natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Norges Bank refers to the letter from the Ministry of Finance of 22 April 2014 and the consultative document from Finanstilsynet (Financial Supervisory Authority of Norway) of 31 March 2014 on the draft legislative amendments concerning the regulation on the setting of commonly used reference interest rates. 
Norges Bank viser til Finansdepartementets brev 22. april 2014 og høringsnotat fra Finanstilsynet 31. mars 2014 om utkast til lovendring om offentligrettslig regulering av fastsettelse av allment brukte referanserenter.
On 30 August 2013, the Ministry of Finance requested Finanstilsynet to assess the need for such a statutory regulatory framework. 
Finansdepartementet ba 30. august 2013 Finanstilsynet vurdere behovet for et slik offentligrettslig rammeverk.
At the same time, the Ministry requested Finanstilsynet, in cooperation with Norges Bank, to conduct a study of reference interest rates in Norway. 
Departementet ba samtidig Finanstilsynet i samarbeid med Norges Bank utrede tilbudet av referanserenter i Norge.
In a letter to Finanstilsynet of 26 May 2014 "Reference rate options in Norway", Norges Bank presented an analysis of the setting of NIBOR between 2010 and 2013 and set out necessary changes to the NIBOR rules. 
Norges Bank la i brev til Finanstilsynet 26. mai 2014 «Tilbudet av referanserenter i Norge» fram en analyse av Nibor-fastsettelsen fra 2010 til 2013 og pekte på nødvendige endringer i regelverket for Nibor.
The main elements of the proposal are presented below. 
Hovedelementene i forslaget er gjengitt nedenfor.
In response to the manipulation of European reference interest rates, the European Commission presented a draft regulation on financial benchmark indices on 1 September 2013. 
Som følge av manipulering av europeiske referanserenter la EU-kommisjonen 18. september 2013 fram forslag til en forordning om finansielle referanseindekser.
The proposal requires that the framework for reference interest rates be subject to governance by an administrator. 
Forslaget stiller krav til administrering av regelverket for referanserenter.
The proposal requires that the framework for setting reference interest rates and compliance by financial institutions be subject to supervision by one or more competent authorities. 
Forslaget innebærer at en eller flere myndigheter skal føre tilsyn med rammeverket for fastsettelsen av referanserenter og finansinstitusjonenes etterlevelse.
A statutory framework for setting commonly used benchmark interest rates will be in line with the purpose of the proposed EU regulation and conform to the new guidelines for reference interest rates from IOSCO and EBA/ESMA. 
En lovfesting av rammeverket for fastsetting av allment brukte referanserenter vil være i samsvar med formålet i den foreslåtte forordningen og i overensstemmelse med nye retningslinjer for referanserenter fra IOSCO og EBA/ESMA.
The sizeable amounts involved in NIBOR operations and impaired confidence in such reference interest rates in the wake of manipulation in other countries suggest that a solid framework be established as quickly as possible. 
De store økonomiske verdiene som er knyttet til Nibor og mistilliten som er reist til slike referanserenter etter manipulering i andre land tilsier at et godt rammeverk etableres så raskt som mulig.
Under Section 1 of the Norges Bank Act, Norges Bank shall "promote an efficient payment system domestically as well as vis-à-vis other countries, and monitor developments in the money, credit and foreign exchange markets". 
Etter sentralbankloven §1 skal Norges Bank fremme et effektivt betalingssystem innenlands og overfor utlandet og overvåke penge-, kreditt- og valutamarkedene.
NIBOR is an important component in determining the impact of Norges Bank's key policy rate on the economy and therefore has a direct bearing on monetary policy. 
Nibor er en viktig komponent i hvordan bankens styringsrente får gjennomslag i økonomien og har derfor direkte betydning for pengepolitikken.
The quality of the reference rate is also important for confidence in and the stability of the financial system. 
Kvaliteten på referanserenten har også betydning for tilliten til og stabiliteten i det finansielle systemet.
A statutory framework for the setting of commonly used reference interest rates raises the question of whether Norges Bank should be assigned a more formal role as competent authority. 
Når fastsettelse av allment brukte referanserenter offentligrettslig reguleres, reiser det spørsmål om Norges Bank bør få en mer formell rolle som kompetent myndighet.
As the central bank and by virtue of its market expertise and market operations, Norges Bank has an advantage in assessing the setting of NIBOR rates. 
Norges Bank har som sentralbank og gjennom sin markedskompetanse og operasjoner i markedet et fortrinn i å vurdere fastsettelsen av Nibor-rentene.
Norges Bank can be assigned the statutory authority to approve and supervise the framework for setting reference interest rates, while Finanstilsynet, for its part, ensures that individual banks comply with the rules. 
Det kan skje samtidig som Finanstilsynet for sin del fører tilsyn med at enkeltbanker etterlever regelverket.
Finance Norway, which is responsible for the Norwegian reference rate NIBOR, has implemented changes that bring the rules for quoting NIBOR more closely into line with international recommendations. 
Finans Norge, som er ansvarlig for den norske referanserenten Nibor, har gjennomført endringer som et stykke på vei bringer regelverket for fastsettelsen i overenstemmelse med internasjonale anbefalinger.
In the opinion of Norges Bank, the guidelines for NIBOR currently have clear weaknesses. 
Etter Norges Banks syn har retningslinjene for Nibor i dag klare svakheter.
NIBOR is constructed so that a foreign lending rate is converted into a NOK interest rate via the forward market. 
Nibor-renten er konstruert på en måte som innebærer at en utenlandsk lånerente omgjøres til en norsk rente via terminmarkedet for valuta.
This construction reduces the transparency of NIBOR and may undermine confidence in the reference rate. 
En slik konstruksjon gjør Nibor lite gjennomsiktig og kan undergrave tilliten til referanserenten.
The requirement that participant banks be market makers in the forward market contributes to an unnecessary and undesirable limitation on participation in the NIBOR panel. 
Kravet om at deltakerbanker må stille priser i terminmarkedet bidrar til en unødig og uønsket begrensning av deltakelsen i Nibor-panelet.
In the opinion of Norges Bank, NIBOR should be based on an estimate of a pure NOK interest rate required for interbank lending. 
Etter Norges Banks syn bør Nibor-renten baseres på et anslag på en ren kronerente som kreves for lån mellom banker.
The forward market may be one of several indicators used for determining that interest rate. 
Terminmarkedet kan være en av flere indikatorer for å bestemme denne renten.
This is in line with practice in Sweden and Denmark. 
Det er i tråd med praksis i Sverige og Danmark.
Thus, the panel can be enlarged to include major Norwegian savings banks. 
Panelet kan da utvides til også å omfatte større norske sparebanker.
In the longer term, having more participants will enhance the robustness of NIBOR quotation. 
Flere deltakere vil på sikt bidra til en mer robust Nibor-kvotering.
The European Commission has proposed including in its regulatory framework a requirement for the obligatory quotation of systemically important reference interest rates. 
EU-kommisjonen har foreslått å inkludere krav om obligatorisk kvotering av systemviktige referanserenter i sitt regulatoriske rammeverk.
Norges Bank is of the opinion that this must be considered in connection with a statutory regulation of reference interest rates in Norway. 
Norges Bank mener at dette må vurderes i forbindelse med en offentligrettslig regulering i Norge.
Norges Bank has also pointed out that the definition of the reference interest rate can and should be made more precise. 
Norges Bank har også pekt på at definisjonen av referanserenten kan og bør gjøres mer presis.
Moreover, the rules should prevent employees involved in setting NIBOR from simultaneously holding individual risk mandates where NIBOR is reference interest rate. 
Regelverket bør dessuten forhindre at ansatte som fastsetter Nibor, samtidig har individuelle risikomandater med Nibor som referanse.
The NIBOR steering committee should comprise persons other than those who are involved in setting NIBOR. 
Styringsgruppen for Nibor bør settes sammen av andre personer enn de som selv deltar i Nibor-kvoteringen.
Finanstilsynet does not find it appropriate to issue further statutory rules at present as a new EU regulation is forthcoming. 
Finanstilsynet finner det ikke hensiktsmessig å utarbeide nærmere regler i forskrift nå med henvisning til at ny EU-regulering er på vei.
At the same time, in a letter to the Ministry of Finance of 31 March 2014, Finanstilsynet notes that if specific circumstances so warrant, statutory rules may be introduced regardless of developments in the EU legislative process. 
Finanstilsynet skriver samtidig i brev til Finansdepartementet 31.mars 2014 at dersom konkrete omstendigheter tilsier det, vil forskriftsregulering kunne være aktuelt uavhengig av utviklingen i lovgivningsprosessen i EU.
The proposed changes to the NIBOR rules mentioned above pertain to matters that are unlikely to be the object of the forthcoming EU regulation. 
Forslagene til endringer i Nibor-regelverket som er nevnt over, gjelder forhold som neppe vil bli berørt av den kommende forordningen i EU.
Norges Bank is thus of the opinion that the remaining uncertainty regarding the EU regulation is not a hindrance to improving the existing NIBOR framework. 
Etter Norges Banks syn er den gjenstående usikkerheten om forordningen derfor ikke et hinder for å forbedre det eksisterende Nibor-regelverket.
Ida Wolden Bache 
Ida Wolden Bache
Series: Norges Bank Papers Number: 3/2014 
Serie: Norges Bank Memo Nummer: 3/2014
Norges Bank Papers 3/2014 (PDF 1.5 Mb) 
Norges Bank Memo 3/2014 (PDF 1,3 Mb)
The following letter was submitted to the Ministry of Finance on 15 March 2001 
Norges Banks brev til Finansdepartementet 15. mars 2001
The current benchmark indices for the Government Petroleum Fund's fixed income investments consist exclusively of government bonds in developed markets. 
Gjeldende referanseindekser for obligasjonsinvesteringene i Petroleumsfondet, består utelukkende av statsobligasjoner i utviklede markeder.
The regulation and guidelines allow for investments in bonds that are not included in the benchmark index. 
Forskrift og retningslinjer gir adgang til å investere også i obligasjoner som ikke inngår i referanseindeksen.
Norges Bank may invest in bonds issued by both public and private bodies as long as the instruments have a rating higher than Baa/BBB1 from Moody's and Standard & Poors respectively. 
Norges Bank kan investere i obligasjoner fra både offentlige og private utstedere, så sant obligasjonene har en rating fra de to mest brukte internasjonale ratingbyråene (Moodys og Standard & Poors) over henholdsvis Baa/BBB1.
Bonds with this type of credit rating are often referred to as "investment grade" bonds or bonds with medium to low credit risk. 
Obligasjoner med en slik kredittvurdering omtales gjerne som "investment grade" obligasjoner, eller obligasjoner med middels til lav kredittrisiko.
In this submission we will use the term "non-government-guaranteed bonds" to refer to all types of bonds that are not government bonds issued in the country's local currency and that are not included in the Petroleum Fund's benchmark index. 
I dette brevet benyttes betegnelsen "ikke-statsgaranterte obligasjoner" om alle typer obligasjoner som ikke er statsobligasjoner utstedt i hjemlandets valuta, og som ikke inngår i Petroleumfondets referanseindeks.
The term will also include bonds issued by international organisations, companies with a government guarantee and government bonds issued in another country's currency. 
Begrepet vil også omfatte obligasjoner utstedt av internasjonale organisasjoner, selskaper med statsgaranti, og obligasjoner utstedt av stater i annet enn hjemlandets valuta.
Therefore, the term "non-government-guaranteed bonds" does not fully cover this universe. 
Betegnelsen "ikke-statsgaranterte obligasjoner" er derfor ikke fullt ut dekkende for dette universet.
In this submission, the term "bond market" is defined as bonds with more than a certain minimum amount outstanding in the market. 
I notatet vil "obligasjonsmarkedet" defineres som obligasjoner med utestående beløp i markedet over en viss minstestørrelse.
Issuers must have a credit rating of Baa/BBB or better from the large international rating companies. 
Utstederne av obligasjonene må ha en kredittrating fra de store internasjonale kredittratingselskapene på Baa/BBB eller bedre.
Bonds with only a small outstanding amount, private placements and bonds issued by enterprises with a rating lower than Baa/BBB will therefore be excluded.2 
Obligasjoner med kun et mindre utestående beløp, obligasjoner som er rettet direkte mot èn investor eller en gruppe investorer ("private placements") og obligasjoner utstedt av foretak med lavere rating enn Baa/BBB holdes derfor utenfor2.
When the guidelines for the Government Petroleum Fund were expanded in the autumn of 1997 to include investments in equities, the existing benchmark for bonds (Salomon Smith Barney World Government Bond indices) remained unchanged. 
Da retningslinjene for Petroleumsfondet ble utvidet høsten 1997 til å omfatte aksjeinvesteringer, ble daværende referanseindeks for obligasjoner (Salomon Smith Barney's statsobligasjonsindekser) videreført.
Norges Bank has stressed that it would not invest in corporate bonds until it had established satisfactory systems for assessing and measuring credit risk. 
Det har vært presisert fra Norges Banks side at en ikke ville investere i private selskapsobligasjoner før en hadde tilfredsstillende systemer for vurdering og måling av kredittrisiko på plass.
The Ministry of Finance has endorsed this policy. 
Finansdepartementet har gitt sin tilslutning til dette.
Until now, it has been necessary to concentrate available resources on high priority tasks, such as developing an organisation that is capable of handling current investments and the management of large amounts in the international equity markets. 
Fram til nå har det vært nødvendig å konsentrere tilgjengelige ressurser omkring høyere prioriterte oppgaver, bl.a. knyttet til å utvikle en organisasjon som kunne håndtere løpende investeringer og forvaltning av store beløp i de internasjonale aksjemarkedene.
Expanding the Government Petroleum Fund's benchmark to include all types of bonds within the investment universe may be of interest for a number of reasons: 
Det er flere grunner til at det kan være aktuelt å vurdere en utvidelse av referanseindeksen for Petroleumsfondet til å omfatte alle typer obligasjoner innenfor investeringsuniverset:
The benchmark will be more representative of the Fund's investment opportunities. 
Referanseindeksen blir mer representativ for de investeringsmuligheter fondet har.
Based on the Fund's universe, the current benchmark represents a good 27% of the investment universe in the US and a good 60% in Europe. 
Hvis fondets investeringsunivers legges til grunn, representerer dagens referanseindeks vel 27 % av investeringsuniverset i USA, og vel 60 % i Europa.
In Japan, government bonds dominate the market.3 
I Japan utgjør uansett statsobligasjoner en dominerende andel av markedet3.
The expected long-term return on the benchmark will be somewhat higher if it is expanded. 
Referanseindeksens forventede langsiktige avkastning vil bli noe høyere hvis den utvides.
This is explained below. 
Dette utdypes nedenfor.
Developments in the public sector's outstanding debt (not including Japan) indicate that government bonds will account for a steadily smaller share of bond markets in the future. 
Utviklingen i det offentliges utestående gjeld (utenfor Japan) tyder på at statsobligasjoner vil utgjøre en stadig mindre andel av obligasjonsmarkedene i årene fremover.
The OECD estimates that gross public debt as a share of GDP will decline during the next few years throughout the OECD area, with Japan representing the exception. 
OECD anslår at offentlig bruttogjeld som andel av BNP vil synke de kommende år innenfor hele OECD-området, med et klart unntak for Japan.
Public debt will not contract as much as suggested in the OECD's reference scenario if the US tax cuts that are proposed for 2002-2006 are implemented. 
De skattelettelser som er foreslått i USA i perioden 2002-06, vil, dersom de blir gjennomført, føre til at den offentlig gjelden ikke faller like mye som illustrert i OECD's referansescenario.
Expected excess return and risk associated with investments in non-government-guaranteed bonds 
Forventet meravkastning og risiko ved investering i ikke-statsgaranterte obligasjoner
The excess return from investing in non-government-guaranteed bonds relative to government bonds will be discussed in this section. 
I dette kapittelet vil meravkastningen ved å investere i ikke-statsgaranterte obligasjoner relativt til statsobligasjoner diskuteres.
One might ask whether equities should be discussed as an investment alternative in this connection. 
Det kan reises spørsmål om aksjer som investeringsalternativ burde vært drøftet i den sammenheng.
Although non-government-guaranteed bonds generate a somewhat higher expected return than government bonds, the expected excess return from investing in equities is considerably higher. 
Selv om ikke-statsgaranterte obligasjoner gir en noe høyere forventet avkastning enn statsobligasjoner, vil forventet meravkastning ved å investere i aksjer være betydelig høyere.
Reference is made to the submission that discusses the consequences for expected return and risk if changes are made in the Government Petroleum Fund's equity allocation. 
Det vises forøvrig til eget brev hvor konsekvenser for forventet avkastning og risiko ved en endret aksjeandel er diskutert nærmere.
Constructing an optimal portfolio requires a decision about acceptable risk. 
Når en skal velge en optimal sammensetning av en portefølje, må man også ta stilling til hvilken risiko man aksepterer.
Risk may be defined as the uncertainty of an estimate for expected future return or the probability that a return that will fall below a lower limit over a given period (shortfall risk). 
Risiko kan defineres både som usikkerheten til et anslag på forventet fremtidig avkastning, eller som sannsynligheten for at avkastningen over en gitt periode faller under en viss nedre grense (nedsiderisiko).
Risk depends on the volatility of the individual asset classes and the correlation between them. 
Risikoen avhenger av hvor volatile de enkelte aktivaklassene er, og av korrelasjonen mellom dem.
Shortfall risk also depends on expected return. 
Nedsiderisiko avhenger også av forventet avkastning.
The correlation between government bonds and non-government-guaranteed bonds with middle to low credit risk (BBB or better) has traditionally been very high. 
Korrelasjonen mellom statsobligasjoner og ikke-statsgaranterte obligasjoner med middels til lav kredittrisiko (BBB eller bedre) har tradisjonelt vært svært høy.
In the US, the correlation coefficient between monthly returns on government bonds and other segments of the bond market during the period 1990-2000 was around 0.9. 
I USA er korrelasjonskoeffisienten mellom den månedlige avkastningen på statsobligasjoner og øvrige segmenter i obligasjonsmarkedet i perioden 1990-2000 rundt 0,9.
Changes in general interest rate levels affect prices on both government bonds and non-government-guaranteed bonds. 
Når det generelle rentenivået endres, vil prisene både på statsobligasjoner og ikke-statsgaranterte obligasjoner påvirkes.
Price changes depend primarily on the bond's interest rate sensitivity, or modified duration, and not on whether the bond has a government guarantee. 
Hvor stor denne prisendringen er, avhenger i hovedsak av den enkelte obligasjons rentesensitivitet, eller modifiserte durasjon, ikke av hvorvidt obligasjonen er statsgarantert eller ikke.
The high correlation between two types of bonds indicates that general factors are decisive for total returns in both segments. 
Når korrelasjonen mellom statsobligasjoner og ikke-statsobligasjoner er så høy, er det altså et uttrykk for at det er generelle faktorer som er avgjørende for totalavkastningen på begge obligasjonssegmenter.
The excess return, which depends on factors that only affect non-government-guaranteed bonds, accounts for a limited portion of the total return on these bonds. 
Differanseavkastningen (meravkastningen), som avhenger av faktorer som kun påvirker ikke-statsgaranterte obligasjoner utgjør en begrenset del av totalavkastningen på disse obligasjonene.
The correlation between bonds in general and equities is far lower but also varies greatly over time. 
Korrelasjonen mellom obligasjoner generelt og aksjer er langt lavere, men også sterkt varierende over tid.
Assuming that the figures above are representative, the equity allocation alone should not significantly affect the optimal composition of the fixed income portfolio. 
Gitt at tallene overfor anses representative, bør ikke aksjeandelen i seg selv påvirke den optimale sammensetning av obligasjonsporteføljen i vesentlig grad.
It follows from this that changing the spread between government bonds and non-government-guaranteed bonds (within the "investment grade" range) will have minor impact on the portfolio's total risk. 
Det følger av dette at det å endre fordelingen mellom statsgaranterte og ikke-statsgaranterte obligasjoner (innenfor "investment grade") vil få kun mindre konsekvenser for porteføljens totale risiko.
Changing the allocation between government bonds or private bonds and equities will have greater anticipated consequences for overall risk. 
Å endre fordelingen mellom henholdsvis statsobligasjoner eller private obligasjoner og aksjer vil få større forventede konsekvenser for totalrisikoen.
Non-government-guaranteed bonds will be priced so that the yield to maturity is higher than on government bonds with the same maturity. 
Når man investerer i ikke-statsgaranterte obligasjoner, vil disse være priset slik at den effektive renten til forfall er høyere enn på en statsobligasjon med samme tid til forfall.
The yield differential may be seen as compensation to the investor for the extra risk involved in investing in an instrument with no government guarantee. 
Denne renteforskjellen kan ses på som en kompensasjon for ekstra risiko som investoren påtar seg ved investering i ikke-statsgaranterte obligasjoner.
Some of this is compensation for expected losses in the future. 
Noe av dette er en kompensasjon for forventede tap i fremtiden.
If the average investor were indifferent to risk as long as the expected return was the same, the yield differential between government bonds and non-government-guaranteed bonds would only have covered these expected losses. 
Hvis den gjennomsnittlige investor var indifferent mellom investeringer med forskjellig grad av (kreditt)risiko så lenge forventet avkastning var den samme, ville renteforskjellen mellom statsobligasjoner og ikke-statsgaranterte obligasjoner kun dekket disse forventede tapene.
But since investors are normally risk averse, the risk premium inherent in the yield differential will be greater than this. 
Men siden investorene normalt er risikoaverse, vil risikopremien som ligger i renteforskjellen, være større enn dette.
The rest of the risk premium represents an expected excess return to the investor for investing in more risky, and somewhat less liquid bonds. 
Den resterende delen av risikopremien representerer en forventet meravkastning som investoren mottar for å investere i mer risikable og noe mindre likvide obligasjoner.
In the event of insolvency, lenders will receive some of their claims from the estate, but some of the claims will be lost. 
Ved konkurs vil långiverne få tilbakebetalt noe av fordringene fra konkursboet, mens noe av fordringene går tapt.