natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Some of this revenue is used each year to finance the non-oil budget deficit in line with the fiscal rule. 
En del av disse inntektene brukes hvert år til å dekke det oljekorrigerte underskuddet på statsbudsjettet i tråd med handlingsregelen.
Up until 2015, the government's net cash flow from petroleum activities exceeded the non-oil deficit. 
Frem til og med 2015 var statens netto kontantstrøm fra petroleumsvirksomheten større enn det oljekorrigerte underskuddet.
The difference was then transferred to the GPFG. 
Differansen ble da overført til SPU.
From 2016, the situation has been the reverse. 
Fra 2016 har situasjonen vært motsatt.
The government's net cash flow from petroleum activities is no longer sufficient to finance the entire non-oil deficit. 
Statens netto kontantstrøm fra petroleumsvirksomheten er ikke lenger nok til å dekke hele det oljekorrigerte underskuddet.
Portions of the return on the GPFG are therefore transferred from the GPFG to be spent via the central government budget. 
Deler av avkastningen i SPU overføres derfor fra SPU til bruk over statsbudsjettet.
At Norges Bank, foreign exchange transactions associated with the petroleum fund mechanisms are managed in a separate foreign exchange portfolio called the petroleum buffer portfolio (PBP). 
I Norges Bank håndteres valutatransaksjonene knyttet til petroleumfondsmekanismen i en egen valutaportefølje kalt petrobufferporteføljen (PBP).
While the level of the PBP previously rose through the month, it will now fall through the month. 
Mens PBP tidligere steg gjennom måneden, vil den nå falle gjennom måneden.
This results in a need to increase the size of the PBP ahead. 
Dette gir et behov for å øke størrelsen på PBP fremover.
Author: Lars-Tore Turtveit Series: Economic Commentaries Number: 3/2017 
Forfatter: Lars-Tore Turtveit Serie: Aktuell kommentar Nummer: 3/2017
Economic_Commentaries 3/2017 (PDF 328.9 Kb) 
Aktuell kommentar 3/2017 (PDF 328,4 Kb)
Branches of foreign banks have experienced more volatile lending growth than Norwegian banks in the past ten years. 
Filialer av utenlandske banker (filialer) har hatt mer volatil utlånsvekst enn norske banker de siste 10 årene.
Although foreign branches are not subject to independent capital requirements, the banking group must comply with capital requirements in its home country. 
Filialer har ikke selvstendig kapitaldekning, men bankkonsernet må oppfylle kapitalkrav i hjemlandet.
Norwegian banks are subject to high capital requirements in the interest of financial stability. 
Norske banker har høye kapitalkrav av hensyn til finansiell stabilitet.
Norwegian banks are required to be robust and capable of absorbing large loan losses while maintaining lending capacity during downturns. 
De skal være robuste og kunne tåle store utlånstap, samtidig som de skal ha utlånskapasitet i nedgangsperioder.
Foreign branches with lower capital requirements in their home countries have, in isolation, a regulatory competitive advantage but also weaker loss-absorbing capacity. 
Filialer med lavere kapitalkrav i hjemlandet har isolert sett en regulatorisk konkurransefordel, men også svakere tapståleevne.
Over time, this could lead to high lending growth and higher market share, but also to higher volatility in foreign branch lending. 
Det kan bidra til høy utlånsvekst og høyere markedsandel over tid, men også høyere volatilitet for filialenes kredittilbud.
Foreign branches have increased their market share in the corporate market in the past ten years. 
Filialenes markedsandeler har økt i næringsmarkedet de siste 10 årene.
The conversion of Nordea Bank Norge into a branch will considerably increase the market share of foreign branches. 
Omdanningen av Nordea Bank Norge til filial øker filialenes markedsandel kraftig.
Address by Governor Øystein Olsen to the Supervisory Council of Norges Bank and invited guests, 16 February 2017. 
Tale av sentralbanksjef Øystein Olsen til Norges Banks representantskap og inviterte gjester, torsdag 16. februar 2017.
On 23 October 1921 the steamship Ulvsund was taken by surprise by one of the worst storms to hit Denmark in the last century. 
23. oktober 1921 blir dampskipet Ulvsund overrasket av det som skulle bli en av de kraftigste stormene i Danmark i forrige århundre.
The ship sank and all 17 people aboard lost their lives. 
Skipet forliser, og alle 17 om bord omkommer.
A reluctant Ryder was ordered to the city of Bergen to learn the methods used by the Norwegian and Swedish meteorologists. 
En motvillig Ryder beordres til Bergen for å lære metodene de norske og svenske meteorologene benytter.
The Norwegian physicist Vilhelm Bjerknes had since 1917 built up what came to be known as the “Bergen School” within the field of meteorology. 
Her hadde den norske fysikeren Vilhelm Bjerknes siden 1917 bygget opp det som innen meteorologien skulle bli kjent som «Bergensskolen».
His work had long focused on using the laws of physics to predict the weather. 
Han hadde lenge jobbet med ideen om å bruke fysikkens lover til å forutsi været.
But the practical breakthroughs were first achieved when he, in his own words, “had washed ashore onto Europe’s stormiest and, from a meteorological standpoint, most eventful shores”.[1] 
Men de praktiske gjennombruddene kom først etter at han «var skyllet i land på Europas stormfulleste og i meteorologisk henseende begivenhetsrikeste kyst», slik han selv har beskrevet det.[1]
The shifting weather conditions on the west coast of Norway became a natural laboratory for Bjerknes and his fellow researchers. 
Det skiftende vestlandsværet ble et naturlig laboratorium for Bjerknes og fagfolkene rundt ham.
Their findings were quickly put to use, and the enthusiasm among local farmers, fishermen and seamen sent a clear signal about the importance of good weather forecasts. 
Resultatene kunne tas i bruk raskt, og begeistringen hos lokale bønder, fiskere og sjømenn ga et tydelig signal om viktigheten av gode værvarsler.
The Norwegian economy – a mild winter 
Norsk økonomi – en mild vinter
The fields of economics and meteorology have a number of common features. 
Økonomifaget har flere likhetstrekk med meteorologien.
Two key issues in economics involve understanding how the economy functions and forecasting its future path. 
Å forstå økonomiens virkemåte og kunne forutsi dens videre gang er sentrale problemstillinger.
Great strides have been made in the area of weather forecasting in recent decades. 
Værvarslingen har gjort store fremskritt de siste tiårene.
It is no less difficult to make accurate economic forecasts. 
Men det er minst like vanskelig å treffe med økonomiske prognoser.
Human behaviour does not follow the laws of physics. 
Menneskelig adferd følger ikke fysiske lover.
Few predicted the 2008 financial crisis, and the oil price collapse in autumn 2014 came as a surprise to many. 
Få av oss forutså finanskrisen som traff oss i 2008, og oljeprisfallet høsten 2014 kom som en overraskelse på mange.
We have now lived with lower oil prices for a few years. 
Nå har vi levd med en lavere oljepris i et par år.
The most pessimistic scenarios have not materialised so far. 
De mest pessimistiske prognosene har ikke slått til så langt.
Countrywide the downturn has not been as pronounced as the contraction triggered by the financial crisis. 
På landsbasis har vi unngått en like markert nedgang som under finanskrisen.
Excluding that sharp, albeit short, contraction, the period of weak growth we are now experiencing has not been seen since around 1990. 
Men utenom dette kraftige, men kortvarige, tilbakeslaget, må vi tilbake til årene rundt 1990 for å finne en svakere vekstperiode i norsk økonomi.
Mainland output per capita has stagnated over the past two years, and the level of real wages is lower than in 2014. 
Målt per innbygger har produksjonen i fastlandsøkonomien stått stille de to siste årene, og det reelle lønnsnivået er lavere enn i 2014.
Chart: Oil investment and spending of petroleum revenues 
Figur: Oljeinvesteringer og oljepengebruk
Most of us might say that the economic winter has been fairly mild so far. 
De fleste har nok opplevd den økonomiske vinteren som ganske mild så langt.
This is partly because the economy has been provided with ample fuel. 
Men det skyldes også at vi har fyrt godt.
When oil prices started to fall, the economy had for several years enjoyed both strong growth in oil investment and fiscal spending of petroleum revenues. 
Da fallet i oljeprisen satte inn, hadde vi bak oss flere år med sterk vekst både i investeringene på norsk sokkel og i bruken av oljeinntekter over statsbudsjettet.
Oil investment has since declined, while government spending has continued to rise. 
Siden da har oljeinvesteringene falt, mens pengebruken har skutt ytterligere fart.
Spending of oil revenues has increased by about as much as oil investment has fallen since 2013. 
Bruken av oljeinntekter har økt om lag like mye som oljeinvesteringene har falt i årene siden 2013.
Chart: Key policy rates 
Figur: Styringsrenter
Monetary policy has also made a substantial contribution. 
Bidragene fra pengepolitikken har også vært betydelige.
An already low policy rate was cut further. 
En i utgangspunktet lav rente har blitt redusert videre.
The key policy rate has now been kept at a record-low 0.5 percent for close to a year. 
Styringsrenten har nå vært på rekordlave 0,5 prosent i snart ett år.
In our neighbouring countries, interest rates have come down to even lower levels, but in real terms the interest rate level has been lowest in Norway. 
Rentene har kommet enda lenger ned i våre naboland, men tar vi hensyn til prisstigningen, har rentenivået reelt sett vært lavest i Norge.
Since there is confidence that inflation will remain low and stable, we have been able to disregard that increase when setting monetary policy. 
Siden det er tillit til at inflasjonen vil holde seg lav og stabil, har vi kunnet se igjennom dette i utøvelsen av pengepolitikken.
The social partners have shown wage restraint. 
Partene i arbeidslivet har stått sammen om moderate lønnsoppgjør.
Chart: Changes in employment 
Figur: Endringer i sysselsetting
So far, however, it is only in the tourist industry where a weaker krone has led to clearly higher activity. 
Så langt er det imidlertid kun innen turistnæringen at den svakere kronen har slått ut i klart høyere aktivitet.
Since oil prices started falling in autumn 2014, employment has shown solid growth in the hotel and restaurant industry, but otherwise almost two in three new jobs have come in the public sector and the construction industry. 
Siden oljeprisen begynte å falle høsten 2014, har det vært god vekst i sysselsettingen innen hotell og restaurant, men ellers har 2 av 3 nye jobber kommet innen offentlig forvaltning og bygg og anlegg.
Growth in those sectors has offset the decline in oil-related industries, where one in five jobs has been lost. 
Veksten i disse næringene har veid opp for nedgangen i oljerelaterte virksomheter, der hver femte jobb har blitt borte.
The strong growth in jobs in the construction industry reflects the economic policy pursued. 
Den sterke jobbveksten innen byggevirksomheten har sammenheng med den økonomiske politikken som har vært ført.
Public investment has increased, and low interest rates have fuelled house price inflation and led to a sharp rise in housing construction. 
De offentlige investeringene har blitt trappet opp, og lave renter har bidratt til høy boligprisvekst og etter hvert sterk økning i boligbyggingen.
In the present situation, it has been sensible to pursue a potent countercyclical policy. 
I den aktuelle situasjonen har det vært fornuftig å føre en kraftfull motkonjunkturpolitikk.
Many countries have experienced that a sharp fall in output and employment can have long-lasting adverse effects. 
Mange land har erfart at markerte fall i produksjon og sysselsetting kan ha skadevirkninger som varer ved.
It must be recognised, however, that the longer-term challenges facing the Norwegian economy cannot be resolved by spending more oil revenues and keeping the interest rate low. 
Samtidig må vi erkjenne at økt oljepengebruk og lav rente ikke er løsningen på utfordringer norsk økonomi står overfor på lengre sikt.
Chart: Norway’s trade and current account balance 
Figur: Norsk utenriksøkonomi
But we also have to offer something in return. 
Men det krever også at vi har noe å tilby tilbake.
High oil and gas prices have over the years generated large current account surpluses. 
Høye priser på olje og gass har i en årrekke sørget for store overskudd i utenriksøkonomien.
These surpluses have declined in the past few years. 
De siste par årene er disse overskuddene redusert.
Oil and gas production passed its peak more than a decade ago. 
Toppunktet for produksjonen av olje og gass ble passert for mer enn et tiår siden.
We may find once again that these resources have been underestimated. 
Kanskje vil vi enda en gang undervurdere ressursgrunnlaget.
But the oil price collapse and developments in the Norwegian economy in the past few years have reminded us of an inescapable fact; we must drive forward a larger non-oil tradable sector. 
Men oljeprisfallet og utviklingen i norsk økonomi de siste par årene har minnet oss på et uomgjengelig faktum: På sikt må vi dyrke frem en større konkurranseutsatt sektor utenom oljevirksomheten.
We need more legs to stand on. 
Vi trenger flere ben å stå på.
The needed structural adjustments in the Norwegian economy will have to be dealt with against the backdrop of more global challenges. 
Omstillingen som norsk økonomi må gjennom, skal håndteres mot et bakteppe av andre, mer globale utfordringer.
Demographic changes and sagging productivity growth may point towards persistently low growth in advanced economies. 
Demografiske endringer og avtakende produktivitetsvekst kan peke mot vedvarende lav vekst i industrilandene.
Protectionist tendencies and reduced trade in goods and services could put an additional drag on growth. 
En gryende proteksjonisme og mindre handel med varer og tjenester kan dempe veksten ytterligere.
We must also make changes to consumption and production methods in order to reduce greenhouse gas emissions. 
I tillegg må forbruk og produksjonsmetoder legges om for å redusere utslippene av klimagasser.
This evening I will take a closer look at these challenges. 
I kveld skal jeg gå nærmere inn på disse utfordringene.
Is low growth here to stay in advanced economies? 
Vedvarende lav vekst i industriland?
In the long term, there are two factors that determine how quickly an economy can grow: the supply of labour and labour productivity. 
Over tid er det to faktorer som bestemmer hvor raskt en økonomi kan vokse: Tilgangen på arbeidskraft og hvor effektivt arbeidet foregår, det vi gjerne omtaler som produktivitet.
Chart: Working age population 
Figur: Befolkning i arbeidsfør alder
The decline in the working age population is weighing on the growth outlook for many countries. 
I mange land dempes vekstutsiktene nå av at befolkningen i arbeidsfør alder krymper.
The large post-war cohorts are leaving the labour force, and the consequences of a long period of low fertility rates are becoming increasingly clear. 
De store etterkrigskullene trekker seg ut av arbeidsstyrken.
At the same time, the proportion of the population who are employed remains low in many countries. 
Samtidig er andelen av befolkningen som er i jobb, fortsatt lav mange steder.
High unemployment and low labour force participation among women may make room for further growth in employment even if the population stops growing. 
Høy arbeidsledighet og lav yrkesdeltaking blant kvinner kan gi rom for videre vekst i sysselsettingen selv om befolkningen ikke vokser.
The demographic situation in Norway is more favourable, but the labour force in Norway is also likely to grow at a slower pace. 
Demografien her hjemme er gunstigere, men veksten i den norske arbeidsstyrken vil trolig også avta.
Labour immigration, which has made an important contribution to the labour market since the turn of the millennium, has fallen sharply in recent years. 
Arbeidsinnvandringen, som har gitt viktige tilskudd til arbeidsmarkedet siden århundreskiftet, har falt kraftig de siste årene.
The unemployment rate is relatively low in Norway, but many have dropped out of the workforce. 
Vi har relativt få arbeidsledige i Norge, men mange står helt utenfor arbeidslivet.
One in six aged between 25 and 54 was without paid work in 2016. 
Hver sjette innbygger mellom 25 og 54 år var uten inntektsgivende arbeid i 2016.
Chart: Productivity growth 
Figur: Produktivitetsvekst
The question then arises whether the underlying growth potential of mature economies has diminished. 
Spørsmålet som kan stilles, er om det underliggende vekstpotensialet i modne økonomier er svekket.
Chart: Growth in technology leading countries and in Norway 
Figur: Vekst hos teknologileder og i Norge
If we broaden our perspective to span several centuries, it is the rapid rise in productivity in modern times that stands out. 
Utvider vi perspektivet til å gjelde noen århundrer, er det den betydelige fremgangen i produktivitet i moderne tid som skiller seg ut.
For a long time, there were only marginal changes in living standards from one generation to the next. 
Lenge var det små endringer i levestandard fra en generasjon til den neste.
In economic terms, the Middle Ages was something of an ice age. 
I økonomisk forstand var middelalderen en istid.
The industrial revolution that began in England in the late 18th century put an end to this inertia. 
De teknologiske gjennombruddene som begynte i England på slutten av 1700-tallet, gjorde slutt på stillstanden.
Instead, major innovations and economic growth became the norm. 
I stedet ble store innovasjoner og økonomisk vekst normalen.
If we are to understand why advances were made so rapidly, we have to look at areas that economists probably do not explore often enough. 
Skal vi forstå hvorfor utviklingen brått skjøt fart, må vi bevege oss inn på områder der økonomer antagelig ikke ferdes ofte nok.
In England, a parliament had emerged as a counterweight to the crown and the landed nobility. 
I England hadde det vokst frem et parlament som motvekt til kongemakt og den jordbaserte adelen.
There was also the introduction of patents, private property rights and – by the standards of the day – a stable tax regime. 
Patentrettigheter, privat eiendomsrett og – etter datidens målestokk – et stabilt skatteregime var etablert.
These were important, growth-friendly institutions which remain central pillars of modern economies. 
Viktige, vekstvennlige institusjoner som er sentrale pilarer også i moderne økonomier.
Growth in per capita GDP in England accelerated gradually during the 19th century. 
Veksten i BNP per innbygger i England tok seg gradvis opp igjennom 1800-tallet.
More countries eventually came on board and joined the technology race. 
Etter hvert fulgte flere land med i utviklingen og tok del i det teknologiske kappløpet.
The groundwork for two of the most important breakthroughs of the late 19th century – electricity and the combustion engine – was laid mainly in the US and Germany. 
Grunnlagsarbeidet for to av de viktigste nyvinningene mot slutten av 1800-tallet, elektrisiteten og forbrenningsmotoren, skjedde i stor grad i USA og Tyskland.
These innovations remained key growth drivers well into the 20th century. 
Disse oppfinnelsene var viktige vekstdrivere langt inn på 1900-tallet.
At the same time, the US took over from the UK as the most important base for new advances. 
Samtidig erstattet USA Storbritannia som den viktigste basen for nye fremskritt.
Since 1970, growth has slowed. 
Etter 1970 har veksten avtatt.
Growth has moved on a new downward trend since 2000. 
Utviklingen siden år 2000 er et nytt trinn i en nedadgående trend.
Growth in Norway has shown a similar pattern. 
Veksten i Norge har hatt et lignende forløp.
Immediately after the war, our per capita GDP was only around half that of the US. 
Rett etter krigen var BNP per innbygger bare om lag det halve av nivået i USA.
There was considerable potential for catching up, and growth was higher than abroad for a long period. 
Potensialet for gjeninnhenting var stort, og lenge var veksten høyere enn ute.
In recent decades, however, growth in Norway and many other countries has slowed. 
De siste tiårene har veksten her hjemme – og i mange andre land – avtatt.
Chart: Norwegian productivity growth 
Figur: Produktivitetsvekst i Norge
Since 1980, average productivity growth in Norway, as measured by growth in GDP per hour worked, has been only around one-third of what it was in the first decades after the war. 
Siden 1980 har den gjennomsnittlige produktivitetsveksten i Norge, målt som BNP per arbeidstime, bare vært om lag en tredel av hva den var i de første tiårene etter krigen.
One explanation is that we have invested less. 
En forklaring er at vi har investert mindre.
With low investment in the business sector over several years, there is the prospect of a further decline in the contribution from capital. 
Med lave investeringer i foretakssektoren over flere år er det utsikter til at kapitalbidragene kan avta ytterligere fremover.
There is probably also less to be gained from raising education standards. 
Det er trolig også mindre å hente på å øke utdanningsnivået.
If we go back a few decades, the potential was considerable. 
Går vi noen tiår tilbake, var potensialet stort.
In 1950, seven in ten Norwegians had only seven years of compulsory schooling. 
I 1950 hadde 7 av 10 nordmenn bare 7-årig folkeskole.
Today, a similar proportion has at least completed upper secondary education, and around one-third have a university education. 
I dag har en tilsvarende andel minst fullført videregående, og om lag en tredel har utdanning fra høyskole eller universitet.
Those entering the labour force continue to be better educated than those retiring from it. 
Fortsatt har de som kommer inn i arbeidslivet, høyere utdanning enn de som går ut.
This may provide a boost to productivity. 
Det kan gi et ytterligere løft til produktiviteten.
But we cannot expect the same return on higher education standards as in previous periods. 
Men vi kan ikke regne med like stor avkastning av økt utdanningsnivå som i tidligere perioder.
Productivity growth that cannot be explained by increases in real capital or education standards is what we economists call total factor productivity, or TFP. 
Den delen av veksten i produktiviteten som ikke kan forklares av mer realkapital eller utdanning, omtaler vi økonomer gjerne som total faktorproduktivitet, forkortet til TFP.
Technological progress, better organisation of work and gains from labour mobility across industries are key factors behind TFP growth. 
Teknologisk fremgang, bedre organisering av arbeid og gevinster av flytting av arbeidskraft mellom næringer er sentrale faktorer bak TFP-veksten.
Over time, this variable has provided substantial impetus to productivity growth. 
Over tid har denne størrelsen gitt betydelige bidrag til produktivitetsveksten.
But as the chart shows, a lower contribution from TFP is also the main factor behind the decline in productivity growth in recent decades. 
Men, som figuren viser, er et lavere TFP-bidrag også den viktigste forklaringen på at produktivitetsveksten har avtatt de siste tiårene.
In the first decades after the war, Norway was able to make use of many of the solutions that had already been developed in other countries. 
De første tiårene etter krigen kunne vi ta i bruk mange løsninger som allerede var utviklet i andre land.
Today, we have caught up with the technological front line in many areas. 
I dag har vi tatt igjen den teknologiske fronten på mange områder.
However, the front line is now advancing more slowly, which will make it harder to grow at the same rate as before. 
Det gjør det tyngre å vokse videre i samme takt som før.
The future growth path for Norway and other advanced economies will to a large extent be determined by technological advances, structural changes and international exchange and cooperation. 
Det videre vekstforløpet i Norge og andre industriland hviler i stor grad på bidrag fra teknologiske endringer, omstillinger og samspill på tvers av land.
In some areas, such as meteorology, we have been pioneers. 
På noen områder, som innen meteorologien, har vi vært et foregangsland.