natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The economy is periodically exposed to unexpected supply- and demand-side disturbances that affect both inflation and output. 
Økonomien utsettes stadig for uventede forstyrrelser fra både tilbuds- og etterspørselssiden i økonomien som påvirker både inflasjonen og produksjonen.
Monetary policy must then be oriented towards bringing inflation back to target over time while avoiding wide variations in output and employment. 
Pengepolitikken må da innrettes slik at inflasjonen over tid bringes tilbake til målet samtidig som produksjonen og sysselsettingen ikke svinger for mye.
It takes time for interest rate changes to feed through to real economic variables, and it takes even somewhat longer for the changes to have a clear impact on inflation. 
Det tar tid før renteendringer påvirker den realøkonomiske utviklingen, og enda litt lenger tid før effekten blir tydelig på inflasjonen.
How long it takes to reach the inflation target - and not least - the time deemed desirable for reaching the inflation target will depend on the nature of the disturbances to which economy is exposed. 
Hvor lang tid det tar å nå inflasjonsmålet - og ikke minst - hvor lang tid vi ønsker å bruke på å nå inflasjonsmålet, vil avhenge av hvilke forstyrrelser økonomien blir utsatt for.
It may be appropriate to differentiate between supply-side disturbances and demand-side disturbances. 
Det kan være riktig å skille mellom forstyrrelser fra tilbudssiden og forstyrrelser fra etterspørselssiden.
If the economy is marked by weak demand, with low growth and low inflation, monetary policy should quite clearly be expansionary. 
Dersom økonomien er preget av svak etterspørsel med lav vekst og lav inflasjon, bør pengepolitikken nokså entydig være ekspansiv.
This will stimulate both the level of activity and push up inflation. 
Det vil stimulere både aktivitetsnivået og inflasjonen.
Inflation will then move towards the target and output will move towards potential output. 
Inflasjonen vil da bevege seg mot målet og produksjonen mot potensiell produksjon.
By the same token, if there are pressures in the economy and inflation is high, a tighter monetary stance will restrain both activity and inflationary pressures. 
Tilsvarende, dersom det er press i økonomien og høy inflasjon, vil en strammere pengepolitikk dempe både aktivitets- og inflasjonspresset.
In such situations, it may be desirable to bring inflation back to target quickly. 
I slike situasjoner kan det være ønskelig å bringe inflasjonen raskt tilbake til målet.
There is no conflict of objectives. 
Det er ingen avveiingskonflikt.
The integration of new emerging economies such as China and India into world trade, in conjunction with lower tariffs and reduced trade barriers, has contributed to a decline in prices for imported finished goods. 
Integreringen av nye store fremvoksende økonomier i den globale handelen, som Kina og India, og lavere toll og færre handelshindre har bidratt til fall i prisene på importerte ferdigvarer.
This development has probably been most noticeable for clothing and footwear and audiovisual equipment. 
Denne utviklingen har kanskje vært mest tydelig for klær og sko og lyd- og bildeutstyr.
New producer countries with very low cost levels and increasingly more efficient production have contributed to a low rise in prices for other goods as well. 
Nye produksjonsland med et svært lavt kostnadsnivå og en stadig mer effektiv produksjon har bidratt til lav prisvekst også på andre varer.
Competition has also increased in Norway in a number of industries. 
Også her hjemme har konkurransen økt i flere delmarkeder.
The airline industry has perhaps been in particular focus, where the entry of the airline Norwegian in the Norwegian market has resulted in substantially lower air fares. 
Flybransjen er kanskje den mest omtalte, hvor flyselskapet Norwegian sin inntreden på det norske markedet har ført til markert lavere flypriser.
In the retail trade we have also witnessed the impact of more efficient purchasing schemes, a larger number of chains and intensified competition. 
Men også innenfor detaljhandelen har vi sett utslag av mer effektive innkjøpsordninger, større innslag av kjeder og skjerpet konkurranse.
Margins and prices are falling in the financial industry. 
Marginer og priser faller i finansnæringen.
The rise in prices, for example in the hotel and restaurant industry, is surprisingly low. 
Det er overraskende lav prisstigning i for eksempel hotell- og restaurantbransjen.
In the labour market, we see traces of increased competition and a more flexible supply of labour as a result of the accession of new countries to the EU and greater mobility in the international labour force. 
På arbeidsmarkedet ser vi spor av økt konkurranse og et mer fleksibelt arbeidstilbud som en følge av nye EU-land og større mobilitet i den internasjonale arbeidsstyrken.
These developments may have contributed to keeping wage growth at a lower level than would otherwise have been the case. 
Denne utviklingen kan ha bidratt til at lønnsveksten har holdt seg lavere enn det den ellers ville ha gjort.
Low import prices, increased efficiency and intensified competition in both product and labour markets are probably the main reasons why inflation is still very low, even three years into this upturn. 
Lave importpriser, økt effektivitet og økt konkurranse i både produkt- og arbeidsmarkedet er trolig hovedårsakene til at inflasjonen fortsatt er svært lav, selv tre år inn i denne konjunkturoppgangen.
When economic developments are marked by favourable developments on the supply side both internationally and in Norway, the challenges facing monetary policy are different from those arising when developments are marked by demand-side conditions. 
Når den økonomiske utviklingen preges av gunstige utviklingstrekk på tilbudssiden både internasjonalt og i Norge, stilles pengepolitikken overfor andre utfordringer enn når det er forhold på etterspørselssiden som preger utviklingen.
A favourable supply-side shock may result in both lower inflation and higher output. 
Et gunstig tilbudssidesjokk vil kunne gi både lavere inflasjon og høyere produksjon.
A conflict may now arise between stabilising inflation at target and stabilising developments in output and employment. 
Nå vil det kunne oppstå en konflikt mellom det å stabilisere inflasjonen på målet og det å stabilisere utviklingen i produksjon og sysselsetting.
Not all supply-side disturbances will be of the same nature. 
Ikke alle forstyrrelser på tilbudssiden vil være av samme karakter.
Some may increase potential output permanently and enable the economy, at least for a period, to grow more rapidly than normal. 
Noen vil kunne heve produksjonspotensialet varig og bidra til at økonomien, i hvert fall for en periode, kan vokse raskere enn normalt.
Monetary policy should not counteract this. 
Det skal ikke pengepolitikken motvirke.
Higher productivity growth leads, for example, to lower inflation as well as to an increase in potential output in the economy. 
Økt produktivitetsvekst fører for eksempel til lavere inflasjon og samtidig til at produksjonspotensialet i økonomien øker.
A sustained increase in competition in domestic markets will reduce prices and profit margins. 
En varig økning av konkurransen i innenlandske markeder vil redusere prisene og dermed fortjenestemarginene.
At the same time, production will increase. 
Samtidig øker produksjonen.
In efficient markets, an increase in supply will normally generate higher demand without the need for a monetary policy response. 
Med effektive markeder vil normalt det økte tilbudet skape sin egen økte etterspørsel, uten at pengepolitikken behøver reagere.
The effects of globalisation are more intricate. 
Virkningene av globaliseringen er mer sammensatt.
Increased trade contributes to cheaper imported goods and increased potential consumption, but not necessarily to increased potential output. 
Den økte handelen bidrar til billigere importvarer og økte konsummuligheter, men ikke nødvendigvis til økt produksjonspotensial.
There probably have been some disturbances on the supply-side that may be associated with a permanent increase in potential output in Norway. 
Vi har trolig hatt innslag av forstyrrelser på tilbudssiden som varig kan ha økt produksjonspotensialet i Norge.
Our estimates of the potential output level have increased in pace with the emergence of new information. 
Vårt anslag på det potensielle produksjonsnivået har økt i takt med at ny informasjon har kommet til.
Our best guess is nevertheless that the output gap is now positive and widening. 
Vår beste gjetning er likevel at produksjonsgapet nå er positivt og økende.
Low inflation combined with high growth in output and employment is therefore a challenge to monetary policy. 
Lav prisvekst kombinert med høy vekst i produksjon og sysselsetting fremstår derfor som en utfordring for pengepolitikken.
Even though economic growth has been strong over the past 15 years, business cycles have fluctuated. 
Selv om den økonomiske veksten har vært god de siste 15 årene, har konjunkturene skiftet.
A pronounced upturn in the years from 1993 to 1998 was followed by a period of more moderate growth and a mild recession in 2002 and into 2003. 
Et klart oppsving i årene fra 1993 til 1998 ble avløst av en periode med mer dempet vekst og et mildt tilbakeslag i 2002 og inn i 2003.
Since summer 2003, there has again been a clear upturn in the Norwegian economy. 
Siden sommeren 2003 har norsk økonomi igjen vært i en klar oppgang.
Moderate wage growth in recent years has been accompanied by a strong cyclical upturn. 
Den moderate lønnsveksten de senere årene går hånd i hånd med en sterk konjunkturoppgang.
So far, the upturn has been marked by strong growth in output, with an ample supply of labour and unusually low inflation. 
Så langt har høykonjunkturen vært preget av sterk vekst i produksjonen, med god tilgang på arbeidskraft og med en, som nevnt, uvanlig lav prisstigning.
Employment showed a turnaround last autumn and the number of persons employed is now increasing sharply. 
Utviklingen i sysselsettingen snudde i fjor høst, og personsysselsettingen stiger nå sterkt.
Unemployment is falling rapidly. 
Arbeidsledigheten faller raskt.
The threat of relocation of jobs to other countries, increased inward labour migration and increased imports of goods and services may contribute to somewhat more moderate wage growth during this upturn. 
Det er mulig at trussel om utflytting av arbeidsplasser, økt arbeidsinnvandring og større import av varer og tjenester kan bidra til en noe mer avdempet lønnsvekst i denne konjunkturen.
It is also possible that the experience of the period 1998-2002, with high wage growth and sharp fluctuations in the krone exchange rate and interest rates, is still marking wage settlements. 
Det er også en mulighet at erfaringene fra perioden 1998-2002, med høy lønnsvekst og sterke utslag i kronekurs og rente, fortsatt preger lønnsoppgjørene.
At the same time, the situation with an ample labour supply may also be reversing. 
Samtidig kan utviklingen med svært god tilgang på arbeidskraft være i ferd med å snu.
Sickness absence is now on the increase, and the number of persons on disability benefit is still rising steadily. 
Sykefraværet øker nå, og som tidligere blir stadig flere uføretrygdet.
Other countries still provide us with a source of labour, but the supply is not sufficient to offset the considerable flows into benefit schemes when viewing the economy as a whole. 
Vi har fortsatt tilgang på arbeidskraft fra andre land, men den tilgangen er ikke så stor, når vi ser hele økonomien under ett, at den kan motvirke den sterke flyten inn i trygd.
As expected, it appears that wage growth will be somewhat higher in 2006 than in 2005. 
Som ventet ser lønnsveksten ut til å bli noe sterkere i år enn i fjor.
Historical experience shows that it is difficult for the social partners at the local and centralised levels to restrain wage growth when unemployment is low. 
Historisk har det vist seg vanskelig for partene både lokalt og sentralt å holde lønnsveksten nede når det blir få arbeidsledige.
Developments in labour costs and the wage settlements in 1974 and 1975, 1986 and 1987 and in the period between 1998 and 2002 triggered a subsequent decline in output and employment. 
Utviklingen i lønnskostnadene og oppgjørene i 1974 og 1975, i 1986 og 1987 og i perioden mellom 1998 og 2002 la grunnlag for senere svikt i produksjon og sysselsetting.
When we set interest rates, we must always assess the risk of another sharp rise in cost inflation when the labour market tightens. 
Når vi setter renten, må vi løpende vurdere hvordan vi skal ta høyde for risikoen for et nytt kostnadsløft når arbeidsmarkedet strammes til.
High economic growth often leads to a sharp rise in asset prices and debt. 
Høy økonomisk vekst fører ofte til sterk vekst i formuespriser og gjeld.
Long periods marked by such developments may be a source of future instability in the real economy. 
Lange perioder med en slik utvikling kan være en kime til fremtidig ustabilitet i realøkonomien.
When activity is high and household income expectations are high, asset prices and debt may increase rapidly. 
I en situasjon med høy aktivitet og når husholdningene forventer høy inntekt i fremtiden, kan formuespriser og gjeld øke raskt.
Expectations of high corporate profits may stimulate investment and lead to higher equity prices. 
Store forventede overskudd i bedriftene vil kunne stimulere investeringene og føre til høyere aksjekurser.
Such an upswing may result in an increased willingness to take risk among both households and companies. 
En slik opptur kan føre til at både husholdninger og bedrifter er villige til å ta mer risiko.
They then become more vulnerable to a future downturn. 
De blir da mer utsatte for et fremtidig tilbakeslag
Since the mid-1990s, debt and house prices have shown a marked increase in Norway. 
Det har vært kraftig vekst i gjeld og boligpriser i Norge siden midten av 1990-tallet.
Initially and perhaps for a period, this may be viewed to some extent as a delayed adaptation to the deregulation of the housing and credit markets in the mid-1980s after households had burned their fingers in the first years following the deregulation. 
Til å begynne med og kanskje for en periode tror jeg vi kan se det som en delvis forsinket tilpasning til dereguleringen av bolig- og kredittmarkedene på midten av 1980-tallet, etter at husholdningene hadde brent seg de første årene etter oppmykningen.
Mortgage loan products have since been further developed. 
Senere har tilbudet av boligkreditt blitt utviklet videre.
Household income has risen considerably in recent years, and household optimism about the future is unusually strong, which may also have contributed to increased demand for loans and the rise in house prices. 
De siste årene har det vært god vekst i husholdningenes inntekter, og de har en usedvanlig sterk og positiv tro på framtiden, som også kan ha bidratt til økt låneetterspørsel og til veksten i boligprisene.
In addition, expectations of persistently low real interest rates over time may have provided an additional boost to house prices. 
I tillegg til dette kan forventninger om varig lave realrenter over tid ha gitt boligprisene et ekstra løft.
It will always be difficult to know when and to what extent monetary policy should respond to a sharp rise in asset prices and a strong increase in credit growth. 
Det vil alltid være vanskelig å vite når og hvor mye pengepolitikken skal reagere på sterk vekst i formuesprisene og kraftig økning i kreditten.
Our knowledge of the driving forces is incomplete. 
Vår kunnskap om drivkreftene er mangelfulle.
Our history is short and our experience with deregulated loan and housing markets is limited. 
Vi har en kort historie og liten erfaring med frie låne- og boligmarkeder.
It is difficult to determine to what extent the rise in house prices and growth in household debt can be accounted for by structural and long-lasting adaptation, by "normal" cyclical effects and by a short-term trend extension and speculative behaviour that may amplify the cyclical fluctuations when the bubbles burst. 
Det er vanskelig å vite hvor stor del av boligprisveksten og veksten i husholdningenes gjeld som er en strukturell og varig tilpasning, hvor mye som er "normale" konjunkturelle utslag og hva som er drevet av kortsiktig trendforlengelse og spekulativ adferd og som kan forsterke konjunktursvingningene når boblene brister.
We have leaned towards the notion that debt and asset price developments may be a potential source of subsequent instability, but it is neither our ambition nor our conviction that monetary policy can control developments in these variables. 
Vi har lenet oss mot at utviklingen i gjeld og formuespriser kan være en mulig kilde til senere ustabilitet uten å ha verken ambisjoner om eller tro på at pengepolitikken kan styre utviklingen i disse størrelsene.
Combined with the favourable supply-side developments in the economy, this has prompted us to extend the horizon for reaching the inflation target. 
Sammen med de gunstige utviklingstrekkene på tilbudssiden i økonomien har det bidratt til at vi har utvidet horisonten for å nå inflasjonsmålet.
In our communications, we have also clearly articulated that the interest rate has been unusually low and must gradually be increased to a more normal level. 
Dessuten har vi i vår kommunikasjon markert tydelig at renten har vært uvanlig lav og etter hvert vil måtte øke til et mer normalt nivå.
Since last autumn, this has been expressed in Norges Bank's interest rate projections for the period ahead. 
Fra i fjor høst kommer det til uttrykk i våre egne anslag på utviklingen i renten framover.
From using technical assumptions or others' assessments, we have now taken ownership of the interest rate path in our projections. 
Fra å bruke tekniske forutsetninger eller andres vurderinger, har vi tatt eierskap over renteutviklingen i prognosene.
This is also a means of seeking to influence household and business expectations. 
Slik søker vi også å påvirke forventningene til husholdninger og bedrifter.
Although there will still be considerable uncertainty, it will be easier for economic agents to assess interest rate developments. 
Selv om mye usikkerhet vil gjenstå, blir det lettere for aktørene i det økonomiske livet å vurdere renteutviklingen.
This makes monetary policy more effective. 
Det gjør pengepolitikken mer effektiv.
The prospect of a gradual normalisation of interest rates may curb credit growth and the rise in house prices. 
Utsiktene til en gradvis normalisering av renten vil kunne bidra til å dempe utviklingen i kreditt og boligpriser.
There may be objections to our producing interest rate projections. 
Det kan reises innvendinger mot at vi bruker egne anslag for renten.
Producing an explicit interest rate projection may be stretching our knowledge quite far. 
Å publisere en eksplisitt prognose på renten kan være å tøye vår kunnskap langt.
It may be argued that market participants' overview and insight are just as good as ours and that our analyses do not add much beyond the information embedded in market rates. 
Det kan argumenteres for at aktørene i markedet har en like god oversikt og innsikt og at egne analyser ikke tilfører mye utover den kunnskap som er innbakt i markedsrentene.
Another objection is the risk of the interest rate path becoming a target itself and that deviating from the interest rate projection would be perceived as a drawback, even if economic developments should so imply. 
En annen innvending er risikoen for at rentebanen blir et mål i seg selv og at det vil kjennes som en ulempe å avvike fra renteprognosen selv om den økonomiske utviklingen skulle tilsi det.
It is important to stress that the interest rate path is conditional on economic developments and our understanding of the functioning of the economy. 
Det er viktig å understreke at rentebanen er betinget på den økonomiske utviklingen og vår forståelse av økonomiens virkemåte.
This is reflected in the fan chart bands surrounding future interest rate developments. 
Det kommer til uttrykk i usikkerhetsbåndene rundt den framtidige renteutviklingen.
The central bank of New Zealand has experience in producing interest rate projections, and actual interest rate developments have on many occasions differed from the projections.1 We must also expect deviations from our projections. 
Sentralbanken i New Zealand har erfaring med egne prognoser for renten, og den faktiske utviklingen i renten har i mange tilfeller vært forskjellig fra prognosene.1 Det må vi regne med også hos oss.
The interest rate will deviate from the projections if economic developments are different from the assumptions applied when the interest rate projection was published or if we change our view of how the economy functions. 
Renten vil avvike fra prognosen dersom økonomien utvikler seg annerledes enn det som ble lagt til grunn da renteprognosen ble laget, eller dersom vi endrer oppfatning av hvordan økonomien fungerer.
Confidence in monetary policy depends on whether we succeed in anchoring inflation expectations and thus provide the economy with a nominal anchor. 
Troverdigheten til pengepolitikken avhenger av om vi klarer å forankre inflasjonsforventningene og dermed sikre økonomien et nominelt anker.
A credible nominal anchor is important to ensure that economic agents are able to differentiate between changes in relative prices and changes in the nominal price level. 
Et troverdig nominelt anker er viktig for at aktørene i det økonomiske livet skal kunne skille endringer i relative priser fra endringer i det nominelle prisnivået.
Changes in relative prices for goods and services are an important bearer of information about the degree of resource shortages and provide signals to investors, producers and households. 
Utviklingen i relative priser på varer og tjenester er bærer av viktig informasjon om graden av knapphet på ressurser og gir signaler til investorer, produsenter og husholdninger.
Without a nominal anchor, it is more difficult for households and enterprises to make consumption and investment decisions. 
Uten et nominelt anker blir konsum- og investeringsbeslutninger vanskeligere for husholdninger og bedrifter.
There is greater uncertainty surrounding real returns on nominal investments. 
Realavkastningen av nominelle plasseringer blir mer usikker.
This may increase risk premiums in financial markets. 
Det kan øke risikopremiene i finansmarkedene.
The absence of a nominal anchor may therefore result in unsound decisions and considerable fluctuations in output and employment and inflation. 
Fravær av et nominelt anker kan derfor føre til gale beslutninger og større svingninger i produksjon og sysselsetting så vel som i inflasjonen.
The interest rate will then have to be used more aggressively to stabilise output and inflation. 
Renten vil i så fall måtte brukes kraftigere for å stabilisere produksjonen og inflasjonen.
Monetary policy may become less effective. 
Pengepolitikken kan bli mindre effektiv.
Very low inflation over a longer period increases the risk of the economy moving into a negative spiral with real economic costs. 
Svært lav inflasjon over en lengre periode øker risikoen for at økonomien går inn i en negativ spiral med realøkonomiske kostnader.
Even if low inflation initially reflects favourable supply-side conditions, it may lead to a demand-driven downturn if economic agents choose to delay investment and consumption on the basis of expectations of continued low or falling prices. 
Selv om lav inflasjon i utgangspunktet har sammenheng med gunstige forhold på tilbudssiden i økonomien, kan det slå ut i etterspørselsdrevet nedgang dersom aktørene ønsker å utsette investeringer og konsum basert på forventninger om at prisene vil holde seg lave eller eventuelt falle.
Orienting monetary policy with a view to achieving the inflation target within a reasonable time horizon and thereby providing a nominal anchor will be a safeguard against such a development. 
Å innrette pengepolitikken med sikte på å nå inflasjonsmålet innen rimelig tid, og dermed sikre det nominelle ankeret, vil være en gardering mot en slik utvikling.