natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The assessments in this letter are based on the analyses in four discussion notes published on the Bank’s website. 
Vurderingene i dette brevet bygger på analysene i fire diskusjonsnotater som er publisert på bankens hjemmesider.[4]
These publications will be sent to the Ministry separately.[4] 
Disse publikasjonene oversendes departementet i eget brev.
Developments since 2006 and key elements of the Bank’s advice 
Endringer siden 2006 og hovedpunkter i bankens råd
The yield on inflation-linked bonds is a good indicator of the expected real return on virtually risk-free bonds. 
Renten på realrenteobligasjoner er en god indikator på forventet realavkastning for tilnærmet risikofrie obligasjoner.
Since 2006, the yield on these bonds has fallen by almost 3 percentage points. 
Siden 2006 har renten på slike obligasjoner falt med nesten 3 prosentpoeng.
The expected excess return of equities over bonds is slightly higher than in 2006, but the effect of this change is much smaller than the effect of lower real interest rates. 
Forventet meravkastning på aksjer i forhold til obligasjoner er noe høyere enn i 2006, men effekten av denne endringen er mye mindre enn effekten av lavere realrenter.
The fund’s expected real return is therefore much lower today than it was in 2006. 
Forventet realavkastning på fondet er i dag derfor betydelig lavere enn i 2006.
It was assumed in 2006, based on historical data, that the correlation between bond and equity returns would be positive. 
I 2006 ble det, på grunnlag av historiske tall, lagt til grunn at samvariasjonen mellom obligasjons- og aksjeavkastningen ville være positiv.
Since the turn of the millennium, however, the correlation has been negative. 
Siden starten av 2000-tallet har imidlertid samvariasjonen vært negativ.
Bond investments have therefore reduced volatility in the fund’s return to a greater extent than anticipated a decade ago. 
Obligasjonsinvesteringene har derfor bidratt til å dempe svingningene i avkastningen på fondet i sterkere grad enn hva som var forventet for ti år siden.
If this correlation remains low, which we do not consider an unreasonable assumption, a lower allocation to bonds than previously assumed will be needed to keep expected volatility in fund returns around the same level. 
Dersom korrelasjonen forblir lav, noe vi mener det ikke er urimelig å anta, vil fondet trenge en lavere andel obligasjoner enn tidligere antatt for å holde forventede svingninger i fondsavkastningen på om lag samme nivå.
The fund is now much bigger than it was in 2006, both in absolute krone terms and relative to other economic yardsticks. 
Fondet er i dag mye større enn det var i 2006, både målt i løpende kroner og sett i forhold til andre økonomiske måltall.
In 2006, the value of the fund was approximately one-third of the state’s total petroleum wealth. 
I 2006 utgjorde verdien av fondet om lag en tredjedel av statens samlede petroleumsformue.
Today, it makes up two-thirds of this wealth.[5] 
I dag utgjør fondet to tredjedeler av petroleumsformuen.[5]
Uncertain values on the Norwegian continental shelf therefore now constitute a much smaller share of the state’s wealth. 
Usikre verdier på norsk sokkel utgjør derfor i dag en vesentlig mindre andel av statens formue.
All else equal, this means that the owner can accept more risk in the fund than was the case in 2006 without this increasing the risk in the total petroleum wealth. 
Dette tilsier, alt annet like, at eier kan bære mer risiko i fondet enn hva tilfellet var i 2006, uten at dette øker svingningsrisikoen i samlet petroleumsformue.
The fiscal policy rule makes the fund an integral part of Norwegian fiscal policy. 
Fondet er gjennom handlingsregelen en integrert del av finanspolitikken.
The share of the government budget that is financed through the fund is now around three times as high as it was a decade ago: around 20 percent in 2017 as opposed to 6 percent in 2006.[6] 
Andelen av statsbudsjettet som finansieres av fondet er i dag er om lag tre ganger så høy som for ti år siden; 6 prosent i 2006 mot om lag 20 prosent i 2017.[6]
Compared with 2006, the expected excess return of equities over bonds is slightly higher, bonds are reducing volatility in the value of the fund more effectively, and the risk in the state’s overall petroleum wealth is much lower. 
Sammenlignet med 2006 er forventet avkastning på aksjer i forhold til obligasjoner noe høyere, obligasjoner demper svingninger i fondsverdien bedre, og risikoen i samlet petroleumsformue er betydelig lavere.
All of these factors point towards a higher equity share and contribute to the Bank’s conclusion in this letter that the equity share in the benchmark index should be increased to 75 percent. 
Dette er alle forhold som peker i retning av en høyere aksjeandel, og som banken legger vekt på når vi i dette brevet konkluderer med at aksjeandelen i referanseindeksen bør økes til 75 prosent.
A higher equity share means that the expected return will increase. 
En høyere aksjeandel betyr at forventet avkastning øker.
The realised return may, however, deviate considerably from expectations, and the owner’s plans for the use of the fund must take this into account.[7] 
Realisert avkastning vil imidlertid kunne avvike mye fra forventningene, og eiers planer for bruk av fondet må ta høyde for dette.[7]
A change in the equity share in line with the Bank’s recommendation will not have any major operational consequences. 
En endring av aksjeandelen i tråd med bankens forslag vil ikke ha store operasjonelle konsekvenser.
The choice of equity share may have implications for other aspects of the investment strategy for the fund. 
Valg av aksjeandel kan ha betydning for andre deler av investeringsstrategien for fondet.
The Ministry asks in its letter of 12 February many pertinent questions about the relationship between the equity share and other parts of the investment strategy. 
Departementet reiser i sitt brev 12. februar mange relevante spørsmål om sammenhengen mellom aksjeandelen og andre deler av investeringsstrategien.
The answers to these questions will have little bearing on the Bank’s advice concerning the equity share. 
Svarene på disse spørsmålene vil i liten grad påvirke bankens råd om aksjeandel.
The Bank intends to return to these questions once the decision about the equity share has been taken. 
Banken tar sikte på å komme tilbake til disse spørsmålene etter at beslutningen om aksjeandelen er tatt.
This letter first discusses the expected return on a portfolio of equities and bonds, and then considers the risk in this portfolio. 
I dette brevet diskuterer vi først forventet avkastning på en portefølje av aksjer og obligasjoner, og vurderer deretter risikoen i denne porteføljen.
After that, we look at the fund in the context of the state’s other wealth and plans for the use of the fund. 
Vi ser deretter fondet i sammenheng med statens øvrige formue og planer for bruk av midlene.
Finally, we sum up the Bank’s advice on the equity share in the fund’s benchmark index. 
Avslutningsvis oppsummerer vi bankens råd om aksjeandel i referanseindeksen for fondet.
The expected real return 
Forventet realavkastning
The most widely used data set for calculating historical real returns is that of Dimson, Marsh and Staunton,[9] which covers developments in equity and bond markets in 20 countries from 1900 to the present day. 
Datasettet dekker utviklingen i aksje- og obligasjonsmarkedene i 20 land fra 1900 frem til i dag.
The difference in the returns on bills and bonds shows that investors have historically been compensated for making longer loans in the form of a so-called term premium. 
Forskjellen mellom avkastningen på statspapirer med kort løpetid og statsobligasjoner viser at investorene historisk har blitt kompensert for å gi lån med lengre løpetid i form av en såkalt terminpremie.
The average annual real return of a global portfolio of equities since 1900 has been 5.7 percentage points higher than the corresponding return of a global portfolio of short-term government bills. 
Siden 1900 har gjennomsnittlig årlig realavkastning på en global portefølje som består av aksjer, vært 5,7 prosentpoeng høyere enn tilsvarende avkastning på en global portefølje av statspapirer med kort løpetid.
Put another way, a krone invested in global equity markets at the start of this period would have produced a return more than 120 times higher than that of a krone invested in a portfolio of short-term government bills. 
Sagt på en annen måte har én krone investert i det globale aksjemarkedet i denne perioden gitt en avkastning som har vært mer enn 120 ganger høyere enn én krone investert i en portefølje av statspapirer med kort løpetid.
This excess return has historically been higher in the US market than in the global market, but has generally been positive in all of the equity markets included in the data set from Dimson, Marsh and Staunton. 
Den historiske meravkastningen har vært høyere i det amerikanske markedet enn globalt, men den har vært gjennomgående positiv i alle aksjemarkedene som inngår i datasettet fra Dimson, Marsh og Staunton.
The historical excess return is higher than can be explained by dividends and dividend growth over time. 
Den historiske meravkastningen på aksjer har vært høyere enn hva som kan tilskrives aksjeutbytter og vekst i utbyttene over tid.
The market’s valuation of corporate earnings thus appears to have changed during the period. 
Markedets verdsetting av selskapenes overskudd ser dermed ut til å ha endret seg i løpet av denne perioden.
If we allow for the effect of this repricing, the long-term average excess return of equities is just under 4 percent.[11] 
Hvis vi justerer for effekten av denne re-prisingen, faller det langsiktige gjennomsnittet for meravkastningen på aksjer til rett under 4 prosent.[11]
The historical excess return of equities is one of several possible approaches to estimating the so-called equity risk premium – the compensation investors require for running the risk of investing in shares rather than risk-free fixed-income instruments. 
Historisk meravkastning på aksjer er én av flere mulige tilnærminger for å anslå den såkalte aksjemarkedspremien - kompensasjonen investorer krever for å påta seg risikoen ved å investere i aksjer heller enn i risikofrie renteinvesteringer.
The alternative to historical data is to employ various types of model that use market prices and assumptions about the relationship between current and future pricing to estimate expected returns. 
Alternativet til å bruke historiske data er å bruke ulike typer modeller, som med utgangspunkt i markedsprisene og antagelser om sammenhengen mellom dagens pris og fremtidig pris, søker å anslå forventet avkastning.
The price of an investment can generally be formulated as the discounted value of expected future cash flows. 
Prisen på en investering kan generelt formuleres som den neddiskonterte verdien av forventede fremtidige kontantstrømmer.
For a bond investment with a fixed coupon, investors know the future cash flows, and the expected return can therefore be observed directly from the bond’s effective yield.[12] 
For en obligasjonsinvestering med fast kupongrente kjenner investorene de fremtidige kontantstrømmene, og forventet avkastning kan derfor leses direkte ut av effektiv rente på obligasjonen.[12]
For an investor concerned with the real return, it is the inflation-adjusted return that is relevant. 
For en investor som er opptatt av realavkastning, er det den inflasjonsjusterte avkastningen som er relevant.
The yield on inflation-linked bonds can therefore be a good starting point for estimating the expected real return on a bond portfolio. 
Den til enhver tid gjeldende renten på realrenteobligasjoner kan derfor være et godt utgangspunkt for å anslå forventet realavkastning på en obligasjonsportefølje med høy kredittkvalitet.
The yield on inflation-linked bonds with ten years to maturity in the main markets at the end of the third quarter of 2016 ranged from around -2 percent in the UK to around 0 percent in the US. 
Renten på realrenteobligasjoner med 10-års løpetid i de største markedene varierte ved utgangen av 3. kvartal 2016 fra om lag -2 prosent i Storbritannia til om lag 0 prosent i USA.
For inflation-linked bonds with longer maturities than ten years, the yield at that time was slightly higher but still much lower than it has been historically. 
For realrenteobligasjoner med lenger løpetid enn ti år var renten på dette tidspunktet noe høyere, men fortsatt vesentlig lavere enn hva den har vært historisk.
Market expectations of persistently low interest rates are not solely a result of weak economic activity but can also be seen in the light of structural changes in the global economy. 
Markedets forventninger om vedvarende lave renter skyldes ikke bare svake konjunkturer, men kan også sees i sammenheng med strukturelle endringer i verdensøkonomien.
In a widely cited paper, the Bank of England estimates that almost 4 percentage points of the 4.5 percentage point decline in long-term real interest rates over the past 30 years can be explained by lower expected trend growth and shifts in saving and investment preferences.[13] 
Bank of England anslår i en mye sitert rapport at nær 4 prosentpoeng av rentefallet på 4,5 prosentpoeng de siste 30 årene kan forklares av lavere forventet trendvekst og endringer i preferansene for sparing og investering.[13]
The authors also expect only a small part of the decline in interest rates to reverse by 2030 and conclude that the new level of the global neutral rate will be 1 percent or slightly less in the medium to long run. 
Artikkelforfatterne forventer samtidig at bare en liten del av rentefallet vil reverseres frem mot 2030, og konkluderer med at det nye nivået for en nøytral global realrente ligger på eller rett under én prosent på mellomlang og lang sikt.
This estimate fits well with market pricing of inflation-linked bonds with long maturities and is also in line with estimates from organisations such as the IMF and the OECD.[14] 
Anslaget stemmer godt overens med prisingen i markedet for realrenteobligasjoner med lang løpetid, og er også i tråd med anslag lagt frem av organisasjoner som IMF og OECD.[14]
While there is broad agreement that equity investors have historically been well-rewarded for bearing equity risk, there is less of a consensus on the factors that determine the magnitude and variability of the equity risk premium over time. 
Mens det er bred enighet om at aksjeinvestorer historisk har fått godt betalt for å påta seg aksjerisiko, er det mindre enighet om hvilke forhold som driver størrelsen på, og variasjonene i, aksjemarkedspremien over tid.
The expected equity risk premium cannot be observed directly in financial markets. 
Forventet aksjemarkedspremie kan ikke observeres direkte i finansmarkedene.
The most common approach to estimating the expected equity risk premium is based on expectations of future dividends. 
Den vanligste tilnærmingen er å forsøke å estimere forventet aksjemarkedspremie på basis av forventninger om fremtidige utbytter.
There are several models for calculations of this type. 
Det finnes flere modeller for denne typen beregninger.
We have assessed a number of different models and arrived at an expected equity risk premium today of just under 6 percent on average. 
Vi har vurdert en rekke ulike modeller og beregnet forventet aksjemarkedspremie i dag til i underkant av 6 prosent i gjennomsnitt.
In all of the models, the estimated equity risk premium is slightly higher now than it was a decade ago. 
Aksjemarkedspremien er i samtlige modeller estimert til å være noe høyere enn for ti år siden.
Such model-based estimates of the equity risk premium are uncertain and can change quickly. 
Disse modellbaserte estimatene for aksjemarkedspremien er usikre og kan erfaringsmessig endre seg raskt.
They are particularly sensitive to the assumptions made about dividend growth and the risk-free rate. 
Estimatene for forventet aksjemarkedspremie er spesielt følsomme for forutsetningene som legges til grunn for utbyttevekst og risikofri rente.
Dividend growth has been high in the years since the financial crisis, and interest rates are record-low. 
Veksten i utbyttene fra bedriftene har vært høy i årene etter finanskrisen, og rentene er på historisk lave nivåer.
Changes in interest rates and other factors may affect companies’ ability to continue to pay high dividends. 
Endringer i rentenivået og andre rammebetingelser kan påvirke bedriftenes muligheter til å fortsatt betale høye utbytter.
In the long run, growth in dividends and corporate cash flows is also affected by underlying economic growth. 
På lang sikt vil veksten i utbytter og bedriftenes kontantstrømmer også påvirkes av underliggende økonomisk vekst.
Global economic growth is expected to be lower in the coming years than it has been historically. 
Det er ventet at veksten i verdensøkonomien de neste årene vil være lavere enn hva den har vært historisk.
Our analyses find a relatively clear relationship between global economic growth, global growth in corporate cash flows and global equity returns.[15] 
Våre analyser finner en forholdsvis klar sammenheng mellom global økonomisk vekst, global vekst i bedriftenes kontantstrømmer og global aksjeavkastning.[15]
If we apply more cautious estimates of dividend growth, the estimate of the expected equity risk premium falls below 4 percent. 
Hvis vi legger inn mer forsiktige estimater om utbyttevekst, faller anslaget for forventet aksjemarkedspremie til under 4 prosent.
The Bank’s assessments Based on our analyses, we estimate an expected average annual real bond return of 0.25 percent on a ten-year horizon and 0.75 percent on a 30-year horizon. 
Bankens vurderinger Basert på våre analyser anslår vi forventet realavkastning på obligasjoner til 0,25 prosent i gjennomsnitt på 10 års sikt og 0,75 prosent i årlig gjennomsnitt på 30 års sikt.
This estimate of the expected real return on bonds is based on market pricing for inflation-linked bonds in the main markets at the end of the third quarter of 2016, but is slightly higher than that because the fund is also invested in other markets. 
Vårt anslag på forventet realavkastning for obligasjoner er basert på prisingen i markedet for realrenteobligasjoner i de største markedene ved utgangen av 3. kvartal 2016, men er noe høyere enn dette siden fondet også er investert i andre markeder.
Our estimates assume that the expected term premium for bonds is virtually zero. 
Vi har i våre estimater lagt til grunn at forventet terminpremie på obligasjoner er tilnærmet lik null.
Due to uncertainty about the estimate of the equity risk premium, we have chosen to assume an average annual equity risk premium of 3.0 percentage points over both the next ten years and the next 30 years. 
På grunn av usikkerhet rundt estimatet for aksjemarkedspremien velger vi å legge til grunn en aksjemarkedspremie på 3,0 prosentpoeng i årlig gjennomsnitt både de neste 10 og de neste 30 årene.
The expected excess return of equities over bonds is slightly higher now than a similar approach would have produced in 2006 because the expected term premium is now lower. 
Forventet meravkastning på aksjer i forhold til obligasjoner er noe høyere nå enn hva en tilsvarende tilnærming ville gitt i 2006 på grunn av at forventet terminpremie i dag er lavere.
The expected average annual real return of a portfolio comprising 40 percent bonds and 60 percent equities is estimated at 2.1 percent on a ten-year horizon and 2.6 percent on a 30-year horizon. 
Forventet gjennomsnittlig årlig realavkastning på en portefølje med 40 prosent obligasjoner og 60 prosent aksjer anslås til 2,1 prosent på 10 års sikt og 2,6 prosent på 30 års sikt.
If the equity share is increased to 75 percent, the expected average annual real return rises to 2.5 percent on a ten-year horizon and 3.0 percent on a 30-year horizon. 
Dersom aksjeandelen økes til 75 prosent, stiger forventet gjennomsnittlig årlig realavkastning på 10 års sikt til 2,5 prosent og 3,0 prosent på 30 års sikt.
The risk in a portfolio of equities and bonds 
Risikoen i en portefølje av aksjer og obligasjoner
Volatility Expected volatility, or standard deviation, is the most widely used measure of risk in financial markets. 
Svingningsrisiko Forventede svingninger eller standardavvik er det mest brukte målet på risiko i finansmarkedene.
The standard deviation shows how much the return is expected to vary around the mean. 
Standardavviket angir hvor mye avkastningen er forventet å svinge rundt gjennomsnittet.
Assuming that returns are normally distributed, a standard deviation of 10 percent signifies that the return can be expected to deviate from the mean by more than 10 percentage points in one out of three years, and by more than 20 percentage points in one out of 20 years. 
Under forutsetning om at avkastningen er normalfordelt, betyr et standardavvik på 10 prosent at avkastningen i ett av tre år må forventes å avvike med mer enn 10 prosentpoeng og i ett av 20 år med mer enn 20 prosentpoeng fra gjennomsnittet.
With the current size of the fund, one standard deviation corresponds to around 700 billion kroner, and two standard deviations to around 1,400 billion kroner. 
Med dagens størrelse på fondet tilsvarer ett standardavvik om lag 700 milliarder kroner og to standardavvik om lag 1 400 milliarder kroner.
Based on historical data from Dimson, Marsh and Staunton, the standard deviation of a portfolio of global bonds since 1900 is estimated at 9.7 percent. 
Standardavviket for en portefølje av globale obligasjoner er på grunnlag av historiske data fra Dimson, Marsh og Staunton beregnet til 9,7 prosent for perioden fra 1900 og frem til i dag.
The corresponding figure for a global portfolio of equities is 17.1 percent. 
Tilsvarende tall for en global aksjeportefølje er 17,1 prosent.
Over the past decade, the standard deviation of the fund’s benchmark index for bonds has been 3.9 percent, measured in the fund’s currency basket, whereas the standard deviation of the equity benchmark has been 14.6 percent. 
De siste 10 årene har standardavviket for fondets obligasjonsindeks målt i valutakurven vært 3,9 prosent, mens standardavviket for fondets aksjeindeks har vært 14,6 prosent.
The standard deviation for bonds in the Dimson, Marsh and Staunton database is much higher than the estimated standard deviation for the fund’s bond benchmark, whereas the difference for equities is smaller. 
Standardavviket for obligasjoner i Dimson-databasen er vesentlig høyere enn beregnet standardavvik for fondets obligasjonsindeks, mens forskjellen mellom standardavvikene for aksjer er mindre.
This is because the bonds in the Dimson, Marsh and Staunton database have a longer maturity than those in the fund’s bond benchmark, and because the standard deviation is calculated in US dollars rather than a basket of currencies. 
Dette skyldes at obligasjonene i Dimson-databasen har lengre løpetid enn obligasjonene i fondets obligasjonsindeks, og at standardavviket er beregnet i amerikanske dollar og ikke i en kurv av valutaer.
Currency fluctuations have less of an effect on the estimated historical standard deviation of equities. 
Valutasvingninger slår ikke like mye ut i beregningen av det historiske standardavviket for aksjer.
The main objectives of the fund’s bond investments are to reduce volatility in the fund’s overall return, provide liquidity and reap any risk premiums in the bond market.[16] 
Hovedformålene med fondets investeringer i obligasjoner er å dempe svingningene i fondets samlede avkastning, bidra med likviditet og høste eventuelle risikopremier i obligasjonsmarkedet.[16]
Bond investments help reduce return volatility if their return varies less or differently to the return on equities, especially in periods of falling share prices. 
Obligasjonsinvesteringene bidrar til å redusere svingningene i den løpende avkastningen ved at obligasjonsavkastningen svinger mindre og i en annen takt enn avkastningen på aksjer, fremfor alt i perioder med fallende aksjekurser.