natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The guideline provides a stable framework that contributes to curbing fluctuations in the Norwegian economy that are caused by converting petroleum assets into investment at home and abroad. 
Handlingsregelen er en stabil ramme som bidrar til å dempe noe av svingningene som norsk økonomi utsettes for som følge av at vi er i ferd med å overføre formue fra petroleum til investeringer hjemme og ute.
The guideline has been adhered to in the past two years. 
Handlingsregelen er blitt fulgt i de to årene som er gått.
As mentioned, the largest conversion of our national wealth in the next thirty years will be from oil as recoverable reserves to oil as financial wealth. 
Den største omplasseringen av nasjonalformuen de neste tretti årene vil som nevnt være fra petroleumsformue til finansformue.
The question might, of course, be raised as to whether an alternative option would be to keep our wealth in the form of oil and extract what we needed. 
Nå kunne en selvsagt spørre om det ikke hadde vært et alternativ å holde formuen i olje, og bare tappe ut det vi trengte.
Whether this would be profitable or not depends on oil price developments compared with the return on financial assets. 
Om det ville lønne seg, vil avhenge av prisutviklingen på olje sammenlignet med avkastningen på finansielle fordringer.
If we look at the period from 1986 and compare developments in nominal oil prices with the return on a fund managed according to the Petroleum Fund's investment strategy - a global portfolio containing bonds and equities in a 60- 40 distribution - we see that the fund would have yielded a far higher annual return. 
Ser vi på perioden fra 1986 og sammenligner nominell oljeprisutvikling med den avkastning et fond som fulgte Petroleumsfondets investeringsstrategi - en global portefølje med fordeling 60-40 på obligasjoner og aksjer - ser vi at fondet ville gitt en klart høyere årlig avkastning.
History provides us with a clear, if somewhat surprising answer. 
Historien gir oss et klart, om enn kanskje noe overraskende, budskap.
This is because wealth under the seabed (somewhat simplified) only consists of one asset, petroleum, while broadly invested financial wealth is highly diversified in many instruments whose return fluctuates at different rates. 
Dette har med det å gjøre at formuen under havbunnen (noe forenklet) kun består av ett aktivum, petroleum, mens en bredt plassert finansformue er sterkt diversifisert i mange objekter hvis avkastning ikke varierer helt i takt.
Today the distribution between financial wealth (the Petroleum Fund) and petroleum is about 20-80. 
I dag har vi en sammensetning på om lag 20-80 mellom finansformue (Petroleumsfondet) og petroleum.
The Petroleum Fund can be invested in two main types of instruments; bonds and equities. 
Petroleumsfondet kan investeres i to hovedtyper av kapital: obligasjoner og aksjer.
Long-term rates in the US and Europe currently stand at around 4 per cent. 
For tiden er de langsiktige rentene i USA og Europa rundt 4 prosent.
By way of comparison, the authorities have based their use of petroleum revenues over the central government budget on the assumption that the Petroleum Fund can generate a long-term real return of 4 per cent. 
Til sammenlikning bygger myndighetene sitt uttak av oljepenger til bruk over statsbudsjettet på at fondet kan oppnå en langsiktig realavkastning på 4 prosent.
It may also be worth noting that equities purchased during recessions - such as in the mid-1930s and mid-1970s - brought solid returns ten years later. 
Det kan også være verd å merke seg at kjøp av aksjer i nedgangstider - som i midten av 1930-årene og i midten av 1970- årene - gav solid forrentning ti år senere.
The picture is the same for most other countries. 
Dette bildet er det samme også for de fleste andre land.
Let us now revert to the Norwegian economy and Norwegian economic policy. 
La oss nå vende tilbake til norsk økonomi og norsk økonomisk politikk.
The revision of economic policy in March 2001 can to some extent be said to be a consequence of our oil economy. 
Omleggingen av den økonomiske politikken fra mars 2001 kan sies delvis å være en konsekvens av vår oljeøkonomi.
The new guidelines have also changed the interaction between the different components of economic policy. 
De nye retningslinjer har også endret samspillet i den økonomiske politikken.
Fiscal policy will now have an expansionary effect. 
Finanspolitikken vil nå virke ekspansivt.
In order to prevent pressure from becoming too strong, monetary policy has to be tighter than would otherwise have been the case. 
For at ikke presset skal bli for høyt, må det motvirkes av en strammere pengepolitikk enn ellers.
Monetary policy has therefore been given a clearer role in stabilising economic developments. 
Pengepolitikken har dermed fått en klarere rolle i stabiliseringen av den økonomiske utviklingen.
A clear monetary policy target is a necessary complement to the fiscal guideline with a view to ensuring reasonable macroeconomic stability. 
Et klart mål for pengepolitikken er altså et nødvendig tillegg til handlingsregelen for å sikre rimelig makroøkonomisk stabilitet.
Households, businesses, public entities, employees and employers can base decisions on the assumption that inflation in Norway will be 2½ per cent over time. 
Husholdninger, bedrifter, offentlige virksomheter, lønnstakere og arbeidsgivere kan legge til grunn at prisstigningen i Norge over tid vil være 2,5 prosent.
The rise in labour costs is an important factor underlying Norges Bank's assessment of the inflation outlook and interest rate decisions. 
Veksten i lønnskostnadene er viktig når Norges Bank vurderer utsiktene for prisveksten og setter renten.
If wage growth is too high - both in manufacturing industry and other industries - the internationally exposed sector will be affected in two ways. 
For høy lønnsvekst - både i industrien og andre næringer - vil ramme det konkurranseutsatte næringslivet på to måter.
First, high wage growth will itself reduce earnings and employment. 
For det første vil høy lønnsvekst i seg selv svekke inntjeningen og sysselsettingen.
Second, the interest rate will be raised. 
For det andre vil renten settes opp.
This will amplify the impact of high wage growth on manufacturing industry. 
Industrien vil derfor merke utslagene av for høy lønnsvekst enda sterkere enn før.
Since the new guidelines on the use of petroleum revenues were introduced in a period when the labour market was tight, the krone was expected to be strong in periods. 
Siden de nye retningslinjene om økt bruk av oljepenger ble innført i en periode med stramt arbeidsmarked lå det i kortene at vi tidvis ville få en sterk krone.
The interest rate differential between Norway and trading partners has resulted in a strong krone. 
Renteforskjellen mellom Norge og utlandet har gitt en sterk krone.
The slowdown in global growth has been more pronounced and spanned a longer period than we had expected. 
Avmatningen i veksten internasjonalt har vært sterkere og vart lenger enn vi hadde ventet.
The Norwegian economy has also felt the effects of this. 
Den har slått inn også i norsk økonomi.
Norges Bank has therefore lowered the sight deposit rate from 7 to 5.5 per cent since 11 December, most recently on 5 March. 
Norges Bank har derfor redusert renten fra 7 til 5½ prosent siden 11. desember, senest 5. mars.
The interest rate differential has narrowed. 
Rentedifferansen er redusert.
Monetary policy has been relaxed. 
Pengepolitikken er blitt mindre stram.
There is uncertainty associated with developments in many of the factors that will influence inflation ahead, among others the exchange rate. 
Det er usikkerhet om utviklingen i mange av de faktorene som vil påvirke prisstigningen framover, blant annet når det gjelder kronekursen.
This implies a gradual approach to the conduct of monetary policy. 
Det tilsier at en går gradvis fram i virkemiddelbruken.
Increased spending of petroleum revenues will have implications for Norway's industry structure. 
Økt bruk av oljepenger vil ha konsekvenser for næringsstrukturen i Norge.
High demand for goods and services that require domestic resources, necessitates higher employment in the sheltered sector. 
Høyere etterspørsel etter varer og tjenester som krever innenlandske ressurser, krever økt sysselsetting i skjermet sektor.
Even if employment and output in Norwegian manufacturing industry fall, developments for Norwegian enterprises may not necessarily be only negative. 
Selv om sysselsetting og produksjon i industrien i Norge blir redusert, behøver ikke utviklingen for norske foretak bli bare negativ.
Some enterprises may be at the cutting edge of technology, and increase their efficiency in pace with the rise in costs in Norway. 
Enkelte bedrifter vil kunne være i forkant i den teknologiske utviklingen og øke effektiviteten i takt med den særnorske kostnadsøkningen.
Others may relocate labour-intensive activities abroad. 
Andre vil kunne lokalisere den arbeidskraftsintensive delen av virksomheten i utlandet.
The scaling back of manufacturing still involves a risk. 
Likevel tar vi en risiko når industrien bygges ned.
It makes the economy more vulnerable; the foundation for learning, innovation and development may be undermined when a smaller share of the business sector is exposed to intense international competition. 
Det gjør økonomien mer sårbar - grobunnen for læring, innovasjon og utvikling, kan bli svekket når mindre av næringslivet blir utsatt for intens internasjonal konkurranse.
Even with a sustained extra currency income in the form of the return on the Petroleum Fund, the main share of Norwegian imports must be financed using revenues deriving from exports of goods and services from mainland Norway. 
Selv ved en vedvarende ekstra valutainntekt i form av avkastningen på Petroleumsfondet, må hoveddelen av importen til Norge også i framtiden finansieres av inntekter fra eksport av varer og tjenester fra Fastlands-Norge.
This places demands on profitability in exposed industries. 
Dette stiller krav til lønnsomhetsutviklingen i konkurranseutsatt virksomhet.
In the long run, cost competitiveness must be adapted to the need for financing imports and securing balance in the external economy. 
På lang sikt må derfor den kostnadsmessige konkurranseevnen tilpasses behovet for å finansiere import og sikre balanse i utenriksøkonomien.
Imports currently account for more than 30 per cent of GDP in Norway. 
Importen til Norge er i dag på noe over 30 prosent av BNP.
The return on the Petroleum Fund will range between 4-5 per cent of GDP when the bulk of our oil resources have been extracted and converted into financial wealth. 
Avkastningen på petroleumsfondet vil fra rundt 2020, når det vesentligste av oljen er utvunnet og vekslet om til finansformue, ligge på 4-6 prosent av BNP.
This means that no more than close to 1/5 of imports can be financed on the basis of oil in the long run. 
Det er altså ikke mer enn opp mot 1/5 av importen vi kan finansiere på varig basis av oljen.
In other words, if the share of imports is to remain at the current level, a sizeable internationally exposed sector will be needed to finance imports. 
Dersom vi i framtiden skal ha en like høy importandel som i dag, er vi med andre ord nødt til å ha en betydelig konkurranseutsatt virksomhet for å finansiere importen.
Both our petroleum wealth and financial wealth are sizeable. 
Både petroleumsformuen og finansformuen utgjør store beløp.
However, it is the discounted value of our own labour that is our predominant asset. 
Det er imidlertid den neddiskonterte verdien av vårt eget arbeid som er den dominerende formuesposten.
This can be illustrated by the following example: If a perception that oil has made us so wealthy that we can to some extent relax leads to a reduction in annual productivity growth of a quarter percentage point, i.e. a reduction in trend GDP growth from the current level of about 2 per cent to 1¾ per cent, the income base would be reduced by more than the entire return on petroleum wealth. 
La meg gi et lite eksempel som illustrerer dette: Hvis en oppfatning om at vi med oljen er blitt så rike at vi kan slappe av litt, skulle lede til en reduksjon i den årlige produktivitetsvekst på et kvart prosentpoeng, altså en reduksjon i den underliggende vekst i økonomien (BNP) fra dagens nivå på omlag 2 prosent til 1 3/4, så ville det redusere inntektsgrunnlaget vårt mer enn all avkastning petroleumsformuen vil gi oss.
Societies that suddenly gain access to wealth deriving from natural resources have a tendency to spend the money and then fall into decline. 
Samfunn som plutselig får tilgang på store ressurser, har en tendens til å bruke pengene og så forvitre.
A very clear example of this can be found in Spain already in the 1660s. 
Et svært tydelig eksempel på dette finner vi i Spania allerede på 1600-tallet.
Many countries have had similar experiences in more recent times. 
Mange land har gjort tilsvarende erfaringer også i nyere tid.
When the gas revenues declined, economic growth came to a halt and economy policy had to be tightened. 
Da inntektene fra gassen avtok, og veksten i økonomien stoppet opp, ble det nødvendig å stramme inn.
Several studies of the relationship between long-term economic growth and natural resources show that countries with an abundant supply of natural resources have tendency to experience lower economic growth. 
Flere studier av sammenhengen mellom langsiktig økonomisk vekst og tilgang på naturressurser viser at land med stor tilgang på naturreserver har en tendens til lavere økonomisk vekst.
One of the main findings of the studies on the relationship between long-term economic growth and the supply of natural resources is illustrated in the chart. 
Et hovedresultat i studiene av sammenhengen mellom langsiktig økonomisk vekst og tilgang på naturressurser er illustrert i figuren.
The chart was made by Jeffrey Sachs and Andrew Warner, two of the most prominent researchers who have studied the phenomenon that has come to be known as the "resource curse". 
Den er laget av Jeffrey Sachs og Andrew Warner, to av de fremste forskerne som har studert fenomenet som har fått navnet "naturressursenes forbannelse".
They use the size of a country's exports of natural resources in relation to GDP in 1970 to measure how rich the various countries are in terms of natural resources. 
De bruker størrelsen på eksporten av naturressurser i forhold til BNP i 1970 som et mål på landenes rikdom av naturressurser.
There is a negative correlation between the supply of natural resources and economic growth in the period 1970-1989. 
Det er en negativ sammenheng mellom hvor mye naturressurser landene i utgangspunktet hadde, og den økonomiske veksten i perioden 1970-89.
The group of countries with the highest growth rates includes the Asian tigers, which have had a very limited supply of natural resources. 
I gruppen av land med høyest vekst, finner vi flere av de asiatiske tigrene som i utgangspunktet var svært naturressursfattige.
Several of the oil-rich countries around the Persian Gulf fall into the group of countries with the lowest growth. 
Flere av de oljerike landene rundt den persiske golfen er land med lav økonomisk vekst.
This could suggest that it is not necessarily an advantage to have an abundance of natural resources. 
Dette kan tyde på at det ikke nødvendigvis er en fordel å få tilgang til store naturressurser.
There are many factors that influence economic growth. 
Det er mange forhold som påvirker den økonomiske veksten.
Sachs and Warner only look at one of these factors in their chart. 
I figuren til Sachs og Warner ses det kun på et av disse forholdene.
The relationship has proved to be relatively robust, however. 
Sammenhengen har imidlertid vist seg å være relativt robust.
It is true that some economists have argued that the negative relationship does not apply when institutional factors in the countries included in the study are taken into account. 
En del økonomer har riktignok pekt på at den negative sammenhengen ikke gjør seg gjeldende dersom man tar hensyn til institusjonelle forhold i landene som inngår i undersøkelsen.
Venezuela is one of the poorest performing countries in the Sachs and Warner study. 
Venezuela er et av landene som kommer dårlig ut i undersøkelsen til Sachs og Warner.
The country has the largest known oil reserves in the world, and also has an abundance of other natural resources. 
Landet har en av de største kjente oljeressursene i verden og er rikt på andre naturressurser også.
Venezuela has been among the largest oil producers since the 1920s. 
Venezuela har vært blant verdens største oljeprodusenter siden 1920-tallet.
But as a result of an unsound economic policy, the country has not been able to achieve solid and stable economic growth. 
En dårlig økonomisk politikk har imidlertid ført til at landet ikke har klart å få til en stabil og god økonomisk vekst.
After the rise in oil prices in the 1970s, government spending increased sharply. 
Etter oljeprisøkningen tidlig på 1970-tallet var det kraftig vekst i de offentlige budsjettene.
In the 1980s, fiscal policy was also highly expansionary. 
Også midt på 1980-tallet var finanspolitikken svært ekspansiv.
The result was high inflation and rising unemployment. 
Resultatet har vært høy inflasjon og økende arbeidsledighet.
Close to 85 per cent of the country's population is living in poverty. 
Nær 85 prosent av landets befolkning lever i fattigdom.
Economic growth has been weak. 
Den økonomiske veksten har vært svak.
Between 1970 and 2002, GDP per capita has fallen by about 20 per cent. 
Fra 1970 til 2002 har BNP per innbygger blitt redusert med om lag 20 prosent.
In terms of economic policy, an explanation is that the wealth deriving from the resources leads to an extreme focus on acquiring as much of this extra wealth by various groups. 
En økonomisk-politisk forklaring er at ressursrikdommen fører til ekstrem fokusering fra ulike grupper på å tilegne seg mest mulig av overskuddet fra naturressursen.
Countries with an abundance of natural resources may be more vulnerable to extreme "rent-seeking behaviour" than economies with a limited supply of natural resources. 
Ressursrike land kan være mer utsatte for ekstrem "rent-seeking" atferd enn ressursfattige økonomier.
The competition between the various factions can lead to an inefficient tapping of natural resources and an unsound use of revenues. 
Konkurransen mellom de ulike fraksjonene kan føre til en ineffektiv uttømming av naturressursen og ufornuftig bruk av inntektene.
The spirit of enterprise, talent and energy in both business and political life are used to acquire a share of this income rather than to foster productive activity in both the public and private sector. 
Entreprenørskap, talent og energi i næringslivet og det politiske livet brukes for å få del i disse inntektene i stedet for til mer produktiv virksomhet i både offentlig og privat sektor.
For an individual company or a group, this activity may seem rational - a 10 per cent chance to win the jackpot could be better than investing in a business that yields an ordinary return. 
For den enkelte bedrift eller gruppering kan denne aktiviteten fortone seg rasjonell - en 10 prosent sjanse til å vinne det store lodd kan være bedre enn å satse på en ordinær avkastning av kapital i vanlig virksomhet.
This may have damaging consequences for a country. 
For landet kan det være ødeleggende.
A sociological explanation is that easily acquired wealth weakens the incentive for innovation and work. 
En sosiologisk forklaring er at lettjent rikdom svekker insentivene til innovasjon og arbeid.
We feel that we have become rich and want to live the good life. 
Vi føler vi er blitt rike og vil ha det godt.
A possible economic explanation is that a large and broad sector that is exposed to international competition fosters learning and development. 
En mulig økonomisk forklaring er at en stor og bred sektor, som er utsatt for konkurranse fra utlandet, skaper læring og utvikling.
Without such a sector, the competitive intensity in the economy may decline and the ability and willingness to be innovative may be impaired. 
Uten et slikt næringsliv kan konkurranseintensiteten i økonomien kan bli mindre og evnen og viljen til innovasjon svekket.
We must be cautious about drawing final conclusions based on historical comparisons. 
Vi skal vel være varsomme med å trekke sikre konklusjoner av historiske sammenligninger.
We would prefer to assume that we are managing our wealth better. 
Vi vil vel helst legge til grunn at vi forvalter verdiene bedre.
However, it may be of particular relevance to highlight three critical pre-conditions for succeeding in this. 
Det kan likevel være særlig grunn til å trekke frem tre kritiske faktorer for at vi skal lykkes.
First: Decision-making forms and processes in the political and economic arena must provide effective protection against the acquisition by interest groups of the right to use large shares of the petroleum wealth. 
For det første: Beslutningsformene og prosessene i det politiske og økonomiske livet må gi effektivt vern mot at særinteresser tilriver seg disposisjonsrett til store deler av petroleumsformuen.
Second: It is important for the growth potential in the economy that we maintain a broad sector in the mainland economy that works under intense competition so that we maintain and strengthen the incentive to acquire knowledge and to be innovative. 
For det andre: Det er viktig for vekstevnen i økonomien at vi bevarer en bred sektor i fastlandsøkonomien som arbeider under intens konkurranse slik at vi bevarer og utvikler insentivene til å erverve kunnskap og til nyskapning.
Third: It is important that we bear in mind the issue of distribution across generations and that we manage the wealth as an asset. 
For det tredje: Det er viktig at vi forholder oss til spørsmålet om fordeling mellom generasjonene og forvalter formuen som en formue.
As decided by the Storting (Norwegian parliament), the surplus on the central government budget shall be allocated to the Government Petroleum Fund. 
Etter Stortingets beslutning skal overskuddet på statsbudsjettet avsettes til Statens Petroleumsfond.
Government deposits in the Petroleum Fund are placed in a krone account in Norges Bank. 
Statens innskudd i Petroleumsfondet avleirer seg på en kronekonto i Norges Bank.
The Bank is charged with the task of converting the krone amounts into foreign currency and investing the currency amounts abroad in accordance with the guidelines issued by the Ministry of Finance. 
Banken har til oppgave å veksle om kronebeløpet til valuta og plassere valutabeløpet i utlandet i henhold til de retningslinjer Finansdepartementet har fastlagt.
The surplus on the central government budget for 1997 is estimated at NOK 55.4 billion in the Final Budget Bill. 
Overskuddet på statsbudsjettet for 1997 er i Salderingsproposisjonen anslått til 55,4 milliarder kroner.
In addition, foreign currency corresponding to NOK 1.2 billion shall be bought and transferred to the Government Petroleum Insurance Fund. 
I tillegg skal det kjøpes valuta tilsvarende 1,2 milliarder kroner for overføring til Statens Petroleumsforsikringsfond.
The purchases must be seen against the background of Norges Bank's role as manager of the Petroleum Fund and, as such, the purchases are not undertaken as exchange market interventions. 
Kjøpene må ses på bakgrunn av Norges Banks rolle som forvalter av Petroleumsfondet og kjøpene gjennomføres således ikke som intervensjoner i kurspåvirkningsøyemed.
The Banking Law Commission's draft act relating to payment systems is an important new element in financial legislation, says Norges Bank in a consultative statement. 
Banklovkommisjonens forslag om lovregulering av betalingssystemene er et viktig nytt element i lovgivningen på finansområdet, sier Norges Bank i en høringsuttalelse.
Norges Bank concurs with the main points in the Banking Law Commission's draft act, but points out that too detailed regulation of payment systems would be disadvantageous. 
Norges Banks slutter seg til hovedlinjene i Banklovkommisjonens forslag, men det påpekes at det ikke vil være heldig med en for detaljert regulering av betalingssystemene.