natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Manufacturing growth is expected to level off, due in part to expectations of weaker growth in building and construction and uncertainty regarding export market developments. 
I industrien forventes utflating av veksttakten, bl.a grunnet forventninger om svakere vekst i bygg og anleggssektoren og usikkerhet med hensyn til utviklingen i eksportmarkedene.
The level of investment is rising in manufacturing, but falling in retail trade. 
Investeringsnivået er økende i industrien, mens det faller i varehandelen.
The labour market has become even tighter. 
Arbeidsmarkedet er blitt enda strammere.
56% of companies report in this round that they would have some or considerable difficulty in accommodating an expected or unexpected increase in demand, while 45% report that the supply of labour would limit output growth if demand increased. 
Denne runden oppgir 56 prosent av bedriftene at de vil ha noen eller betydelige problemer med å møte en ventet eller uventet vekst i etterspørselen, mens 45 prosent opplyser at tilgangen på arbeidskraft vil begrense produksjonen ved økt etterspørsel.
In the previous round, the percentages were 58% and 38% respectively. 
Forrige runde var andelene hhv 58 og 38 prosent.
Employment has increased in the past three months, particularly in the service industry. 
Sysselsettingen har økt de siste 3 måneder, særlig innen tjenesteyting.
The fact that a number of companies' explicitly make reservations about being able to secure personnel with the necessary qualifications is an indication of labour supply constraints. 
Et mål på at tilgangen på arbeidskraft er begrenset, ligger i at flere bedrifter nå eksplisitt tar forbehold om at det er mulig å få tak i folk med rett kompetanse.
The estimate for annual wage growth has risen substantially in this round, and now lies at 5-6%, which is also somewhat higher than in the same round in 2006. 
Anslaget for årslønnsveksten har tatt seg betydelig opp denne runden, og ligger nå på 5 - 6 prosent, noe som også er over samme runde i 2006.
Wage growth is strongest in business services and building and construction. 
Lønnsveksten er sterkest innen forretningsmessig tjenesteyting og bygg og anlegg.
The rise in prices in manufacturing has declined compared with the previous round. 
Sammenliknet med forrige runde har prisveksten tiltatt i industrien.
Overall, expectations indicate a somewhat slower rise in prices during the next 12 months. 
Forventningene går i sum i retning av noe lavere prisvekst de neste 12 måneder.
One important reason is the strong rise in prices in building materials and building in the past year, combined with expectations of a slightly falling market. 
En viktig årsak er sterk prisvekst i byggevare- og byggebransjen det siste året, kombinert med forventninger om svakt fallende marked.
Some service segments expect a stronger rise in prices due to higher wage growth. 
Innen deler av tjenesteyting forventes sterkere prisvekst grunnet økt lønnsvekst.
Profitability is increasing in services and retail trade, while remaining stable in manufacturing. 
Lønnsomheten er økende innen tjenesteyting og varehandel, mens den er stabil i industrien.
Speech by Governor Svein Gjedrem at the annual conference for managers of small and medium-sized enterprises (SMB-dagen), Bergen, 27 September 2007 
Foredrag av sentralbanksjef Svein Gjedrem på konferansen for små og mellomstore bedrifter (SMB-dagen), Bergen, 27. september 2007
Charts in pdf-format( 63 kB) 
Figurer i pdf-format (kB)
The address is based on the assessments presented at Norges Bank’s press conference following the Executive Board’s monetary policy meeting on 26 September and in Monetary Policy Report 2/07. 
Foredraget bygger på vurderingene gitt på Norges Banks pressekonferanse etter rentemøtet i hovedstyret 26. september og Pengepolitisk rapport 2/07.
The operational target of monetary policy is consumer price inflation of close to 2½ per cent over time. 
Det operative målet for pengepolitikken er en vekst i konsumprisene som over tid er nær 2½ prosent.
This means that all economic agents – households and enterprises, whether large or small – can plan ahead on the assumption that inflation is, and will continue to be, low and stable. 
Det betyr at alle aktører i økonomien – både husholdninger og bedrifter, store og små – kan legge til grunn for sin planlegging at inflasjonen er, og fortsatt vil være, lav og stabil.
When economic agents are confident that inflation will be low and stable over time, the interest rate can also be set with a view to dampening the fluctuations somewhat. 
Når aktørene i det økonomiske livet har tillit til at inflasjonen er lav og stabil over tid, kan renten settes også med sikte på å dempe svingningene noe.
The labour market plays an important role in the effect on inflation of the key policy rate, which is the instrument of monetary policy. 
Arbeidsmarkedet spiller en sentral rolle for hvordan styringsrenten, som er virkemiddelet i pengepolitikken, virker på inflasjonen.
First, as interest rates rise, household and local government consumption and investment will tend to fall. 
Når renten går opp, vil det for det første være en tendens til at forbruket og investeringene i husholdninger og kommuner faller.
Lower demand leads to lower output and employment. 
Lavere etterspørsel fører til mindre produksjon og sysselsetting.
Wage growth may slow. 
Lønnsveksten kan gå ned.
Lower wage growth combined with lower profit margins will result in more subdued inflation. 
Sammen med lavere marginer i bedriftene vil det gi svakere prisvekst.
Second, the effect of interest rate changes may be amplified because the interest rate also affects the krone exchange rate. 
For det andre kan effekten av renteendringer forsterkes fordi renten også påvirker kronekursen.
When the interest rate was lowered in 2003, borrowing increased and investment in NOK declined, leading to a depreciation of the krone. 
Da vi reduserte renten i 2003 ville flere låne og færre plassere i norske kroner slik at kronen svekket seg.
A weaker krone results in higher exports and improved profitability in Norwegian business and industry. 
En svakere krone fører til høyere eksport og bedre lønnsomhet i norsk næringsliv.
This normally leads to higher employment, and a rise in wage growth and inflation. 
Dette bidrar normalt til høyere sysselsetting, og at lønnsveksten og inflasjonen øker.
Third, inflation expectations will also influence wage demands and have an effect when companies adjust their prices. 
For det tredje vil også forventninger om prisveksten fremover påvirke lønnskravene og virke inn når bedriftene justerer prisene.
It may be difficult to perceive how expectations are generated. 
Det kan være vanskelig å danne seg en oppfatning av hvordan forventningene blir til.
The labour market is also exposed to other disturbances that may have an effect on employment, wage growth and thereby inflation. 
Arbeidsmarkedet utsettes også for andre forstyrrelser som kan gi endringer i sysselsetting, lønnsvekst og dermed inflasjonen.
Such disturbances influence the orientation of monetary policy. 
Slike forstyrrelser påvirker innretningen av pengepolitikken.
Disturbances that result in a tight labour market and high capacity utilisation can lead to higher wage growth and thereby higher inflation. 
Forstyrrelser som gir et stramt arbeidsmarked og høy kapasitetsutnyttelse, kan gi høyere lønnsvekst og dermed inflasjon.
A tight labour market will thus imply higher interest rates. 
Et stramt arbeidsmarked vil dermed trekke i retning av høyere rente.
Norway has substantial petroleum wealth, but our most important resource is labour. 
Petroleumsformuen er stor, men arbeidskraften er vår viktigste ressurs.
A smoothly functioning labour market is therefore important to our welfare. 
Et velfungerende arbeidsmarked er derfor viktig for vår velferd.
Although it is difficult to quantify in exact terms the contribution of labour to value added, there is no doubt that even a small increase in the “return” on labour could generate considerable gains. 
Selv om det er vanskelig å tallfeste nøyaktig hva bidraget til verdiskapingen fra arbeidskraften er, vil en liten økning i ”avkastningen” på arbeidskraften utvilsomt kunne gi store gevinster.
Labour market legislation must be formulated to provide incentives to work. 
Lover og regler på arbeidsmarkedet må utformes slik at de gir insentiver til å arbeide.
In Norway, a relatively large share of the population is now economically active, after lagging behind our neighbouring countries up to the 1990s. 
I Norge er en forholdsvis stor andel av befolkningen yrkesaktive, etter at vi fram til 1990-tallet lå lavere enn nabolandene.
It should be noted that, even though labour force participation is high and unemployment is low, the average employee in Norway works far fewer hours per year than employees in the other Nordic countries. 
Selv om yrkesdeltakelsen er høy og arbeidsledigheten er lav, er det verdt å merke seg at en gjennomsnittlig arbeidstaker i Norge arbeider langt færre timer per år enn i de andre nordiske landene.
This gap seems to have widened through the 1990s and up to today. 
Denne forskjellen ser ut til å ha økt gjennom 1990-tallet og fram til i dag.
The standard working year is short in Norway, and Norway also has a higher percentage of part-time employees than other countries. 
Normalarbeidsåret er kort i Norge, og i tillegg har vi også et større innslag av deltidsarbeidende enn i andre land.
The opportunity to work part-time has for a long time made it easier for women and young workers to enter the labour market. 
Adgangen til deltidsarbeid har lenge gjort det lettere for kvinner og for unge arbeidstakere å komme inn i arbeidslivet.
There are considerable outflows from the labour market into various social security schemes. 
Det er stor avgang fra arbeidsmarkedet til ulike trygdeordninger.
Sickness absence is high, and the share of the working-age population on rehabilitation schemes or receiving disability pensions is rising. 
Sykefraværet er høyt, og en stigende andel av folk i yrkesaktiv alder er på attføring og uføretrygd.
Many workers choose to take early retirement under the AFP scheme (contractual early retirement) when they reach the age of 62, and this number will probably increase in the years ahead. 
Mange velger å pensjonere seg i tråd med ordningen om avtalefestet pensjon (AFP) når de fyller 62 år, og det antallet vil trolig øke de nærmeste årene.
In Norway, close to 600 000 persons of working age receive social security benefits or pensions. 
I Norge mottar opp mot 600 000 personer i yrkesaktiv alder trygd og pensjoner.
This is equivalent to 25 per cent of the labour force. 
Dette tilsvarer 25 prosent av arbeidsstyrken.
A disturbing aspect is that disability is increasing among young people. 
Et urovekkende trekk er at tilbøyeligheten til å bli ufør øker blant unge.
We know from experience that this group tends to remain outside the labour force for parts or all of their lives. 
Erfaringsmessig forblir denne gruppen utenfor arbeidsstyrken hele eller store deler av livet.
In Rogaland, sickness absence is 1.4 percentage points lower than the national average. 
I Rogaland er sykefraværet 1,4 prosentenheter lavere enn landsgjennomsnittet.
If sickness absence in the rest of the country falls as low as in Rogaland, nearly 30 000 additional person-years would be available for productive activity. 
Dersom sykefraværet i resten av landet ble like lavt som i Rogaland, ville opp mot 30 000 flere årsverk være tilgjengelig for verdiskapingen.
Reduced sickness absence and reduced outflows into social security schemes – particularly among young people – would result in substantial economic gains. 
Redusert sykefravær og lavere avgang til uføretrygd – spesielt blant unge – vil gi betydelige gevinster for samfunnet.
Economic developments The Norwegian economy is in a period of strong expansion after a marked upturn since summer 2003. 
Konjunkturutviklingen Norsk økonomi er i en høykonjunktur etter en markert oppgang siden sommeren 2003.
The upturn followed a period of slow growth since 1998 and a mild slowdown in 2002 and into 2003. 
Oppgangen avløste en periode med dempet vekst fra 1998 og et mildt tilbakeslag i 2002 og inn i 2003.
Growth in the mainland economy has been high since then, and higher than expected. 
Veksten i fastlandsøkonomien har siden da vært sterk og sterkere enn ventet.
When the key policy rate was reduced in 2003, demand and output picked up quickly. 
Da Norges Bank reduserte renten i 2003, tok etterspørselen og produksjonen seg raskt opp.
The upturn was supported by strong productivity growth, reflected in exports, petroleum investment and, after a period, public demand. 
Sterk produktivitetsvekst støttet oppgangen, som kom til uttrykk i eksport, oljeinvesteringer og etter hvert offentlig etterspørsel.
Even though output increased rapidly, it took a long time for employment to edge up. 
Selv om produksjonen økte raskt, tok det lang tid før sysselsettingen begynte å stige.
The increase in employment was for a long period slower than in the upturns in the 1980s and 1990s. 
Økningen i sysselsettingen var lenge mindre enn i oppgangene på 1980- og 90-tallet.
Employment only began to pick up towards the end of 2005, and has since risen sharply. 
Sysselsettingen begynte å øke først mot slutten av 2005, og etter det har veksten vært kraftig.
Employment developments were also influenced by substantial labour inflows from central Europe following EU enlargement in 2004. 
Forløpet for sysselsettingen ble også påvirket av stor arbeidsinnvandring fra Sentral-Europa etter EU-utvidelsen i 2004.
Strong growth in labour productivity is not due to any substantial increase in the real capital behind each hour worked, but is related to a considerably more efficient utilisation of labour and capital. 
Den sterke veksten i arbeidskraftproduktiviteten skyldes ikke at realkapitalen bak hvert timeverk har økt noe særlig, men har sammenheng med at både arbeidskraft og kapital utnyttes langt mer effektivt enn før.
In addition, growth in labour productivity reflected a marked fall in sickness absence in 2004. 
I tillegg gjenspeilte veksten i arbeidskraft-produktiviteten et markert fall i sykefraværet i 2004.
The national accounts show more moderate productivity growth in recent quarters. 
Nasjonalregnskapet viser en dempet vekst i produktiviteten de siste kvartaler.
However, since the figures are provisional and can often be revised considerably, we should be cautious about reaching any conclusions. 
Men tallene er foreløpige og revisjonene kan ofte være betydelige, slik at vi må være varsomme med konklusjoner.
The rise in prices has none the less accelerated in recent months. 
Men prisveksten har tiltatt de siste månedene.
In August, the year-on-year rise in the CPI-ATE was 1.8 per cent. 
I august var tolvmånedersveksten i KPI-JAE 1,8 prosent.
Underlying inflation has long been projected to be between 1½ and 2 per cent in the second half of this year. 
Det har lenge vært anslått at den underliggende pris-veksten ville ligge mellom 1½ og 2 prosent i andre halvår i år.
Due to favourable developments in prices for goods produced in Norway compared with prices for imported goods, our terms of trade have improved. 
Gunstig utvikling i priser på varer produsert i Norge i forhold til priser på varer vi importerer, har ført til at bytteforholdet med varer har bedret seg.
The labour market and the orientation of monetary policy Developments in recent years have paved the way for strong growth in employment, and the same applies today now that the cyclical upturn is in a mature phase. 
Arbeidsmarkedet og den pengepolitiske innretningen Utviklingen de siste årene har gitt grunnlag for sterk vekst i sysselsettingen også når konjunkturoppgangen nå er i en moden fase.
There have never before been so many vacancies in relation to the number of unemployed. 
Det har ikke tidligere vært så mange ledige stillinger i forhold til arbeidsledige som nå.
The rate of decline and level of unemployment are reminiscent of two previous cyclical peaks, the one in the mid-1980s and the other that started in the late-1990s and continued into this decade. 
Takten i utviklingen og nivået på ledigheten minner om to tidligere konjunkturtopper, den på midten av 1980-tallet og den som begynte på slutten av 1990-tallet og fortsatte inn i dette tiåret.
While unemployment is now very low, the current upturn with high productivity growth and low growth in real wages has, from a corporate perspective, resulted in a reduction in employees’ share of corporate earnings. 
Samtidig som ledigheten nå er svært lav, har oppgangstiden med høy produktivitetsvekst og lav vekst i reallønna sett fra bedriftenes side ført til at lønnstakernes andel av foretakenes inntekter har blitt redusert.
Historically, however, unemployment has been high when the wage share was low. 
Historisk har derimot ledigheten vært høy når lønnsandelen har vært lav.
What are the factors that can explain the current situation of both low unemployment and a low wage share? 
Hvilke faktorer kan så forklare dagens situasjon med både lav ledighet og lav lønnsandel?
Developments in unemployment and the wage share have probably been influenced by a number of positive supply-side conditions. 
Utviklingen i arbeidsledigheten og lønnsandelen er trolig blitt påvirket av flere positive forhold på produksjonssiden av økonomien.
The improvement in terms of trade has benefited both wage-earners and enterprises. 
Den gunstige utviklingen i bytteforholdet har kommet både arbeidstakere og bedrifter til gode.
Low import prices have resulted in a slow rise in consumer prices and a solid increase in wage-earners’ real wages. 
Lave importpriser har ført til lav vekst i konsumprisene og en solid økning i arbeidstakernes reallønn.
High export prices have contributed to holding down the rise in real wages. 
Høye eksportpriser har bidratt til å holde veksten i bedriftenes reallønn nede.
Combined with high productivity growth, this has resulted in high corporate earnings and solid growth in employment. 
Sammen med en høy produktivitetsvekst har dette gitt høy inntjening i foretakene og god vekst i sysselsettingen.
Equally important is the ample supply of foreign labour in Norway. 
Like viktig er det at vi har hatt svært god tilgang på arbeidskraft fra andre land.
There was a particularly sharp increase in inward labour migration after EU enlargement in 2004. 
Særlig økte arbeidsinnvandringen kraftig etter at EU ble utvidet i 2004.
At the same time, this has enabled Norwegian companies to be bolder in accepting new assignments and making investments, in the knowledge that they can procure labour not only from the Nordic countries but throughout Europe. 
Norske virksomheter har samtidig kunnet være mer dristige i å påta seg nye oppdrag og å investere, i visshet om at de kan hente arbeidskraft ikke bare fra Norden, men fra hele Europa.
Norwegian firms also have greater scope for relocating production to other countries if labour costs become too high. 
Norske bedrifter har også i større grad muligheter til å flytte produksjonen fra Norge til utlandet dersom lønnskostnadene blir for høye.
This has resulted in intensified competition in the labour market and has probably had a dampening effect on wage demands. 
Dette har ført til økt konkurranse på arbeidsmarkedet og har trolig virket dempende på lønnskravene.
Increased globalisation may have resulted in permanent changes in the Norwegian labour market. 
Økt internasjonalt samkvem kan ha gitt varige endringer i det norske arbeidsmarkedet.
The integration of additional countries in the global economy – in particular India and China – and changes in the social structure in these countries has led to a doubling of the global labour force. 
Integreringen av flere land i verdensøkonomien – spesielt India og Kina – og endringer i samfunnsstrukturen i disse landene har medført at den globale arbeidsstyrken er fordoblet.
Norwegian enterprises have access to this labour supply through trade, capital flows and outsourcing of jobs and capital. 
Gjennom handel, kapitalflyt og utflagging av jobber og kapital har norske bedrifter tilgang til denne arbeidskraften.
With increased access to cheap labour in the extended global economy, labour market competition in Norway will intensify, initially for jobs that do not require highly-qualified labour, but eventually encompassing these jobs as well. 
Økt tilgang på billig arbeidskraft i den utvidede verdensøkonomien øker konkurransen i det norske arbeidsmarkedet, først i tilknytning til jobber som ikke krever høyt utdannet arbeidskraft, men etter hvert også for jobber med krav til høyere kvalifikasjoner.
Since India, China, Brazil, Indonesia and many other emerging economies are investing substantially in education, the supply of qualified labour will increase ahead. 
India, Kina, Brasil, Indonesia og mange andre fremvoksende økonomier investerer kraftig i utdanning, slik at også tilbudet av kvalifisert arbeidskraft vil øke fremover.
It remains to be seen whether the combination of low unemployment and a low wage share is sustainable. 
Det gjenstår å se om det er mulig å opprettholde kombinasjonen av lav ledighet og lav lønnsandel.
It partly depends on whether the positive supply-side conditions persist. 
En slik utvikling vil avhenge av om de positive trekkene på produksjonssiden varer ved.
First: Should Norway’s terms of trade deteriorate, productivity growth slacken and foreign workers return to their home country, the wage share will increase, profits fall and unemployment will rise. 
For det første: Skulle bytteforholdet falle, veksten i produktiviteten avta og utlendingene reise hjem, vil lønnsandelen øke, profitten falle og ledigheten tilta.
Second: If enterprises, in their search for the best qualified candidates, go so far as to bid up wages, profits may fall and unemployment edge up. 
For det andre: Dersom foretakene, i jakten på den best egnede arbeidskraften, vil strekke seg i å by opp lønningene, kan overskuddene falle og ledigheten tilta.
Developments ahead will also depend on how wage-earners react. 
Utviklingen fremover vil også avhenge av hvordan arbeidstakerne reagerer.
If the wage share has fallen solely because of sluggishness in the wage formation process, both the wage share and unemployment may increase. 
Hvis lønnsandelen har falt bare fordi det er tregheter i lønnsdannelsen, kan både lønnsandelen og ledigheten øke.
Structural changes in the global economy will affect the Norwegian economy. 
Strukturelle endringer i verdensøkonomien vil ha innvirkning på økonomien vår.
Monetary policy in Norway cannot influence these developments, but the effect of these structural changes must be taken into account in interest-rate setting. 
Norsk pengepolitikk kan ikke påvirke denne utviklingen, men vi må ta hensyn til effekten av slike strukturelle endringer ved innretning av pengepolitikken.
In the November 2005 Inflation Report, Norges Bank published its own forecast for the interest rate for the first time. 
I Inflasjonsrapporten fra november 2005 offentliggjorde Norges Bank for første gang sin egen prognose for renten.
Norges Bank’s interest rate forecast satisfies two main criteria. 
Norges Banks prognose for den fremtidige renteutviklingen oppfyller to hovedkriterier.
First, the interest rate is set with a view to stabilising inflation close to the target in the medium term. 
For det første settes renten slik at inflasjonen stabiliseres nær målet på mellomlang sikt.
Second, the interest rate path provides a reasonable balance between the path for inflation and the path for capacity utilisation. 
Dernest gir rentebanen en rimelig avveiing mellom forløpet for inflasjonen og forløpet for kapasitetsutnyttingen.
In the assessment, it is taken into account that asset prices, such as property prices, equity prices and the krone exchange rate, can also influence the prospects for output, employment and inflation. 
I avveiingen tas det hensyn til at formuespriser som eiendomspriser, aksjekurser og kronekursen også kan påvirke utsiktene for produksjon, sysselsetting og inflasjon.