natgillin/translations-raw huggingface dataset:
When international investors lost confidence in the ability of governments to defend the fixed exchange rate, the countries encountered difficulties. 
Da internasjonale investorer mistet tilliten til at landene kunne forsvare den faste valutakursen, kom landene i problemer.
Sharp currency depreciations and major readjustments followed in many countries. 
Kraftig depresiering og store omstillinger fulgte i mange land.
Even though economies in this region have fared well in recent years, the experience may have left its mark. 
Selv om det de siste årene har gått bra i denne regionen, kan lærdommen sitte i.
A number of Asian countries, China in particular, have chosen to keep their currencies pegged to the US dollar. 
Fortsatt har flere land i Asia, og Kina spesielt, valgt å knytte sin valuta til verdien av amerikanske dollar.
As long as the Chinese authorities are successful in keeping the exchange rate fairly fixed, competitiveness and a trade surplus will be maintained. 
Så lenge kinesiske myndigheter lykkes med å holde valutakursen noenlunde fast, opprettholdes konkurranseevnen og overskuddet i handelen.
However, such a policy is at the expense of deficit countries, which would have preferred to see an adjustment in the yuan exchange rate. 
En slik politikk skjer imidlertid på bekostning av de landene som har underskudd og som gjerne skulle sett tilpasninger i yuan.
China’s exchange rate policy is therefore under strong pressure, especially from the US. 
Den kinesiske valutapolitikken er dermed under sterkt press, særlig fra amerikansk hold.
But China’s economic strategy is based on its own experience and the experience of others. 
Men Kinas økonomiske strategi bygger på egne og andres erfaringer.
First, China has chosen to focus on the export of finished manufactured goods rather than domestic consumption as the basis for growth. 
For det første har landet valgt å satse på eksport av industrielle ferdigvarer fremfor innenlandsk forbruk, som grunnlag for vekst.
So far, this has resulted in dynamic developments where growth has been kept high owing to increasing opportunities for people in rural areas to move to new jobs in towns and cities. 
Det har så langt gitt en dynamisk utvikling hvor veksten har vært holdt oppe ved at stadig nye mennesker har kunnet flytte fra landsbygda til nye jobber i byene.
A stable exchange rate has contributed to predictable operating parameters for a rapidly growing export industry and has held up competitiveness. 
En stabil valutakurs har bidratt til forutsigbare rammevilkår for en raskt voksende eksportindustri og holdt konkurranseevnen oppe.
At the same time, the focus on manufacturing has made China a significant player in the world economy, able to attract international expertise for further development of the corporate sector. 
Samtidig har industrisatsingen gjort Kina til en betydningsfull aktør i verdensøkonomien som har kunnet tiltrekke seg internasjonal kompetanse for videre næringsutvikling.
Second, China can take advantage of the lessons learned by others during the Asian crisis, when many countries experienced that small reserves in a period of economic turbulence can be hazardous. 
For det andre kan Kina skjele til erfaringene fra Asia-krisen, da mange land erfarte at små reserver kan være risikofylt under økonomisk uro.
Third, China requires substantial savings to prepare for the future needs of an ageing population. 
For det tredje har landet et stort behov for sparing til en aldrende befolkning.
The export surplus combined with high domestic investment may be a sound savings strategy. 
Eksportoverskuddet kombinert med høye innenlandske investeringer kan være en god sparestrategi.
Nonetheless, changes in China’s policy are no doubt on their way. 
Endringer er nok likevel på vei i kinesisk politikk.
An appreciation in real terms seems inevitable, potentially through higher domestic cost and price pressures. 
En realappresiering tvinger seg frem, eventuelt gjennom økt innenlandsk pris- og kostnadspress.
There are already clear indications of this. 
Vi ser allerede klare tegn til dette.
Western economies, however, should not primarily be looking to remedy their own trade deficits via China’s exchange rate policy. 
Vestlige land, med underskudd i handelen, bør likevel ikke først og fremst lete etter løsningen på sine egne problemer i kinesisk valutapolitikk.
The imbalances in the US and Europe are the result of countries living beyond their means. 
Ubalansene i USA og Europa skyldes at landene selv har levd over evne.
Deficit countries must come to grips with their own problems. 
Underskuddslandene må ta tak i egne problemer.
Capital flows and real interest rates 
Kapitalstrømmer og realrenter
As a mirror image of the trade imbalances, capital has flowed from emerging economies to rich countries. 
Et speilbilde av ubalansene i handelen er at kapitalen har beveget seg fra fremvoksende økonomier til de rike landene.
Normally, capital flows to the highest returns. 
Normalt flyter kapital dit avkastningen er høyest.
This would imply that capital is transferred from countries with a large capital stock and inadequate savings to countries where the stock of capital is small and there are opportunities for profitable investment. 
Det skulle tilsi at kapital bli overført fra land med stor kapitalbeholdning og sparebehov til land med liten kapitalbeholdning og flere lønnsomme investeringsmuligheter.
In that case, capital should rather have flowed to emerging economies, and not the reverse, as we have witnessed in recent years. 
Da burde kanskje kapitalen bevege seg til fremvoksende økonomier, og ikke motsatt, slik vi har sett de siste årene.
Chart: Saving and investment as a share of GDP 
Figur: Sparing og investering som andel av BNP
Looking back on the financial crisis, the question may be raised whether international capital markets have been able to cope effectively with large capital flows. 
I etterkant av finanskrisen er det grunn til å reise spørsmål om de internasjonale kapitalmarkedene har vært i stand til å håndtere de store kapitalstrømmene på en god måte.
A large savings surplus in Asia has sought investment opportunities in rich countries. 
Et stort spareoverskudd i Asia har søkt investeringsmuligheter i de rike landene.
This has been possible, not because of high investment demand, but because of the sharp decline in saving in advanced economies. 
Det har latt seg gjøre, ikke på grunnlag av store investeringsbehov, men fordi sparingen her har falt kraftig.
Chart: US long-term interest rates 
Figur: USA – langsiktige renter
The effect of global imbalances on long-term interest rates set the stage for the financial crisis. 
Dette utslaget av de globale ubalansene dannet opptakten til finanskrisen.
In the US, as shown in the chart, interest rates had shown a persistent downward trend. 
I USA, som figuren viser, var det en langvarig nedadgående trend i rentene.
Low interest rates induced investors to seek new investment opportunities in the search for higher returns. 
Lave renter fikk investorer til å søke etter nye investeringsmuligheter for å oppnå høyere avkastning.
Expected return rises with an increase in risk. 
Muligheten for avkastning stiger når risikoen øker.
Combined with weak regulation and inadequate supervision of the financial sector, these were some of the root causes of the financial crisis. 
Kombinert med svak regulering og utilstrekkelig tilsyn av finanssektoren ga det et opphav til finanskrisen.
As I mentioned, trade deficits and surpluses are not in themselves unusual. 
Underskudd og overskudd i handelen mellom land er, som nevnt, ikke i seg selv unormalt.
But the imbalances eventually became so large that countries became vulnerable to turbulence. 
Men ubalansene ble etter hvert så store at landene ble sårbare for uro.
And when financial markets were not able to cope with the ensuing high capital flows, problems became severe. 
Og da finansmarkedene ikke klarte å håndtere de store kapitalstrømmene, ble problemene presserende.
Chart: Public debt 
Figur: Offentlig gjeld
The financial crisis was followed by a debt crisis. 
Finanskrisen er avløst av en gjeldskrise.
Bank rescue packages transferred private debt to governments and central banks. 
Redningspakker til bankene førte til at privat gjeld ble løftet over til stater og sentralbanker.
In addition, tax revenues declined and social security expenses increased. 
I tillegg sviktet skatteinntektene, og utgiftene til trygd og tiltak økte.
In response, governments then decided to pursue expansionary fiscal policy to counteract falling demand and rising unemployment, in many cases in spite of entering the crisis with fiscal deficits and fairly high debt. 
I neste omgang valgte statene å føre en ekspansiv finanspolitikk for å motvirke fallende etterspørsel og økende arbeidsledighet, til tross for at mange gikk inn i krisen med budsjettunderskudd og ganske høy gjeld.
A number of governments found that the need to apply economic policy measures to sustain the level of activity was greatest when their ability to do so was weakest. 
Flere stater opplevde at da behovet for å bruke den økonomiske politikken til å holde aktiviteten opp var størst, var evnen minst.
An important lesson of the crisis is that fiscal policy must have a long-term anchor. 
En viktig lærdom fra krisen er at finanspolitikken må være langsiktig forankret.
Governments must save during good times to accumulate funds that can be drawn on in bad times. 
I gode tider må man spare, slik at man har noe å tære på i dårlige tider.
Government debt in the major advanced economies is now as high, measured as a share of GDP, as it was immediately after the Second World War when the surge in military spending had been financed by borrowing. 
Statsgjelden i de store industrilandene er nå blitt like høy, målt som andel av BNP, som den var like etter 2. verdenskrig da landene hadde finansiert høye militære utgifter med lån.
Some governments in Europe are now facing a situation where financial market confidence in their debt-servicing capacity has been severely dented. 
Noen stater i Europa opplever nå at finansmarkedene ikke har tillit til deres evne til å betjene sin gjeld.
If these governments are not able to meet their debt obligations, the European banking system will be adversely affected, both through losses on government securities and as a result of economic decline. 
Hvis statene i disse landene ikke klarer å gjøre opp for seg, vil bankvesenet i Europa bli rammet, både gjennom tap på statspapirer og gjennom økonomisk nedgang.
This interdependency between government finances and banks’ financial strength across national borders could threaten the stability of the global economy. 
Denne gjensidige avhengigheten mellom statsfinanser og bankenes soliditet på tvers av landegrenser kan true stabiliteten i verdensøkonomien.
The global imbalances that were behind the financial crisis are still present. 
De globale ubalansene som lå bak finanskrisen, ligger der fortsatt.
Some countries will be struggling with large fiscal deficits for some considerable time. 
Enkelte land med store underskudd i statsfinansene vil måtte slite med dette i lang tid.
However, it is conceivable that the imbalances will gradually diminish. 
Samtidig er det mulig å tenke seg at ubalansene etter hvert vil bygges ned.
Emerging economies are facing a period of considerable investment in welfare and infrastructure development. 
Fremvoksende økonomier står foran en periode med store investeringer for å bygge ut velferd og infrastruktur.
Households and firms will be able to reduce saving as welfare schemes and national capital markets are developed. 
Husholdninger og bedrifter vil kunne redusere sin sparing etter hvert som velferdsordninger og nasjonale kapitalmarkeder utvikles.
In addition, many countries with an ageing population may find that an increasing number will have to draw down their wealth, resulting in a decrease in total saving. 
En aldrende befolking i mange land kan også føre til at flere etter hvert vil måtte tære på sin formue, slik at samlet sparing går ned.
For European countries and the US, there is no doubt: deficits must be reduced and savings increased. 
For land i Europa og USA er det ingen tvil: underskuddene må ned og sparingen opp.
Energy and commodity prices 
Energi og råvarepriser
Let me move on to how the changes in the world economy have influenced commodity demand and commodity prices. 
La meg nå si litt om hvordan endringene i verdensøkonomien har påvirket etterspørselen etter råvarer og prisene på disse.
Chart: Real prices for metals, food and oil 
Figur: Realpriser på metall, matvarer og olje
The price of oil is now around USD 115 per barrel. 
Oljeprisen er nå rundt 115 dollar fatet.
Prices for other commodities such as metals and food are also high. 
Prisene på andre råvarer som metaller og mat er også høye.
A weak dollar, low interest rates and an ample supply of liquidity may have contributed to the rise in prices. 
En svak dollar, lav avkastning i rentemarkedene og mye tilgjengelig likviditet kan ha bidratt til de økte prisene.
We have also recently seen that prices are being pushed up by political unrest in North Africa and the Middle East. 
I det siste ser vi også at prisene presses oppover av politisk uro i Nord-Afrika og Midtøsten.
Nonetheless, strong growth in emerging economies and supply-side conditions have been the dominant factors in developments since the early 2000s. 
Likevel er det særlig sterk vekst i fremvoksende økonomier og forhold på tilbudssiden som har dominert utviklingen siden tidlig på 2000-tallet.
From 2000 to 2009 emerging economies accounted for 100 per cent of the growth in global consumption of primary energy sources. 
Fra 2000 til 2009 stod fremvoksende økonomier for all vekst i verdens forbruk av primære energikilder.
In the same period they accounted for 80 per cent of growth in global consumption of agricultural products and virtually all of the increase in global metal consumption. 
I samme periode stod de for 80 prosent av verdens vekst i forbruket av jordbruksvarer og det aller meste av veksten i forbruket av metaller.
While demand for energy and commodities is rising, there are supply-side constraints. 
Mens etterspørselen etter energi- og råvarer stiger, er det skranker på tilbudssiden.
The same applies to a number of metals. 
Det samme gjelder for flere metaller.
Investment in the energy and commodity sector has also been low. 
Samtidig har investeringene i energi- og råvaresektoren vært lave.
Energy prices have risen fairly markedly over a lengthy period, with some temporary disturbances. 
Prisene på energi har steget nokså markert over lengre tid, med noen midlertidige forstyrrelser.
Agriculture is facing some of the same challenges. 
Jordbruket står overfor noen av de samme utfordringene.
Productivity growth in this sector has declined in recent years. 
I de senere årene har produktivitetsveksten i jordbruket avtatt.
In order to increase production, farmers have had to use less fertile land and the costs of food production have risen. 
For å øke produksjonen har mindre fruktbart areal blitt tatt i bruk, og kostnadene ved fremstilling av matvarer har økt.
Agricultural production has also become more energy-intensive and energy and food prices have become more closely linked. 
Jordbruksproduksjon er i tillegg blitt mer energiintensiv, og energi- og matvarepriser er blitt knyttet tettere sammen.
Energy now accounts for a third of the cost of grain production. 
Energi utgjør nå en tredjedel av kostnadene ved kornproduksjon.
In addition, with high oil prices, demand has shifted towards biofuels, with inputs such as maize and sugar. 
I tillegg har høy oljepris vridd etterspørsel mot biodrivstoff, hvor blant annet mais og sukker brukes som innsatsfaktorer.
In 2010, 40 per cent of maize production in the US was used to produce biofuel. 
I 2010 gikk 40 prosent av maisproduksjonen i USA til biodrivstoff.
A large share of sugar production in Brazil is used for the same purpose. 
I Brasil brukes en stor andel av sukkerproduksjonen til samme formål.
As we have seen in recent years, the rise in energy prices is spreading to food prices [4] . 
I de senere årene har vi derfor sett at økte energipriser smitter over på matvareprisene [3] .
Prices have also risen considerably over the past year as a result of poor crop yields in many parts of the world following storms and drought. 
Det siste året har i tillegg prisene økt mye som følge av dårlige avlinger rundt omkring i verden på grunn av uvær og tørke.
Our analyses of the outlook for the world economy and the Norwegian economy are based on the assumption that oil prices will remain at the current level. 
Når vi analyserer utsiktene for verdensøkonomien og norsk økonomi, tar vi utgangspunkt i at oljeprisen vil ligge om lag på dagens nivå.
It is difficult to predict future prices with any assertion. 
Det er vanskelig å si noe utsagnskraftig om den fremtidige utviklingen i prisene.
Should oil prices show a marked decline, the oil fund mechanism will to a considerable extent shield the Norwegian economy from the short-term negative consequences of a fall in oil revenues. 
Skulle oljeprisen falle markert, vil oljefondsmekanismen langt på vei skjerme norsk økonomi mot de kortsiktige negative virkningene av et fall i inntektene.
However, our petroleum wealth will be reduced. 
Men petroleumsformuen vår reduseres.
On the other hand, should oil prices continue to rise, the Government Pension Fund Global and the fiscal rule provide a sound and robust system for coping with higher revenues. 
Skulle oljeprisen derimot stige videre, har vi gjennom Statens petroleumsfond utland og handlingsregelen et godt og robust system for å håndtere de økte inntektene.
The investment strategy for the Government Pension Fund Global 
SPUs investeringsstrategi
Let me now turn to how the changes in the world’s economic geography influence the investment strategy of the Government Pension Fund Global. 
La meg nå komme til hvordan endringene i verdens økonomiske geografi virker inn på investeringsstrategien til Statens pensjonsfond utland.
Chart: Norway's terms of trade 
Figur: Norges bytteforhold
Norway has profited from globalisation, through both trade and capital markets. 
Norge har tjent godt på globaliseringen, både gjennom handel og kapitalmarkeder.
As a major commodity exporter we have benefitted from high commodity prices. 
Som en stor råvareeksportør har vi nytt godt av høye råvarepriser.
At the same time, we have had access to cheap imports from emerging economies. 
Samtidig har vi kunnet importere billig fra fremvoksende økonomier.
Norway's terms of trade have improved throughout the past decade. 
Vårt bytteforhold mot utlandet har bedret seg hele det siste tiåret.
Norway's national income has risen substantially throughout the oil age. 
Norges nasjonalinntekt har økt mye gjennom hele oljealderen.
Substantial current account surpluses and the build-up of the Government Pension Fund Global have also made Norway a significant exporter of capital. 
Gjennom store overskudd på driftsbalansen og oppbyggingen av oljefondet er vi også blitt en betydelig kapitaleksportør.
Chart: Market value of the Fund 
Figur: Markedsverdien av Statens pensjonsfond utland
The Fund is among the world's largest funds. 
Statens pensjonsfond utland er blant verdens aller største fond.
Performance fluctuates in step with developments in global financial markets. 
Resultatene svinger i takt med utviklingen i internasjonale finansmarkeder.
Nevertheless, the most conspicuous feature (see chart) is not the fluctuations, but the sharp, virtually continuous rise in the Fund's market value. 
Det mest iøynefallende trekket (jf. figuren) er likevel ikke svingningene, men den kraftige, nærmest sammenhengende veksten i fondets markedsverdi.
The stable growth of recent years is due in part to large transfers from the Ministry of Finance in autumn 2008 while equity markets declined. 
Den stabile veksten de siste årene skyldes dels store tilførsler fra Finansdepartementet høsten 2008 samtidig som aksjemarkedet falt.
The krone exchange rate also weakened through the crisis, serving to mitigate the impact on the value of the Fund, as measured in NOK. 
Kronekursen svekket seg også gjennom krisen, og bidro til å dempe utslagene i fondsverdien, når denne måles i norske kroner.
Chart: Return on the Fund 
Figur: Avkastning i Statens pensjonsfond utland
Returns over the past two years have been good. 
Avkastningen de siste to årene har vært god.
After a return of more than 25 per cent in 2009, the return in 2010 was about 10 per cent. 
Etter en avkastning på over 25 prosent i 2009, var avkastningen i fjor om lag 10 prosent.
This must be seen in the context of weak performance in 2008. 
Dette må ses i sammenheng med svake tall i 2008.
Following substantial losses during the financial crisis, the Fund has more than recouped these losses. 
Etter de store tapene under finanskrisen, har fondet nå vunnet tilbake alt det tapte, og mer til.
Chart: Excess return on the Fund 
Figur: Meravkastning i Statens pensjonsfond utland
The figures for excess return – the return on the Fund in excess of the benchmark indices – also reflect the financial crisis. 
Også tallene for meravkastningen – avkastningen i fondet utover avkastningen på referanseindeksene – gjenspeiler finanskrisen.
Substantial losses in the second half of 2008 have been more than made up for by the Fund’s favourable performance since then. 
Store tap i siste halvår 2008 er mer enn oppveid av gode resultater senere.
Since 1998 the annual excess return on the Fund has been above 0.3 percentage point. 
Siden 1998 har den årlige meravkastningen i forvaltningen vært i overkant av 0,3 prosentenheter.
The Fund came through the financial crisis without suffering losses. 
Fondet kom gjennom finanskrisen uten å lide tap.
Nevertheless, during and following the crisis we have gained valuable experience. 
Under og etter krisen har vi likevel vunnet verdifulle erfaringer.
This experience is important as a basis for the management strategy of the Fund ahead. 
Disse erfaringene er viktige for forvaltningsstrategien fremover.
A key part of Norges Bank's management task is to advise the Fund's owner on the need for changes in the investment strategy. 
En sentral del av Norges Banks forvaltningsoppdrag er å gi råd til fondets eier om behov for endringer av investeringsstrategien.
The Fund's investment strategy is based on the Fund's comparative advantage and is formulated in a way that supports the mandate and limits defined by the owner. 
Fondets investeringsstrategi bygger på fondets komparative fortrinn og utformes på en måte som støtter opp om mandatet og de rammene eier har trukket opp.
I would like to highlight the following issues from our strategy plan for 2011-2013: 
Fra vår strategiplan for 2011-2013 vil jeg her peke på følgende hovedpunkter:
regional allocation 
Regional fordeling
composition of the fixed income benchmark 
Sammensetning av rentereferansen
increased emphasis on absolute return 
Økt vekt på absolutt avkastning i fondet
The purpose of the management of the Fund is to maximise its long-term international purchasing power. 
Formålet med forvaltningen av fondet er å maksimere fondets langsiktige internasjonale kjøpekraft.
The return on the Fund must be used for importing goods and services. 
Midlene må brukes til import av varer og tjenester.
A key question for the investment strategy is to what extent international purchasing power is exposed to foreign exchange risk and how this foreign exchange risk can best be managed. 
Et sentralt spørsmål for investeringsstrategien er i hvilken grad den internasjonale kjøpekraften er utsatt for valutarisiko og hvordan denne valutarisikoen best håndteres.
Norway's neighbouring countries are its largest trading partners and may be a natural choice for the investment of the Fund’s capital. 
Våre nærmeste naboland er våre største handelspartnere, og det kan derfor være naturlig å plassere fondsmidlene der.
This will provide an exchange rate hedge for future imports from these countries. 
Det vil gi en valutakurssikring for fremtidig import fra disse landene.