natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The primary responsibility for the development of the payment system must, as mentioned, lie with the banks. 
Hovedansvaret for utviklingen av betalingssystemet må som nevnt ligge hos bankene.
This is in line with the approach of self-regulation. 
Dette er i tråd med selvreguleringslinjen.
Further development of the common infrastructure, agreements and new payment services must come from the industry itself. 
Videreutvikling av den felles infrastrukturen, avtaleverket, og nye betalingstjenester må drives frem av næringen selv.
In this process, it is important that banks provide more information on risk in the systems, so that an explicit division of responsibilities can be established - both for the individual systems operator and for the participants in the payment systems. 
Det er i denne prosessen viktig at bankene får frem mer informasjon om risikoen i systemene, slik at man kan få etablert klare ansvarsforhold - både for den enkelte systemoperatør og for deltagerne i betalingssystemene.
However, the banks' ability to develop efficient and stable payment services is influenced by the regulatory framework established by the authorities. 
Bankenes muligheter for å utvikle effektive og stabile betalingstjenester påvirkes imidlertid av de rammevilkår som myndighetene setter.
Norges Bank can be of assistance in helping the industry to make the "proper" choices by providing a regulatory framework which maintains competition, while also encouraging that participants are faced with relative prices reflecting the real costs of the systems. 
Norges Bank kan medvirke til at næringen tar "riktige" valg ved å sørge for rammevilkår som opprettholder konkurranse, samtidig som en tilskynder at aktørene stilles overfor relative priser som reflekterer kostnadene ved systemene.
Allow me to comment on these factors: 
La meg se litt nærmere på disse forholdene:
The importance of reliable information on risk and a clear division of responsibility 
Betydningen av god risikoinformasjon og klare ansvarsforhold
It is important that the banks provide more information on the actual risk in the payment systems, so that the risk is known and understood (see the second Lamfalussy minimum standard). 
Det er viktig at bankene selv får frem mer informasjon om den faktiske risikoen i betalingssystemene, slik at den kan være kjent og forstått (jf. det andre Lamfalussy kravet).
Our knowledge of settlement risk in the Norwegian system is still insufficient. 
Vår kunnskap om oppgjørsrisikoen i det norske systemet er fremdeles for dårlig.
We know too little about exposure throughout the day, how it arises and the optimum approach to reducing it. 
Vi vet for lite om eksponeringene gjennom dagen, hvordan de oppstår, og hva som best kan gjøres for å redusere dem.
We have to gain more insight into these factors, particularly since risk information will be an important element in granting licenses to interbank systems. 
Vi må få bedre innsikt i disse forholdene, ikke minst fordi risikoinformasjon vil inngå som en viktig del av konsesjonsvurderingen av interbanksystemene.
Moreover, this information is also essential for the correct pricing of risk in payment services. 
Dessuten er denne informasjonen nødvendig for korrekt risikoprising av betalingstjenester.
In this connection, I would also like to point out what it means to specify the respective responsibilities of the netting provider and the participants. (see the third Lamfalussy standard). 
I denne sammenheng vil jeg også peke på betydningen av å definere den enkelte deltakers ansvar både i forhold til den enkelte avregningssentral og de øvrige deltagere (jf det tredje Lamfalussy kravet).
I firmly believe that the law's requirement that there shall be "one operator who is responsible for the establishment and operation of the system" may result in the necessary clarification of the division of responsibility in the payment system. 
Ikke minst tror jeg lovens krav om at det skal være "en operatør som er ansvarlig for etablering og drift av systemet" vil kunne medvirke til en nødvendig klargjøring av ansvarsforhold innenfor betalingsformidlingen.
It is important to have incentives which reflect the real costs connected to various payment services if participants are to come up with their own solutions balancing risk against efficiency. 
For at aktørene selv skal kunne finne frem til løsninger som gir god balanse mellom risiko og effektivitet, er det viktig med insentiver som avspeiler de reelle kostnader knyttet til ulike betalingstjenester.
A pertinent example may be the regulations concerning loans in the central bank. 
Et eksempel på dette kan være regelverket for lån i sentralbanken.
It is a basic responsibility of the banks to ensure that liquidity is sufficient to cover settlement. 
Det å sørge for tilstrekkelig likviditet til at oppgjøret kan gjennomføres, er i utgangspunktet bankenes ansvar.
The main rule for settlement in Norges Bank is that there shall be adequate cover in the account. 
Hovedregelen for oppgjør i Norges Bank er at det skal være dekning på konto.
If, for one reason or another, a bank does not have sufficient cover, it must turn to the market for financing. 
Hvis en bank av en eller annen grunn ikke har slik dekning, må den søke å finansiere seg i markedet.
If necessary, the settlement should in part or in its entirety be delayed so as to give the institution enough time to obtain sufficient liquidity. 
Om nødvendig bør hele eller deler av oppgjøret kunne utsettes for å gi institusjonen tid til å skaffe nødvendig likviditet.
Too easy access to loans in the central bank in situations where financial stability is not at risk involves costs in that it weakens banks' incentives to address elements of risk in the payment systems and presents the customer with prices which do not reflect the risk attached to various payment services. 
En for lettvint adgang til lån i sentralbanken - i situasjoner der den finansielle stabilitet ikke er truet - har kostander ved at bankenes insentiver til å adressere risikoforholdene i betalingssystemene svekkes og ved at kundene ikke blir stilt overfor priser som avspeiler risikoen knyttet til ulike betalingstjenester.
The importance of competition 
Betydningen av konkurranse
The stipulated regulatory framework affects competition, such as who is allowed to initiate new payment services. 
Rammevilkårene som fastsettes har betydning for konkurransen, herunder hvem som kan starte opp nye betalingstjenester.
Competition is important, both for improving the use of known, reliable payment services and for the development of new services. 
Konkurranse er viktig, både for å få bedre utnyttelse av allerede kjente, gode betalingstjenester og for å få utviklet nye tjenester.
At the same time, we know that competition may come at the expense of efficiency if it leads to a large number of services which are not coordinated. 
Samtidig vet vi at konkurransen kan gå ut over effektiviteten hvis den fører til et stort antall tjenester som ikke samvirker.
Maintaining a coordinated payment system while also ensuring a level of competition which can sustain and develop dynamics and innovation can be a difficult balancing act. 
Det kan være en vanskelig balansegang å opprettholde et samordnet betalingssystem og samtidig sikre nok konkurranse til at dynamikken og nyskapningen opprettholdes og utvikles.
As mentioned, it can be said that our experiences in Norway have been fairly good. 
Som jeg har vært inn på tidligere, må vel erfaringene fra Norge sies å være rimelige gode.
In our view, coordination that promotes positive network effects should be encouraged. 
Etter vårt syn bør samordning som ivaretar positive nettverkseffekter oppmuntres.
Competition considerations should primarily be safeguarded through objective and publicly known criteria for access to the network which makes it possible for new competitors to become established within the common infrastructure. 
Hensynet til konkurranse bør i første rekke ivaretas ved objektive og offentlig kjente kriterier for tilgang til nettverket som gjør det mulig for nye konkurrenter å etablere seg innenfor den felles infrastrukturen.
How shall we assess new participants wishing to establish proprietary systems alongside the common infrastructure? 
Hvordan skal man så stille seg til nye aktører som ønsker å etablere egne systemer på siden av den felles infrastrukturen?
This matter was discussed by the Banking Law Commission - which provided for the possibility of institutions other than banks and other financial undertakings to establish systems for payment services if licensed. 
Dette forholdet ble omtalt i Banklovkommisjonen - som gikk inn for at andre enn banker og finansieringsforetak burde kunne få etablere systemer for betalingstjenester - mot konsesjon.
The present bill does not address this question. 
Det foreliggende lovforslag tar ikke opp dette spørsmålet.
It will be reverted to at a later time when the formulation of the regulation of institutions is addressed. 
Det vil bli tatt opp senere når man skal se på utformingen av institusjonsreguleringen.
Norges Bank has provided its view on these matters in earlier submissions to the Banking Law Commission's fourth report. 
Norges Banks har tidligere gitt til kjenne sitt syn på disse forhold i høringsbrevet til Banklovkommisjonens fjerde delinnstilling.
At that time, we supported the Commission's proposal for opening for new participants in this area, by pointing out that such new systems for payment services will not be based on account agreements. 
Vi støttet der Kommisjonenes forslag om å åpne for nye aktører på dette området, i det vi pekte på at slike nye systemer for betalingstjenester ikke ville være basert på kontoavtaler.
Therefore, these "deposits" cannot be used as general means of payment and thus will pose no threat to the current deposits-based payment system. 
Disse "innskuddene" vil derfor ikke kunne nyttes som allmenne betalingsmidler og ville således ikke utgjøre noen trussel for det samordnede kontopengebaserte betalingssystemet.
Nothing has happened since to change our point of view. 
Det har ikke skjedd noe etter dette som har endret vårt syn.
On the contrary, we believe that heightened competition will give us a better opportunity to test various technological solutions. 
Tvert imot tror vi det vil være sunt med økt konkurranse for å få prøvd ulike teknologiske løsninger.
This will certainly make it possible to establish new settlement and clearing systems alongside the present infrastructure, but it cannot be assumed that this will be a disadvantage to the user. 
Dette vil riktignok kunne innebære at det etableres nye systemer for oppgjør og avregning på siden av dagens infrastruktur, men det er ikke gitt at dette vil være uheldig for brukerne.
If such systems - contrary to expectations - should gain ground, then it is likely that the question of licensing with a view to ensuring equal framework conditions will quickly be addressed. 
Hvis slike systemer - mot formodning - skulle vokse seg store, er det nærliggende å tro at spørsmålet om konsesjon for bl.a. å sikre like rammevilkår raskt vil bli adressert.
Our experience from the financial industry as well as from other industries has shown that intensified competition results in improved and lower-priced products - for the benefit of the customer. 
Vi har erfaring fra så vel finansnæringen som andre næringer for at økt konkurranse kan gi bedre og billigere produkter - til beste for kundene.
There is no reason that it should be any different in the area of payments. 
Det er ingen grunn til å tro at dette er annerledes på betalingsområdet.
One challenge for the authorities will be to formulate a regulatory framework which achieves a balance between the positive sides of coordination and the need for competition and innovation. 
En utfordring for myndighetene blir å utforme rammevilkår som balanserer de positive sider ved samordningen mot behovet for konkurranse og nyskapning.
The challenge for the banks will be to take advantage of the leeway within this framework in order to develop systems which are beneficial to the customer and which ensure a healthy and competitive business arena for Norwegian financial institutions. 
Utfordringen for bankene blir å utnytte det spillerom rammene gir til å utvikle systemer som er til nytte for kundene og som sikrer et sunt og konkurransedyktig forretningsområde for norske finansinstitusjoner.
It is my foremost impression that we, in Norway, have a fairly efficient payment system, but that it is not quite as robust as we would like. 
Hovedinntrykket mitt er at vi i Norge har et ganske effektivt betalingssystem, men at det nok ikke er så robust som vi kunne ønske oss.
There is room for improvement. 
Her er det et forbedringspotensial.
For interbank systems, I particularly see possibilities in the following areas: 
På interbanksiden ser jeg særlig muligheter på følgende områder:
Review and "streamlining" of the retail netting system 
Gjennomgang og "opprydding" i systemet for masseavregning- og oppgjør;
Limit the practice of early crediting 
Begrense omfanget av tidlig kreditering;
Address foreign exchange settlement risk 
Adressere valutaoppgjørsrisikoen, og
Improve the use of collateral 
Få til en bedre utnyttelse av sikkerhetene.
As for the retail system, we already have a very efficient system in place, and here competition will push new products and services. 
På kundesiden har vi allerede et meget effektivt system, og her driver konkurransen frem stadig nye produkter og tjenester.
As I pointed out in my introduction, the transition from cash payments to deposits has yielded substantial efficiency gains, but has also led to new forms of risk. 
Som jeg påpekte innledningsvis, har overgangen fra kontantbetalinger til kontopenger gitt store effektivitetsgevinster, men har samtidig skapt nye former for risiko.
As such, the public's choice of means of payment and payment instrument affects both risk and efficiency in the payment system. 
Publikums valg av betalingsmidler og -instrumenter påvirker således både risiko og effektivitet i betalingssystemet.
It will also be interesting to see the effect of real-cost pricing on the public's use of cash. 
Virkningen for publikums kontantbruk av mer kostnadsriktig prising også innenfor dette området vil kunne bli interessant å observere.
Experience has shown that the public's choice is affected by relative prices. 
Erfaringen har vist at publikums valg påvirkes av relative priser.
So far, we have had positive experiences with real-cost pricing in Norway. 
Vi har så langt hatt gode erfaringer med kostnadsriktige priser i Norge.
The usual cost concept is a little too narrow, however, and it may be time to take a closer look at "risk adjusted real-cost" prices. 
Det vanlige kostnadsbegrepet blir imidlertid litt for snevert, og kanskje er det nå på tide å se nærmere på "risikoriktige" priser.
Different payment systems give rise to different risk in the payment system. 
Ulike betalingstjenester gir opphav til ulik risiko i betalingssystemet.
This relationship is not always reflected in the prices charged customers. 
Dette forholdet er ikke alltid reflektert i de priser som kundene stilles overfor.
Often this is due to a lack of information about what the actual risk is to the customer, the bank and the entire payment system. 
Ofte skyldes dette mangel på informasjon om hva den faktiske risikoen er, både for kunden, banken og hele betalingssystemet.
In this respect, the banks have an important responsibility to identify and manage the risk in the payment system. 
Bankene har her et viktig ansvar i å kartlegge og styre risikoen i betalingsformidlingen.
Only then will it be possible to say that the risk is "known and understood". 
Først da vil man kunne si at risikoen er "kjent og forstått".
Norges Bank also has a responsibility in this area, such as establishing a regulatory framework that provides better incentives than what the present system offers. 
Norges Bank har også et ansvar her, ved bl.a. å medvirker til rammevilkår som gir bedre insentiver enn dem vi har i dag.
We all have a common goal: a more efficient and secure payment system. 
Vi har alle et felles mål: Et mer effektivt og sikkert betalingssystem.
Only the charts accompanying the speech are published. 
Kun figurer til foredraget blir publisert.
Governor Øystein Olsen addresses Norges Bank's regional network, Region Central Norway in Trondheim. 
Sentralbanksjef Øystein Olsen holder foredrag for Regionalt nettverk Midt-Norge i Trondheim.
Norges Bank will sell foreign exchange equivalent to NOK 700 million per day in connection with the transfers to the Government Pension Fund Global (GPFG) in October 2015. 
Noregs Bank vil selje valuta tilsvarande 700 millionar kroner kvar dag i samband med avsettinga til Statens pensjonsfond utland (SPU) i oktober 2015.
Deputy Governor Jon Nicolaisen addresses Norges Bank's regional network, Region North West in Florø. 
Visesentralbanksjef Jon Nicolaisen holder foredrag for Regionalt nettverk Nord-vest i Florø.
Speech by Governor Øystein Olsen at the Centre for Monetary Economics (CME) / BI Norwegian Business School on 1 October 2015. 
Foredrag av sentralbanksjef Øystein Olsen på et seminar i regi av Senter for monetær økonomi (CME)/Handelshøyskolen BI.
Published 1 October 2015 11:00 
Publisert 1. oktober 2015 11:00
A number of items appear on my calendar every year. 
Flere faste poster dukker opp i min kalender år etter år.
Today's speech is one of them. 
Dagens foredrag er en av disse.
Three years ago, the speech was entitled "Monetary policy in turbulent times". 
For tre år siden hadde foredraget tittelen «Pengepolitikk i urolige tider».
The theme was how central banks worldwide were adopting new approaches to the conduct of monetary policy. 
Temaet var hvordan sentralbanker verden over tok i bruk nye former for pengepolitikk.
Chart: International yield curves 
Figur: Internasjonale rentekurver
Three years later, this theme has not lost its relevance. 
Tre år senere er problemstillingen fortsatt aktuell.
The list of countries that have adopted quantitative easing has grown longer. 
Listen av land som har tatt i bruk kvantitative lettelser, er blitt lengre.
Policy rates in some countries have fallen below the zero lower bound, and we have seen examples of negative yields on bonds. 
Styringsrenten i enkelte land har kommet under nullgrensen, og vi har eksempler på negative renter på verdipapirer.
This has challenged a long-held belief – that the lower bound for nominal rates is zero. 
Det bryter med en lenge antatt sannhet – at null er den nedre grensen for nominelle renter.
The measures have a common goal, which is to bring down market interest rates and keep them there until a firm economic recovery is achieved. 
Tiltakene har et felles mål.
By influencing interest rates on financial contracts of varying duration and risk, monetary policy seeks to stabilise inflation and stimulate output and employment. 
Gjennom å påvirke renter på kontrakter av ulik varighet og med ulik grad av risiko, sikter pengepolitikken mot å stabilisere inflasjonen og stimulere utviklingen i produksjon og sysselsetting.
In this speech, I will take a closer look at how policy rates affect money and financial markets and the impact of the unconventional measures implemented. 
I dette foredraget ser jeg nærmere på hvordan styringsrenten får gjennomslag i penge- og finansmarkedene, og hvilke virkninger de ukonvensjonelle tiltakene har hatt.
Low policy rates and quantitative easing in other countries have also influenced the Norwegian bond market. 
Lave styringsrenter og bruken av kvantitative lettelser ute har også påvirket det norske rentemarkedet.
And even though the recent cuts in Norges Bank's key policy rate have followed in the wake of the fall in oil prices, the current low level is a result of low interest rates abroad. 
Og selv om de siste kuttene i vår styringsrente har fulgt i kjølvannet av fallet i oljeprisen, er det lave rentenivået her hjemme en konsekvens av lave renter ute.
The policy rate is the central bank's most important monetary policy instrument. 
Styringsrenten er sentralbankens viktigste virkemiddel.
Before we turn to global developments, I will therefore briefly describe how the policy rate influences the shortest end of the curve, with a particular focus on the Norwegian context. 
Før vi vender blikket utover, vil jeg derfor si noen ord om hvordan styringsrenten påvirker de helt kortsiktige rentene med utgangspunkt i norske forhold.
From policy rates to short-term market rates 
Fra styringsrente til kortsiktige markedsrenter
Central banks set the terms for banks' loans from and deposits with the central bank and control the size of banks' reserves. 
Sentralbankene fastsetter vilkårene for bankenes lån og plasseringer i sentralbanken og styrer størrelsen på bankenes reserver.
The objective of liquidity management is to keep short-term money market rates close to the key policy rate. 
Målet med likviditetsstyringen er å holde de kortsiktige rentene i pengemarkedet nær styringsrenten.
Chart: Norges Bank interest rates 
Figur: Renter i Norges Bank
In Norway, banks' reserves are managed using a quota system. 
I Norge bruker vi et kvotesystem for å styre bankenes reserver.
Deposits up to a specific quota are remunerated at the key policy rate, which is Norges Bank's sight deposit rate. 
Innskudd opp til en viss kvote forrentes til styringsrenten, som hos oss er foliorenten.
Deposits that exceed the quota are remunerated at a rate below the key policy rate, referred to as the reserve rate.[1] 
Innskudd utover kvoten forrentes til en lavere rente, som kalles reserverenten.[1]
Banks that borrow overnight from Norges Bank pay the overnight lending (D-loan) rate. 
Banker som tar opp lån i Norges Bank over natten, betaler D-lånsrenten.
As shown in the chart, the reserve rate and the overnight lending rate are set respectively at 1 percentage point below and 1 percentage point above the key policy rate.[2] 
Som figuren her viser, er reserverenten og D-lånsrenten satt henholdsvis ett prosentpoeng under og ett prosentpoeng over styringsrenten.[2]
Interbank transactions take place throughout the day. 
Gjennom dagen gjennomfører bankene transaksjoner med hverandre.
The transactions are settled via the banks' accounts with the central bank. 
Oppgjørene skjer via bankenes konti i sentralbanken.
Chart: Norges Bank interest rates and market rate 
Figur: Renter i Norges Bank og markedsrenten
The interest rate on these transactions, called the overnight interbank rate (NOWA in Norway), is normally very close to the key policy rate. 
Renten på disse transaksjonene, overnattenrenten (som i Norge kalles NOWA), vil normalt ligge tett opptil styringsrenten.
The interest rate corridor around the key policy rate is intended to promote reserve trading between banks and not between banks and the central bank. 
Rentekorridoren rundt styringsrenten skal sørge for at bankene handler reserver med hverandre, og ikke med sentralbanken.
This contributes to an active interbank market and an efficient money market. 
Det bidrar til aktivitet i interbankmarkedet og et effektivt pengemarked.
In order to keep the overnight interbank rate close to the key policy rate, Norges Bank aims to keep banks' total reserves below the sum of the quotas that can be remunerated at the key policy rate.[3] 
For å holde overnattenrenten nær styringsrenten, sikter Norges Bank mot at bankenes totale reserver er lavere enn summen av kvotene som kan forrentes til styringsrenten.[3]
Should the volume of reserves exceed the sum of banks' quotas, some banks would have to hold reserves at the reserve rate. 
Skulle mengden reserver overstige summen av bankenes kvoter, ville noen banker måtte plassere reserver til reserverenten.
That would push down the overnight interbank rate towards the reserve rate. 
Det ville ha presset overnattenrenten ned mot reserverenten.
But for that to occur, Norges Bank would have to stop withdrawing surplus liquidity through market operations. 
Men for at det skal kunne skje, må Norges Bank slutte å trekke inn overskuddslikviditet gjennom markedsoperasjoner.
There are no plans to make such a change to our liquidity policy. 
Det er ingen planer om en slik omlegging av vår likviditetspolitikk.