natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Norway's economy is today characterised by substantial petroleum revenues, sharp growth in government expenditure, a tight labour market and high cost inflation. 
Norsk økonomi preges i dag av høye petroleumsinntekter, sterk vekst i offentlige utgifter, et stramt arbeidsmarked og høy kostnadsvekst.
High oil prices and sizeable petroleum production are contributing to surpluses on the current account and the central government budget. 
God oljepris og stor petroleumsproduksjon bidrar til overskudd i utenriksøkonomien og i statens finanser.
This has also resulted in a vigorous rise in Norway's disposable income. 
Det har også gitt en sterk økning i Norges disponible inntekt.
The current account surplus in 2000, which was equivalent to about 14 per cent of GDP, is among the highest surpluses recorded by an OECD country in the post-war period. 
Overskuddet på driftsbalansen i fjor på om lag 14 prosent av BNP er blant de høyeste overskuddene i et OECD-land i etterkrigstiden.
With the exception of a brief pause in growth from the summer of 1998, the Norwegian economy has been expanding since 1993. 
Med unntak av en kort vekstpause fra sommeren 1998 har norsk økonomi vært i oppgang siden 1993.
Employment has risen and unemployment has fallen to just over 3 per cent. 
Sysselsettingen har steget, og arbeidsledigheten har falt ned mot 3 prosent.
Manufacturing employment has fallen markedly since 1998. 
Sysselsettingen i industrien har falt markert siden 1998.
The mainland economy features some aspects that are associated with a boom period, although growth is low. 
Fastlandsøkonomien er i en høykonjunktur, men veksten er lav.
After several years of mainland GDP growth in the order of 3-4 per cent, activity is now increasing by less than 2 per cent a year. 
Etter flere år med vekst i BNP for Fastlands-Norge i størrelse 3-4 prosent, øker nå aktiviteten med noe under 2 prosent i året.
The economy is operating near capacity limits. 
Økonomien stanger i et kapasitetstak.
New working time reforms, increased use of sick pay and disability benefits and a reduced supply of labour from other Nordic countries are restraining growth in many sectors. 
Nye arbeidstidsreformer, økt bruk av sykelønn og uføretrygd og mindre tilgang på arbeidskraft fra andre nordiske land holder veksten nede i mange sektorer.
Moreover, there is no evidence suggesting that productivity growth in Norway has picked up to the levels in some of our neighbouring countries. 
Vi har heller ikke holdepunkter for at produktivitetsveksten i Norge har tatt seg opp til nivåene i enkelte av våre naboland.
In the US, output and employment are stagnating. 
I USA stagnerer nå produksjonen og sysselsettingen.
As shown in the chart, the risk premium in capital markets on long-term credit to enterprises has increased. 
Som figuren viser, blir det krevd en høyere tilleggsrente - eller risikopremie - i kapitalmarkedene for å gi langsiktig kreditt til foretak.
International financial and capital markets are characterised by uncertainty and unrest. 
Usikkerhet og uro kjennetegner de internasjonale finans- og kapitalmarkedene.
This unrest is not found among economic agents in Norway. 
En tilsvarende uro finner vi ikke blant aktørene i det økonomiske livet i Norge.
As long as oil prices are high, the Norwegian economy is fairly sheltered. 
Så lenge oljeprisen er høy, er norsk økonomi mer skjermet.
Many central banks are now reducing their key rates. 
Sentralbankene i en rekke land setter nå ned rentene.
As our economy is affected to a lesser extent, the differential between short rates in Norway and abroad may widen. 
Siden vår økonomi er mindre påvirket, kan forskjellen i kortsiktige renter mellom Norge og utlandet komme til å øke.
By linking movements in the krone to the euro, we have chosen to follow the same standard for nominal stability in the economy as set by the euro area countries. 
Ved å knytte utviklingen i kronen til euro, har vi valgt å følge den standarden for den nominelle stabiliteten i økonomien som eurolandene har satt.
The difference partly reflects a period of strong growth in Norway, while the level of activity in Europe has been low. 
Forskjellen skyldes blant annet at Norge har vært i en høykonjunktur, mens aktiviteten i Europa har vært lav.
Short-term capital inflows and outflows are probably the most important factor determining movements in the krone exchange rate from day to day, from week to week and from one quarter to the next. 
Det er særlig de kortsiktige bevegelsene av kapital inn og ut av Norge som bestemmer utviklingen i kronekursen fra dag til dag, fra uke til uke og fra kvartal til kvartal.
They are governed by expectations concerning future returns. 
De er styrt av forventningene om framtidig avkastning.
Changes in expectations concerning the future value of the krone can trigger extensive capital movements. 
Endringer i synet på kronens framtidige verdi kan utløse omfattende kapitalbevegelser.
As a rule, Norges Bank does not intervene in foreign exchange markets with a view to influencing the krone exchange rate. 
Norges Bank handler normalt ikke i valutamarkedet med sikte på å påvirke kronekursen.
The krone is floating, and the value of the krone fluctuates in periods by the same magnitude as exchange rates in other open economies. 
Kronen flyter, og verdien svinger periodevis som valutakursene til andre åpne økonomier.
Nevertheless, the prevailing stability of the krone is largely a reflection of confidence that inflation in Norway will be kept at a low level. 
Når kronen likevel er så stabil som den er, skyldes det i vesentlig grad at det er tillit til at inflasjonen i Norge blir holdt lav.
Our experience is that changes in the Norwegian interest rate level only have a predictable effect on the krone exchange rate when the change in interest rates also contributes to stabilising inflation. 
Vår erfaring er at endringer i det norske rentenivået har en påregnelig effekt på kronekursen bare når renteendringen samtidig bidrar til å stabilisere inflasjonen.
However, the relationship between interest rates and price and cost developments is uncertain. 
Men sammenhengene mellom renten og pris- og kostnadsutviklingen er usikker.
The setting of interest rates thus requires the use of professional judgement and discretion. 
Rentesettingen krever derfor at det utøves et faglig skjønn.
The basis for exercising discretion is subject to limitations, however. 
Men grunnlaget for skjønnsutøvelsen er gjerdet inn.
Should any doubt arise as to whether the interest rate is oriented towards nominal stability, this would trigger substantial capital movements. 
Skulle det oppstå tvil om renten settes med sikte på å oppnå nominell stabilitet, ville det utløse betydelige kapitalbevegelser.
An inappropriate setting of interest rates could easily jeopardise financial stability in the domestic economy. 
Feil i rentesettingen kan også lett true den finansielle stabiliteten i den innenlandske økonomien.
The experience of Norway and other countries shows that credit and property markets can be very unstable. 
Erfaringene fra Norge og andre land viser at kreditt-, bolig-, og eiendomsmarkedene kan være svært labile.
If interest rates are kept at too low a level for too long, credit demand will rise sharply, as we witnessed in the 1980s. 
Holdes renten for lav for lenge, blir det sterk låneetterspørsel slik vi erfarte på 1980-tallet.
At that time, rising property prices generated expectations of further price increases, which in turn led to rising credit demand. 
Da bidro økende priser på boliger og eiendommer til forventninger om ytterligere prisøkninger som igjen førte til ny låneetterspørsel.
When the bubble burst, recession ensued with falling asset values, a debt crisis and a growing number of bankruptcies. 
Da boblen brast, ble det nedgangstid med fallende eiendomsverdier, gjeldskrise og økende antall konkurser.
It is important to bear in mind that this instability is inherent in financial and property markets. 
Det er viktig å være oppmerksom på at denne ustabiliteten er iboende i finans- og eiendomsmarkedene.
We cannot rely on the memory of market participants. 
Vi kan ikke bygge på at markedsaktørene har langt og godt minne.
Interaction with income formation 
Samspillet med inntektsdannelsen
In recent years, cost inflation in the euro area countries and among trading partners has been relatively low. 
De siste årene har kostnadsveksten i eurolandene og hos handelspartnerne vært relativt lav.
Growth in labour costs in Norway has been roughly 11 percentage points higher than in the euro area and 10 percentage points higher than among trading partners in the past three years. 
Veksten i lønnskostnadene i Norge har vært om lag 11 prosentenheter høyere enn i euroområdet og 10 prosentenheter høyere enn hos handelspartnerne de tre siste årene.
A number of other small, open economies have recorded a decline in unemployment and lower growth in labour costs than Norway. 
Flere andre små og åpne økonomier har nedgang i arbeidsledigheten og lavere vekst i lønnskostnadene enn Norge.
In Sweden, unemployment has shown a substantial decrease over the past five years and wage growth is below 4 per cent. 
I Sverige har ledigheten gått sterkt ned de siste fem årene, og lønnsveksten er under 4 prosent.
Three-year wage agreements are now being concluded, underpinning the basis for low cost inflation. 
Nå blir det inngått treårige lønnsavtaler som vil befeste den lave kostnadsstigningen.
In the Netherlands, unemployment has fallen to a very low level. 
I Nederland er ledigheten redusert til et meget lavt nivå.
Wage growth has picked up, but is lower than in Norway. 
Lønnsveksten har tiltatt, men den er lavere enn i Norge.
In Denmark, unemployment has come down without an increase in wage growth. 
I Danmark har arbeidsledigheten gått ned uten at lønnsveksten har tiltatt.
In Finland, unemployment has fallen sharply from the high level that took hold in the 1990s, and wage growth has slowed. 
I Finland er ledigheten redusert fra det høye nivået som festnet seg først på 1990-tallet, og lønnsveksten har falt.
In the euro area, unemployment has dropped without an increase in wage growth. 
I euroområdet samlet har ledigheten falt uten at lønnsveksten har økt.
In Norway, the high growth in labour costs may be a source of rising unemployment. 
I Norge kan veksten i lønnskostnadene være en kime til at arbeidsledigheten igjen kan øke.
In connection with the wage settlement last year, short-term interest rates rose by 11/2 percentage points. 
Samtidig med og i etterkant av lønnsoppgjøret i fjor steg det kortsiktige rentenivået med halvannen prosentenhet.
The substantial rise in costs in Norway, which was reflected in the strong pay increases for white-collar employees and in the centralised income settlement, contributed to pushing up interest rates. 
Den høye kostnadsstigningen i Norge, som kom til uttrykk i sterk lønnsvekst for funksjonærer og i det sentrale inntektsoppgjøret, bidro til løftet i renten.
In previous periods, higher wage growth has also been accompanied by a rise in interest rates. 
Også tidligere har det vært et sammenfall mellom høyere lønnsvekst og økt rente.
In 1998, the negotiated wage increases, in conjunction with the depreciation of the krone exchange rate, led to a rise in interest rates of 41/2 percentage points over the spring and summer months. 
I 1998 førte de avtalte lønnstilleggene, sammen med fallet i kronekursen, til at renten steg med 41/2 prosentenheter i løpet av vår- og sommermånedene.
The income settlement in 1986, which was negotiated during the strongest boom in the post-war period, resulted in a severe cost shock for Norwegian enterprises and, combined with the fall in oil prices, forced a devaluation of the Norwegian krone. 
Inntektsoppgjøret i 1986, som fant sted under den sterkeste høykonjunkturen i etterkrigstiden, ga norske bedrifter et kraftig kostnadssjokk, og bidro sammen med fallet i oljeprisen til å presse fram en devaluering av den norske kronen.
This was followed by high interest rates over several years. 
Det ble fulgt av høye renter i flere år.
Falling wage and cost inflation from 1989, however, provided the basis for the decline in interest rates from 1992. 
Fallet i lønns- og kostnadsstigningen fra 1989 og utover la derimot grunnlag for nedgangen i rentene fra 1992.
The centralised income settlements are important for wage and interest rate developments, but they do not take place in a vacuum. 
De sentrale inntektsoppgjørene er viktige for lønnsutviklingen og renten, men de finner ikke sted i et tomrom.
The outcome is influenced by labour market tightness and income developments for groups other than those covered by the centralised settlements. 
Utfallene blir påvirket av hvor stramt arbeidsmarkedet er og av inntektsutviklingen for andre grupper enn de som blir omfattet av oppgjørene.
Norwegian key rates are currently 11/2 percentage points higher than in the US, 21/4 percentage points higher than in the euro area, and 3 percentage points higher than in Sweden. 
Norske styringsrenter er i dag halvannet prosentpoeng høyere enn i USA, 21/4 prosentpoeng høyere enn i euroområdet og tre prosentpoeng høyere enn i Sverige.
In some countries, short-term interest rates are now moving down and in other countries expectations of interest rate increases have receded. 
I flere land går nå det kortsiktige rentenivået ned, og i andre land er forventninger om renteøkninger dempet.
In general, it can be argued that when wage and cost inflation is expected to rise and deviate from the rate of increase in the euro area, or when unexpected upwards shifts in labour costs occur, interest rates must be raised to avoid rising inflation and a weaker krone. 
Generelt kan vi legge til grunn at når det er utsikter til at lønns- og kostnadsveksten vil stige og komme i utakt med eurolandene, eller når det skjer uventede skift oppover i lønnskostnadene, må renten settes opp for å unngå inflasjon og svekket krone.
In our open economy, with a floating exchange rate, it can be assumed that an increase in wage growth of one percentage point will gradually translate into a corresponding increase in price inflation unless the wage increases are anchored in higher productivity. 
Det er grunn til å anta at i vår åpne økonomi, med flytende valutakurs, vil en økning i lønnsveksten på ett prosentpoeng etter hvert slå ut i en tilsvarende økt prisvekst med mindre tillegget er forankret i økt produktivitet.
The magnitude of the increase in interest rates must be consistent with this. 
Størrelsen på renteøkningen må tilpasses dette.
First, nominal interest rates must be increased in order to maintain real interest rates. 
For det første må den nominelle renten økes slik at realrenten opprettholdes.
Second, real interest rates must also be increased with a view to removing the causes behind the differentials. 
For det andre må også realrenten økes, slik at årsakene til at vi er i utakt, blir tatt bort.
Interaction with fiscal policy 
Samspillet med finanspolitikken
In recent years, central government real underlying spending growth has accelerated somewhat. 
De siste årene har det vært en viss tiltakende vekst i statsbudsjettets reelle underliggende utgifter.
At the same time, taxes have increased. 
Samtidig er skatter og avgifter økt.
Fiscal policy has thus had a virtually neutral effect on domestic demand for two years while wage growth has been substantially higher than in other countries. 
Finanspolitikken har dermed virket om lag nøytralt på den innenlandske etterspørselen i to år hvor lønnsveksten har vært vesentlig høyere enn i andre land.
A possible interpretation of this development is that it is more demanding to use the government budget to dampen cyclical fluctuations during an upturn than during a downturn. 
En mulig tolkning av utviklingen er at det er mer krevende å bruke statsbudsjettet til å dempe konjunktursvingninger i en oppgang enn i en nedgang.
The willingness and ability to pursue a counter-cyclical policy may in itself be cyclical. 
Viljen og evnen til å føre motkonjunkturpolitikk kan selv være syklisk.
Another interpretation is that a neutral fiscal policy in a year featuring a sharp increase in government financial assets reflects a balance between using the government budget to stabilise the economy and phasing in higher financial revenues in the economy. 
En annen tolkning er at en nøytral finanspolitikk i et år med sterk økning i statens finansformue er en avveining mellom det å anvende statsbudsjettet til å stabilisere økonomien og det å fase inn en økt finansinntekt i økonomien.
Irrespective, a gradual shift in economic policy is taking place. 
Uansett skjer det en viss forskyvning i den økonomiske politikken.
While fiscal policy is having a neutral impact on domestic demand, monetary policy is having a contractionary effect. 
Mens finanspolitikken har en nøytral virkning på innenlandsk etterspørsel, virker pengepolitikken til å stramme inn.
This is partly reflected in higher short-term rates compared with long-term rates. 
Det kommer blant annet til uttrykk i at kortsiktige renter er høyere enn langsiktige.
The focus of the income settlements may also be said to have changed somewhat since the mid-1990s, with less emphasis on balanced labour market developments. 
Oppmerksomheten i inntektsoppgjørene har vel også forskjøvet seg noe siden midten av 1990-tallet, med mindre vekt på hensynet til en balansert utvikling i arbeidsmarkedet.
Natural resources and growth capacity 
Naturressurser og vekstevne
The Dutch disease, both in the Netherlands and in Norway, led to higher unemployment and substantial social losses. 
Arbeidsledigheten steg.
However, in both countries the economy was back on track in the 1990s. 
Norsk økonomi ble rammet av hollandsk syke på 1980-tallet.
The government thus has a clear motive for saving. 
Staten har lånegjeld.
As a result, changes in the value of the Fund's equity portfolio primarily reflect developments in Norwegian business and industry. 
Verdien av fondets aksjeportefølje vil derfor følge utviklingen i verdiene på de internasjonale børsene.
There may be concern that the acquisition of Norwegian companies could lead to a relocation of head offices, research and product development to a foreign country. 
På den annen side vil staten gi lite ekstra belønning til et selskap som har økt avkastningen på egenkapitalen med én prosentenhet eller to.
Proximity between decision-makers and enterprises may also be important. 
Dermed svekkes en viktig vekstfremmende drivkraft.
On the other hand, it may be a disadvantage for an enterprise to be designated as a means of safeguarding national ownership. 
I en statseid bedrift kan styret og administrasjonen i selskapet og staten som eier ha en felles interesse i å overkapitalisere selskapet fordi alle da er mer på den sikre siden.
The state may after a period find that it owns enterprises that were, but no longer are important. 
For det fjerde: Staten har kompliserte og omstendelige prosedyrer for å fatte beslutninger.
The business sector is not static. 
Prosedyrene er dessuten tilpasset andre oppgaver enn eierrollen.
At the same time, cross-border acquisitions and sales of companies are important for disseminating knowledge and technology and thus for enhancing growth. 
Statsvitenskapelige studier viser at interesseavveiningene skjer ved at ulike departementer eller komiteer i Stortinget målbærer ulike hensyn.
Value added in Norwegian companies can be increased when they acquire foreign companies, and in many cases Norwegian jobs may be more secure under the ownership of a company located abroad. 
Beslutningsprosedyrene ligger derfor ikke nødvendigvis til rette for at eier kan gi klare styringssignaler og være konsistent over tid.
Allow me to conclude by summing up my discussion of government wealth management as follows:Chart 15: Management of central government wealth 
Det er gjerne egne historiske forhold som ligger til grunn for hver av de strategiske eierpostene staten i dag har.
The government has a clear motive to save, which is to distribute petroleum wealth across generations and foster confidence in the welfare state. 
Enkelte statlige bedrifter har utviklet seg fra å være statlige verk med monopol og styringsoppgaver til å bli bedrifter som i dag konkurrerer i et marked.
Divestment of government ownership interests in the Norwegian business sector will contribute to enhancing ownership management and will stimulate growth. 
Det vil kunne bidra til bedre eierstyring av bedriftene.
Thank you for your attention. 
Det er vekstskapende.
Inflation therefore poisons the economy. 
Eierfellesskap er ikke det samme som interessefellesskap.
Corporate profits and margins vary and influence price inflation from one year to the next, but are to some extent self-regulating. 
På den annen side kan det være en ulempe for en bedrift å bli valgt ut til å ivareta det nasjonale.
Profits will thus revert to previous levels. 
Næringslivet er ikke statisk.
Over time, productivity growth therefore determines the level of wage growth that is consistent with stability in prices and the exchange rate. 
Samtidig er kjøp og salg av bedrifter over landegrensene viktig for spredning av kunnskap og teknologi, og dermed for økt vekst.
In addition, short-term rates would have to be changed frequently and sharply. 
Disse hensynene kan tilsi en betydelig oppsamling av kapital på statens hånd.
Petroleum revenues fluctuate widely, with substantial uncertainty as to future developments. 
Forvaltningen av formuen må tilpasses statens sparemotiv.
This raises the question of how quickly petroleum revenues shall be used. 
De modeller som er valgt for Folketrygdfondet og Petroleumsfondet oppfyller dette.
Speech by Deputy Governor Jon Nicolaisen at the Norwegian Academy of Science and Letters, 12 April 2016. 
Tale ved visesentralbankjef Jon Nicolaisen på Det Norske Videnskaps-Akademi tirsdag 12. april 2016.
On 17 October 1932, a letter on the subject of public and private spending was published in The Times newspaper. 
Den 17. oktober 1932 sto et innlegg om offentlig og privat pengebruk å lese i avisen The Times.
In the letter, Keynes argues in favour of public spending: 
Jeg siterer på originalspråket:
Two days later, on 19 October 1932, another letter was published in response. 
To dager senere, den 19. oktober 1932, står et motinnlegg.
This letter was also signed by several economists, among them Friedrich Hayek: 
Det er også undertegnet av flere økonomer, blant dem Friedrich Hayek:
The debate between Keynes and Hayek took place at a time when millions of people were out of work. 
Debatten mellom Keynes og Hayek fant sted i en situasjon med millioner i ledighetskø.
Governments, firms and households were heavily in debt and many banks were on their knees. 
Både stater, bedrifter og husholdninger var tynget av gjeld, og mange banker lå med brukket rygg.
In many countries, deflation made debt even heavier to bear. 
I flere land gjorde deflasjon at gjelden ble enda tyngre å bære.
At the same time, pessimism and caution put a damper on the willingness to spend. 
Samtidig la pessimisme og forsiktighet en demper på viljen til å bruke penger.
The question is, then, can the authorities curb a crisis by spending borrowed money? 
Så spørsmålet er: Kan myndighetene krympe en krise ved å bruke lånte penger?
Or was Hayek right when he claimed that misjudged attempts to curb a crisis by means of debt-financed spending can sow the seeds of a subsequent and even deeper crisis? 
Eller er det slik Hayek påsto; Feilslåtte forsøk på å krympe en krise gjennom lånefinansiert forbruk kan gi grobunn for en enda dypere krise senere.
According to Hayek, measures should be focused on the underlying challenges, such as public debt, that had created the crisis. 
Ifølge Hayek måtte tiltak i stedet rettes mot de underliggende utfordringene, som offentlig gjeld, som skapte krisen.
In Hayek's opinion, higher public debt would inevitably end up funding unproductive investments and consumption in the public sector, which would lead to low growth. 
Hayek mente at offentlig gjeldsoppbygging uvegerlig ville ende opp i uproduktive investeringer og forbruk i offentlig sektor.