In my lecture here last year [13], I noted that it can be demanding for the political authorities to ensure price stability because low interest rates are often more popular than high interest rates. 
I mitt foredrag her i fjor [13] snakket jeg om hvor krevende det kan være for politiske myndigheter å sikre prisstabilitet fordi det ofte er mer populært å ha lav rente enn høy rente.
An appropriate interest rate may therefore be demanding to set in government corridors [14]. 
En riktig rente kan derfor være krevende å sette nær regjeringskontorene [14].
Most government authorities in democratic countries have solved this problem by delegating interest rate setting to an independent central bank. 
De fleste myndigheter i demokratiske land har løst dette problemet ved å delegere rentebeslutningene til en uavhengig sentralbank.
But how can the conduct of monetary policy, which has such far-reaching consequences for so many, be delegated in a democratic country? 
Men hvordan kan en delegere utøvelsen av pengepolitikken, som har så store konsekvenser for mange?
How is one to ensure that decisions are in line with the interests of society? 
Hvordan sikre at beslutningene er i tråd med samfunnets interesser?
These questions become more relevant, the more room there is for judgement in interest rate setting. 
Disse spørsmålene er mer relevante jo større rom for skjønn det er i rentesettingen.
When the operational objective was a fixed exchange rate, the room for judgment was very limited. 
Da vi hadde fast valutakurs som mål, var rommet for skjønn svært begrenset.
Norges Bank’s task was to maintain a fixed krone exchange rate. 
Norges Banks oppgave var å holde kronekursen fast.
Monetary policy was more or less on “autopilot”. 
Pengepolitikken var mer eller mindre på “autopilot”.
In a narrow sense, this was a very open policy. 
I snever forstand var pengepolitikken svært åpen.
The public could at all times observe the krone exchange rate and monitor that the Bank was performing its duty. 
Publikum kunne til enhver tid observere kronekursen og dermed påse at banken utførte oppdraget sitt.
Many of you perhaps remember the era when a dollar cost 7 kroner and 14 øre [15]. 
Mange av dere husker kanskje den lange perioden da en dollar kostet 7 kroner og 14 øre [15].
On the basis of purely democratic considerations, there was little need for transparency about the assessments underlying the use of instruments. 
Ut fra rene demokratiske hensyn var det derfor lite behov for åpenhet om hvilke avveiinger som lå bak beslutningene.
The exchange rate was fixed, but occasionally the target value was adjusted. 
Vi hadde fast valutakurs, men den faste kursen ble justert av og til.
At those times the cards were held close to the breast. 
Da ble kortene holdt tett til brystet.
On occasion it was even necessary to break the eighth commandment (that is to lie). 
Noen ganger måtte en til og med bryte det åttende bud (altså lyve).
Around the end of 1986, journalists in the newspaper Nordlys were asked to take a retrospective look at the past year. 
Ved årsskiftet 1986/-87 ble journalistene i Nordlys bedt om å se tilbake på året som var gått.
One of them recalled an interview with the state secretary of the Ministry of Finance, Bjørn Skogstad Aamo. 
En av dem mintes et intervju han hadde hatt med statssekretæren i Finansdepartementet, Bjørn Skogstad Aamo.
In the interview Skogstad Aamo flatly denied rumours of a krone devaluation. 
I intervjuet avviste Skogstad Aamo alle spekulasjoner om devaluering av kronen.
But before the interview was printed, the news agency NTB reported that the krone had been devalued by 12 per cent [16]. 
Men før avisen kom på trykk, kom meldingen fra NTB om at kronen var devaluert med 12 prosent [16].
Perhaps the journalist was disappointed but Skogstad Aamo was not criticised for breaking the eighth commandment. 
Journalisten ble kanskje skuffet, men ingen kritiserte Skogstad Aamo for å bryte det åttende bud.
Over the last decade, the objective of monetary policy has not been a fixed krone exchange rate, but price stability through low and stable inflation [17]. 
Det siste tiåret har målet for pengepolitikken ikke vært fast kronekurs, men å sikre prisstabilitet definert som lav og stabil inflasjon [17].
According to the monetary policy regulation the objective is inflation of close to 2.5 per cent over time. 
I følge forskriften for pengepolitikken er målet at prisveksten over tid skal være nær 2,5 prosent.
But how long is over time? 
Men hvor lenge er over tid?
And what is close to 2.5 per cent? 
Og hva er nær 2,5 prosent?
With these formulations, it is no longer that easy to evaluate monetary policy. 
Det er følgelig ikke lenger så lett å etterprøve pengepolitikken.
First, it takes up to one to two years for a change in the interest rate to feed through to inflation. 
For det første tar det ett til to år før en endring i renten virker på prisveksten.
Second, inflation is not only influenced by the interest rate. 
For det andre er det ikke bare renten som påvirker prisveksten.
For example, precipitation levels can have a strong impact on electricity prices. 
For eksempel vil mye regn eller mange solrike dager kunne gi store utslag i strømprisene.
Third, we set interest rates also with the aim of promoting stability in output and employment. 
For det tredje forsøker vi å sette renten slik at vi også bidrar til en stabil utvikling i produksjon og sysselsetting.
If the economy is exposed to severe shocks, we may at times seek to bring inflation rapidly back to target, while under other conditions we deliberately choose a longer horizon. 
Hvis økonomien utsettes for store forstyrrelser, kan vi noen ganger sikte mot å bringe prisveksten raskt tilbake til målet, andre ganger velger vi bevisst en lengre horisont.
An evaluation of monetary policy cannot therefore be based on the latest figures for inflation. 
For å vurdere om Norges Bank fører en god pengepolitikk, er det ikke nok å se på det siste tallet for prisveksten.
Instead, one must check whether average inflation over a somewhat longer period has been close to 2.5 per cent. 
Det er den gjennomsnittlige inflasjonen over en litt lengre periode som skal være nær 2,5 prosent.
Measuring performance is possible, but can only be done with a time lag [18]. 
Måling på resultat er mulig, men det kan bare skje med et tidsetterslep [18].
The combination of (i) delegated authority to conduct policy, (ii) room for discretion and (iii) difficulties in the day-to-day monitoring of results imply a risk of a democratic deficit. 
Kombinasjonen av (i) delegert utøvelse, (ii) rom for skjønn og (iii) vanskeligheter med løpende kontroll av måloppnåelsen, innebærer en fare for demokratisk underskudd.
Transparency and disclosure are the institutional solution to this problem. 
Åpenhet og innsynsrett er den institusjonelle løsningen på dette problemet.
Even if a central bank is independent in the conduct of monetary policy, it must be accountable to government. 
Selv om sentralbanken er uavhengig i utøvelsen av pengepolitikken, må vi stå til regnskap overfor oppdragsgiveren.
We must be measured on our performance, but also on our assessments and decisions. 
Vi må måles på resultatet, men også på vurderingene og beslutningene.
This requires transparency. 
Det krever åpenhet og innsyn.
The need for transparency therefore depends on the monetary policy regime. 
Behovet for åpenhet avhenger altså av det pengepolitiske regimet.
Internationally, there is also a tendency for inflation-targeting central banks to be more transparent than countries with a fixed exchange rate regime [19]. 
Internasjonalt er det også en tendens til at sentralbankene er mer åpne i land med inflasjonsmål enn i land med fast valutakurs [19].
Transparency about Norges Bank’s activity is required by law. 
Åpenhet om Norges Banks virksomhet er også lovpålagt.
When the Storting (Norwegian parliament) amended §100 on the freedom of expression in the Constitution, the freedom of information principle was enshrined in the Constitution [20]. 
Offentlighetsprinsippet ble grunnlovsfestet høsten 2004 da Stortinget vedtok en ny § 100 om ytringsfrihet [20].
This was the first time this article had been amended since 1814. 
Det var første gang denne paragrafen ble endret siden 1814.
The legislative amendments were partly based on the proposals of the Freedom of Expression Commission, which was headed by Professor Francis Sejersted [21]. 
Endringene i loven bygget blant annet på forslagene fra Ytringsfrihetskommisjonen som ble ledet av professor Francis Sejersted [21].
In addition, Norges Bank is subject to a transparency requirement in the Freedom of Information Act and the Act on Norges Bank and the Monetary System [22]. 
I tillegg pålegger offentlighetsloven og sentralbankloven Norges Bank å være åpen [22].
In some areas, we are even more transparent than what is required by law. 
På noen områder er vi mer åpne enn det lovverket pålegger oss.
Norges Bank’s Monetary Policy Report includes a thorough account of our assessments of economic developments and interest rate setting. 
I våre pengepolitiske rapporter gir vi en grundig redegjørelse for våre vurderinger om den økonomiske utviklingen og rentesettingen.
As mentioned in the introduction, we even publish a forecast for our future interest rate decisions. 
Som jeg nevnte innledningsvis, publiserer vi til og med en prognose for våre egne fremtidige rentebeslutninger.
After each monetary policy meeting, a press conference is held where we explain the interest rate decision and answer questions from journalists. 
Etter hvert rentemøte avholdes en pressekonferanse hvor vi redegjør for rentebeslutningen og svarer på spørsmål fra journalister.
The press conference is webcast live and usually broadcast on TV. 
Pressekonferansen blir kringkastet “live” på internett og som regel på nyhetskanalene på TV.
People can subscribe to receive an SMS message about interest rate decisions, and Norges Bank was apparently the first central bank to publish its interest rate decisions on Twitter. 
Folk kan abonnere på SMS-varsling om rentebeslutningene, og vi ble visstnok den første sentralbanken i verden til å publisere rentebeslutningen på Twitter.
International developments have made it prestigious for central banks to be as open as possible. 
Utviklingen internasjonalt har gjort det prestisjefylt for sentralbankene å være mest mulig åpne.
But transparency cannot be a goal in itself. 
Men åpenhet kan ikke bare være et mål i seg selv.
Our responsibility is to conduct an effective monetary policy in line with the objectives laid down by the political authorities. 
Vår oppgave er å føre en god pengepolitikk i tråd med målene fastsatt av de politiske myndigheter.
Transparency beyond that necessary to ensure democratic accountability is a goal derived from the main goal of conducting an optimal monetary policy. 
Åpenhet, utover det som er nødvendig for demokratisk ansvarliggjøring, er et avledet mål fra hovedmålet om å føre en så god pengepolitikk som mulig.
Modern economic theory argues in favour of transparency 
Nyere økonomisk teori har argumenter for åpenhet
I mentioned that the previous view was that monetary policy operated by surprising economic agents, while the prevailing view is that it works best by being predictable. 
Jeg nevnte innledningsvis at synet tidligere var at pengepolitikken virket gjennom å overraske deltakerne i det økonomiske livet, mens synet i dag er at den virker best ved å være forutsigbar.
According to modern economic theory, economic decisions are heavily influenced by expectations [23]. 
Nyere teori sier at folks økonomiske valg i stor grad er påvirket av deres forventninger om fremtiden.
This has also become an important economic policy recognition. 
Dette er også blitt en viktig erkjennelse i økonomisk politikk.
Today’s key rate is important, but even more important is the expected key interest rate ahead. 
Det er viktig hva styringsrenten er i dag, men det er enda viktigere hva som forventes om styringsrenten fremover.
When the owner of a firm takes up a loan to build a new factory, the expected interest rate over the life of the loan is taken into account. 
Når en bedriftseier tar opp lån for å bygge en ny fabrikk, vil han ta hensyn til hva han tror renten vil være over hele lånets løpetid.
When the key rate was reduced sharply in autumn last year, we sought to communicate that the interest rate would remain low for a period, and not be raised back to the former level already the following week or month. 
Da vi satte styringsrenten kraftig ned sist høst, ønsket vi å formidle at renten ville være lav en stund, og ikke settes tilbake allerede neste uke eller neste måned.
According to theory monetary policy to a large extent seeks to affect expectations. 
Pengepolitikk går, ifølge teorien, i stor grad ut på å påvirke folks forventninger [23].
We believe that by being transparent about our own interest rate forecasts, it is easier to influence expectations. 
Vi mener at åpenhet om våre egne renteprognoser gjør det lettere å påvirke forventingene.
This enhances the effectiveness of monetary policy. 
Det gjør pengepolitikken mer virkningsfull.
But the interest rate forecast is a forecast, and not a promise. 
Men renteprognosen er kun en prognose, og ikke et løfte.
The future is uncertain. 
Fremtiden er usikker.
Actual interest rate developments may therefore deviate from our forecasts. 
Den faktiske utviklingen i renten kan derfor avvike fra vår prognose.
We try to be open about how we will react if new information implies a different interest rate path. 
Vi forsøker å være åpne om hvordan vi vil reagere dersom ny informasjon tilsier en annen renteutvikling.
Transparency about Norges Bank’s reaction pattern is a necessary element in the interaction with fiscal policy. 
Åpenhet om Norges Banks reaksjonsmønster er nødvendig i samspillet med finanspolitikken.
It is important that the government and the Storting know the central bank’s response pattern when the size of government budgets is decided. 
Det er viktig at regjering og Storting kjenner sentralbankens reaksjonsmønster når de fastsetter størrelsen på offentlige budsjetter.
It is also an advantage for the social partners take this into account. 
Det er en fordel at partene i arbeidslivet også tar hensyn til dette.
Our view on transparency and good communication is inspired by Wim Duisenberg, the first President of the European Central Bank. 
I synet på åpenhet og god kommunikasjon er vi inspirert av Wim Duisenberg, den første sjefen i Den europeiske sentralbanken.
His definition of transparency was that “the external communication should reflect the internal deliberations”. [24] 
Hans definisjon av åpenhet var at “den eksterne kommunikasjonen skal gjenspeile den interne beslutningsprosessen” [24].
We have all experienced that memory is imperfect. 
At hukommelsen er ufullkommen, er noe vi alle har erfaring med.
The easiest approach is therefore to employ the same narrative everywhere. 
Det letteste er derfor å si det samme alle steder.