natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the universe comprised of corporate bonds with a BBB rating or better, the loss will be very limited. 
Innenfor det universet som utgjøres av selskapsobligasjoner med BBB-rating eller bedre, vil dette tapet være svært begrenset.
Since a credit rating is the market's best estimate of actual credit risk, a downgrading will lead to a price fall on the company's bonds. 
Fordi kredittrating er det beste estimatet markedet har på faktisk kredittrisiko, vil en nedgradering føre til at prisen på selskapets obligasjoner synker.
Similarly, an upgrading will push prices up. 
Tilsvarende vil en oppgradering føre til at prisen stiger.
Experience shows that within the universe of companies with BBB ratings or better and an average rating around AA/A, more companies will be downgraded than upgraded. 
Innenfor universet av selskaper med BBB-rating og bedre, og med en gjennomsnittsrating rundt AA/A, vil erfaringsvis flere selskaper nedgraderes enn oppgraderes.
When investors purchase a portfolio that reflects the universe and assume that they will maintain their investment in such a portfolio in the future, they must expect a loss in returns related to government bonds due to the uneven distribution of future changes in ratings. 
Når investorene kjøper en portefølje som gjenspeiler universet, og forutsetter å være investert i en slik portefølje også i fremtiden, må investoren forvente et avkastningstap i forhold til statsobligasjoner som følge av denne skjevheten i fordelingen over fremtidige ratingendringer.
The annual average excess return on corporate bonds in the US during the period 1989-976 was 0.5 percentage point. 
Den årlige gjennomsnittlige meravkastningen på private selskapsobligasjoner i USA i perioden 1989-976 har vært 0,5 %-poeng.
During the 1990s as a whole, excess return has been lower. 
I 90-tallet som helhet, har meravkastningen vært lavere enn dette.
During the period 1998-2000, corporate bonds have yielded lower returns than government bonds. 
I perioden 1998-2000 har private selskapsobligasjoner gitt lavere avkastning enn statsobligasjoner.
The yield differential between government bonds and other bonds has widened due in part to the US government's substantial buy-back of government bonds. 
Renteforskjellene mellom statsobligasjoner og øvrige obligasjoner har økt, blant annet som følge av større gjenkjøp av statsobligasjoner fra de amerikanske myndigheters side.
Viewed over a longer period, 1920-1999, long-term corporate bonds have generated 0.7 percentage point higher returns than comparable government bonds.7 
Sett over en lengre periode, perioden 1920-99, har selskapsobligasjoner med lang tid til forfall gitt 0,7 %-poeng høyere avkastning enn tilsvarende statsobligasjoner7.
One of the agencies, the Government National Mortgage Association (Ginnie Mae) provides an explicit government guarantee. 
En av institusjonene, Government National Mortgage Association (Ginnie Mae) er eksplisitt statsgarantert.
The other two agencies are the Federal National Mortgage Association (Fannie Mae) and the Federal Home Loan Mortgage Corporation (Freddie Mac). 
De to øvrige institusjonene er Federal National Mortgage Association (Fannie Mae ) og Federal Home Loan Mortgage Corporation (Freddie Mac).
These do not have explicit government guarantees. 
Disse er ikke eksplisitt statsgarantert.
Due to these agencies' important and special role in meeting the political objectives of housing policy, political support is nevertheless assumed to be strong. 
På grunn av den viktige og spesielle rolle disse institusjonene har i oppfyllelsen av politiske mål innen boligpolitikken, antas det likevel at den politiske støtte til institusjonene er sterk.
Both agencies have a Aaa/AAA rating from Moody's and Standard & Poor's. 
Begge institusjonene har en Aaa/AAA-rating fra Moody's og Standard&Poor's.
Therefore, the agencies' credit rating must be regarded as very good. 
Institusjonenes kredittverdighet må derfor betraktes som svært god.
The yield differential between mortgage-backed securities and government bonds is therefore the result of factors other than compensation for credit risk. 
Renteforskjellene mellom verdipapiriserte boliglån og statsobligasjoner har derfor primært andre årsaker enn kompensasjon for kredittrisiko.
The expected excess return on mortgage-backed securities compared with government bonds will be lower than the observed yield differential. 
Også når det gjelder verdipapiriserte boliglån, vil forventet meravkastning i forhold til statsobligasjoner være lavere enn den observerte renteforskjellen.
The most important reason for this is homeowners' prepayment option. 
Den viktigste årsaken til dette er boligeiernes rett til å betale tilbake boliglånet hurtigere enn hva betalingsplanen tilsier.
Homeowners must be expected to use this option to their advantage. 
Dette er en opsjon som boligeierne må forventes å utnytte til sin fordel.
When interest rates fall, they will apply to refinance their loans at a lower interest rate. 
Når rentenivået faller vil de søke å refinansiere sine boliglån til en lavere rente.
Investors must then relinquish a current cash flow in cases where the running yield is higher than the market rate. 
Investorene må da oppgi en løpende kontantstrøm hvor den effektive renten er høyere enn markedsrenten.
This option has a value for homeowners. 
Denne opsjonen har derfor en verdi for boligeierne.
Compensation for this will be part of the yield differential. 
En kompensasjon for dette ville være en del av renteforskjellen.
In addition, there will also be compensation for somewhat lower liquidity in the market. 
I tillegg vil det også være en kompensasjon for noe lavere likviditetsgrad.
When investors assess instruments of this kind, they are dependent on advanced models that can simulate future refinancing tendencies among homeowners. 
Når investorer vurderer slike instrumenter, er de avhengige av avanserte modellverktøy som kan simulere fremtidig refinansieringstilbøyelighet hos boligeierne.
This is necessary in order to be able to price the implicit option and to estimate the bond's duration. 
Dette er nødvendig både for å kunne prise den implisitte opsjonen og anslå durasjonen på obligasjonene.
It has been argued that existing models have underestimated refinancing tendencies and thus also overestimated the duration in a period with falling interest rate trends (second half of the 1990s). 
Det er argumentert for at de tilgjengelige modellene har undervurdert refinansieringstilbøyeligheten og dermed også overvurdert durasjonen i en periode med trendmessig fallende renter (2.halvdel av 90-tallet).
As a result, the excess return from investing in mortgage-backed securities has been lower than what the option-adjusted yield differential would indicate. 
Det har resultert i at meravkastningen ved å investere i verdipapiriserte boliglån har vært lavere enn hva den opsjonsjusterte renteforskjellen burde tilsi.
During the period 1989-1997, a market-weighted portfolio of mortgage-backed securities has outperformed a government bond portfolio with the same (assumed) duration by about 0.3 percentage point. 
I perioden 1989-1997 har meravkastningen på en markedsvektet portefølje av verdipapiriserte boliglån sammenlignet med en statsobligasjonsportefølje med samme (antatte) durasjon vært omlag 0,3 %-poeng.
The excess return must be seen as a compensation for uncertainty (investors have a preference for secure cash flows compared with insecure cash flows, even if the actual option has been priced fairly) and for the extra administration connected with handling uncertain and incidental cash flows. 
Meravkastningen må ses som en kompensasjon for usikkerhet (investorene foretrekker sikre kontantstrømmer fremfor usikre, selv om selve opsjonen er priset rettferdig), og for det administrative merarbeidet knyttet til å håndtere usikre og tilfeldige kontantstrømmer.
If incorrect modelling of refinancing tendencies does not have the same negative effect in the future as during the period referred to above, the expected excess return will be higher than this. 
I den grad en eventuell feilmodellering av refinansieringstilbøyelighet ikke slår ut like negativt i fremtiden som i den refererte periode, vil forventet meravkastning være høyere enn dette.
The three large federal agencies in the US also issue ordinary bonds. 
De tre store føderale kredittinstitusjonene i USA utsteder også ordinære obligasjoner.
This bond segment has outperformed government bonds during the period 1989-97 by about 0.3 percentage point. 
Dette obligasjonssegmentet har hatt en meravkastning sammenlignet med statsobligasjoner i perioden 1989-97 på omlag 0,3 %-poeng.
In Europe and Japan, performance series for broad portfolios comprising non-government-guaranteed bonds are very short. 
I Europa og Japan er historien til avkastningsserier for brede porteføljer med ikke-statsgaranterte obligasjoner svært kort.
In Japan, non-government-guaranteed bonds account for a very limited share of the bond market. 
I Japan utgjør ikke-statsgaranterte obligasjoner kun en svært begrenset andel av obligasjonsmarkedet.
Assuming that individual segment weights in each region do not deviate appreciably from market weights, differences in return between Japan's bond segments will have little influence on the benchmark portfolio's overall return. 
Avkastningsforskjeller mellom obligasjonssegmentene her vil derfor ha liten innflytelse på referanseindeksens totalavkastning, gitt at vektene til de enkelte segmentene i hver region ikke avviker sterkt fra markedsvektene.
Non-government-guaranteed bonds issued by international organisations and other bodies with the highest credit ratings (AAA and AA) represent a larger portion of this market segment in Europe than in the US. 
I Europa er en større andel av ikke-statsgaranterte obligasjoner utstedt av internasjonale organisasjoner og andre enheter med høyeste kredittverdighet (AAA og AA) enn hva som er tilfelle i USA.
The expected excess return on a market-weighted portfolio of non-government-guaranteed bonds will therefore be lower in Europe than in the US. 
Forventet meravkastning på en markedsvektet portefølje av ikke-statsgaranterte obligasjoner vil derfor være lavere i Europa enn i USA.
In the long term, it is likely that the bond market in Europe will become a more important source of financing for European enterprises (outside the financial sector) than it has been. 
På sikt er det grunn til å forvente at obligasjonsmarkedet i Europa vil bli en viktigere finansieringskilde for europeiske bedrifter (utenom finanssektoren) enn hva det har vært.
This will increase the expected return and improve the diversification properties of a market-weighted portfolio of non-government-guaranteed bonds in Europe. 
Det vil øke den forventede avkastningen og forbedre diversifikasjonsegenskapene til en markedsvektet portefølje av ikke-statsgaranterte obligasjoner i Europa.
The benchmark portfolios for the bond markets are changed once a month. 
De tilgjengelige referanseindeksene for obligasjonsmarkedene endres fra indeksleverandørenes side èn gang pr. måned.
New bonds are added and bonds with less than one year to maturity are removed. 
Nye obligasjoner legges inn i indeksen, og obligasjoner med mindre enn ett år til forfall tas ut.
Country weights and asset class weights in Norges Bank's benchmark portfolio are changed on a quarterly basis in accordance with the prevailing rebalancing regime. 
I henhold til gjeldende rebalanseringsregime, endres også landvekter og aktivaklassevekter i Norges Banks referanseindeks på kvartalsvis basis.
When management of the actual portfolio results in only minor deviations from the benchmark portfolio, changes in the benchmark portfolio will lead to approximately the same changes in the actual portfolio. 
Når den faktiske porteføljen styres slik at det kun er mindre avvik mot referanseindeksen, vil endringer i referanseindeksen føre til tilnærmet samme endringer i porteføljen.
This results in transaction costs. 
Det medfører transaksjonskostnader.
Transaction costs connected with maintaining a broad bond index are higher than those connected with maintaining a government bond index. 
Transaksjonskostnadene knyttet til å vedlikeholde en bred obligasjonsindeks er høyere enn å vedlikeholde en statsobligasjonsindeks.
Whereas government bonds are generally quite liquid, with small differences between bid and offer prices, liquidity is more variable, particularly for corporate bonds. 
Mens statsobligasjonene jevnt over er svært likvide, med lave forskjeller mellom kjøps - og salgskurser, er likviditetsgraden spesielt på private selskapsobligasjoner mer variabel.
Although transaction costs rise, it is unlikely that this will offset the excess return on the individual bond segments in question. 
Selv om transaksjonskostnadene stiger, er det ikke sannsynlig at dette vil oppveie den meravkastning på de enkelte obligasjonssegmenter som det er referert til.
Very high transaction costs must be expected, however, during a transition phase when a new benchmark index is phased in. 
Man må imidlertid påregne ekstra høye transaksjonskostnader i en overgangsfase, når en ny referanseindeks innfases.
Due to the size of the Government Petroleum Fund, it will be necessary to phase in any new benchmark over time. 
Gitt Petroleumsfondets størrelse vil det være helt nødvendig å fase inn en eventuell ny referanseindeks over tid.
Need for changes in guidelines 
Behov for endringer i retningslinjer
The Ministry of Finance's guidelines on credit risk include an overriding rule which states that credit risk shall be limited by means of extensive diversification. 
I Finansdepartementets retningslinjer om kredittrisiko, er det definert en overordnet regel om at kredittrisiko skal begrenses gjennom utstrakt grad av diversifisering.
Selecting a broad bond index as a benchmark should not create any problems in relation to exposure to private companies. 
Dersom man velger en bred obligasjonsindeks som referanse, bør ikke dette være noe problem i forhold til eksponering mot private selskaper.
The Government Petroleum Fund's share of an individual company's outstanding bond debt will depend on how the benchmark is defined and how closely the portfolio replicates the selected benchmark. 
Hvor stor andel av det enkelte selskaps utestående obligasjonsgjeld som Petroleumsfondet eventuelt vil eie, er avhengig av hvordan referanseindeksen defineres, og hvor tett porteføljen ligger opp til den valgte referanseindeks.
Over time, growth in the Government Petroleum Fund and in the bond markets will determine the Fund's expected share of each company's debt. 
Over tid vil veksten i Petroleumsfondet og veksten i obligasjonsmarkedene bestemme Petroleumsfondets forventede andel av hvert enkelt selskaps gjeld.
If the Government Petroleum Fund had invested in a fixed income portfolio at the end of 2000 that was identical to the indices shown in Annex 1, the Fund would have owned 0.29% of the corporate bonds that comprise the European index and 0.12% of those that make up the US index. 
Dersom Petroleumsfondet ved utgangen av 2000 hadde vært investert i en obligasjonsportefølje som var sammensatt lik indeksene som er vist i vedlegg 1, ville fondet eid 0,29 % av selskapsobligasjonene som inngår i den europeiske indeksen, og 0,12 % av selskapsobligasjonene i den amerikanske indeksen.
Fannie Mae and Freddie Mac account for 75% of the bond issues from federal credit agencies. 
Fannie Mae og Freddie Mac står for 75 % av obligasjonsutstedelsene fra de føderale kredittinstitusjonene.
As mentioned, these agencies do not have explicit government guarantees. 
Som nevnt er disse institusjonene ikke eksplisitt garantert av de føderale myndigheter.
In its guidelines on credit risk, the Ministry of Finance has specified that credit risk shall be limited through extensive diversification. 
Finansdepartementet har i sine retningslinjer om kredittrisiko spesifisert at kredittrisiko skal begrenses gjennom utstrakt grad av diversifisering .
If the Ministry does not accept such a concentration, the alternative is to reduce the share of these agencies' mortgage-backed securities and ordinary bond issues in the benchmark index compared with full market weight. 
Dersom Finansdepartementet ikke aksepterer en slik konsentrasjon, vil alternativet være å redusere andelen verdipapiriserte boliglån og ordinære obligasjonslån fra disse institusjonene i referanseindeksen i forhold til en full markedsvekt.
Both of these agencies have the highest possible rating (Aaa/AAA) from Moody's and S&P. 
Begge disse to selskapene har høyest mulig rating (Aaa/AAA) fra Moody's og S&P.
The demand for diversification of credit risk is presumably most important for private companies which have somewhat lower credit ratings than these two agencies. 
Kravet om diversifikasjon av kredittrisiko må antas å være av størst betydning for private selskaper med noe lavere kredittverdighet enn hva disse to institusjonene har.
Although these two agencies will account for a considerable share of the US portfolio, the exposure in the combined fixed income portfolio is limited. 
Selv om disse to enhetene vil utgjøre en betydelig del av den amerikanske porteføljen, er eksponeringen i den samlede renteporteføljen begrenset.
Norges Bank can therefore see no strong argument for reducing the share of these two agencies based on the Ministry of Finance's guidelines. 
Norges Bank kan derfor ikke se at det foreligger en sterk begrunnelse for å foreta en skjønnsmessig reduksjon av andelen til disse to selskapene utfra Finansdepartementets retningslinjer.
The table below presents Fannie Mae's and Freddie Mac's combined share of market value in the Government Petroleum Fund's fixed income portfolio and the US sub-portfolio if the share of mortgage-backed securities and ordinary bond issues from credit institutions is set at 100%, 75% and 50% of market weight respectively. 
I tabellen nedenfor vises hvor stor andel Fannie Mae og Freddie Mac samlet vil utgjøre av markedsverdien til henholdsvis Petroleumfondets rentebærende portefølje og til den amerikanske delporteføljen, dersom andelen av verdipapiriserte boliglån og ordinære obligasjonslån fra kredittinstitusjonene settes til henholdsvis 100 %, 75 % og 50 % av markedsvekt.
Reducing these shares will lead to an increase in government bonds and corporate bonds in particular. 
En reduksjon av disse andelene vil føre til at spesielt andelen av statsobligasjoner og private selskapsobligasjoner øker.
Share of mortgage-backed securities and ordinary bond issues in relation to market weights8 
Andel av verdipapiriserte boliglån og ordinære obligasjonslån i forhold til markedsvekting8
Share of Government Petroleum Fund's fixed income portfolio 
Andel av petroleumsfondets rentebærende portefølje
Share of Government Petroleum Fund's investments in fixed income instruments in the US 
Andel av petroleumsfondets rentebærende plasseringer i USA
100% 
100 %
8.8% 
8,8 %
31% 
31 %
75% 
75 %
7.2% 
7,2 %
25.6% 
25,6 %
50% 
50 %
18.6% 
18,6 %
The Ministry of Finance has decided that no more than 10% of the fixed income portfolio may be invested in securities with no government guarantee (measured both as a share of market value and as a share of the portfolio's duration). 
Finansdepartementet har i dag fastsatt at ikke mer enn 10 % av den rentebærende porteføljen kan være plassert i ikke-statsgaranterte verdipapirer.
This rule must be seen in light of the fact that the share of such securities in the existing benchmark index is 0%, thus setting a limit for active risk. 
(både målt som andel av markedsverdi og som andel av porteføljens durasjon) Denne regelen må ses i lys av at andelen av slike verdipapirer i gjeldende referanseindeks er 0 %, slik at det settes en grense for den aktive risiko.
If the benchmark index is expanded, this rule should be changed so that the limit becomes +/- 10% in relation to the share in the benchmark. 
Hvis referanseindeksen utvides, bør denne regelen endres, slik at grensen blir +/- 10 % i forhold til andelen i referanseindeksen.
There is also a 5% limit for the share that may be invested in securities with the lowest acceptable credit rating (BBB). 
Tilsvarende er det satt en grense for andelen plassert i verdipapirer med laveste rating (BBB) på 5 %.
This rule should also be changed so that it applies in relation to the benchmark. 
Denne regelen bør også endres slik at den gjelder relativt til referanseindeksen.
Given the very low probability of payment problems, even in the BBB category, it is difficult to see the importance of limiting the absolute risk in this rating category. 
Gitt den svært lave sannsynligheten for at betalingsproblemer inntreffer selv i BBB-kategorien, er det vanskelig å se at det er viktig å begrense den absolutte risikoen i denne rating-kategorien.
Requirement that instruments must have an acceptable credit rating from both rating companies 
Krav til at nedre grense for kredittrating skal være oppfylt fra begge ratingselskaper
It must be established that the company that has not rated the instrument would not have given a rating below the minimum requirement. 
Det må da godtgjøres at det selskapet som ikke har gitt rating, ikke ville tildelt en rating under minstekravet.
In the Ministry's guidelines, the lowest rating provides the basis for defining investment grade. 
Det er altså laveste rating som legges til grunn for definisjonen av "investment grade" i retningslinjene.
Maintaining existing requirements is one possibility. 
Det er mulig å videreføre eksisterende krav.
However, changing the guidelines to permit the investment if one of the rating agencies has given a rating of BBB or better would be preferable based on operational considerations. 
Å endre retningslinjene slik at investeringer tillates dersom ett av ratingbyråene har gitt en rating på BBB eller bedre, vil imidlertid være å foretrekke ut fra operative hensyn.
This is due to the formulation of credit rating requirements in the most common bond indices that are meant to cover the entire bond market. 
Dette har sammenheng med hvordan kravet til kredittrating er utformet i de mest brukte obligasjonsindeksene som skal dekke hele obligasjonsmarkedet.
Lehman Brothers, Salomon Smith Barney and Merrill Lynch publish these types of broad indices daily. 
Både Lehman Brothers, Salomon Smith Barney og Merrill Lynch publiserer daglige data for slike brede indekser.
They all aim at including only investment grade bonds, but the three index suppliers define "investment grade" differently. 
De tar alle sikte på å inkludere kun "investment grade" obligasjoner, men de tre indeksleverandørene definerer dette forskjellig.
Salomon Smith Barney base their definition on the highest rating, whether it is provided by Moody's or S&P. 
Salomon Smith Barney legger høyeste rating til grunn, enten denne er gitt av Moody`s eller S&P.
Lehman Brothers uses Moody's rating and will only look at S&P's rating if Moody's has not given a rating. 
Lehman Brothers legger Moody`s rating til grunn, og vil kun se på S&P`s rating dersom Moody`s ikke har gitt rating.
Merrill Lynch uses an average of the ratings but will attach greatest importance to the lowest rating. 
Merrill Lynch tar utgangspunkt i et gjennomsnitt av ratingene, men vil vektlegge laveste rating mest.
Although the approaches vary, all three index suppliers define more bonds as investment grade than is the case with the Government Petroleum Fund's existing guidelines. 
Selv om tilnærmingen er forskjellig, vil alle tre definisjonene medføre at flere obligasjoner defineres å tilhøre "investment grade" segmentet enn hva eksisterende retningslinjer for Petroleumsfondet legger til grunn.
If requirements for inclusion in a benchmark index differ from requirements for inclusion in the most common bond indices published externally, the latter must be customised to be used as a benchmark for the Government Petroleum Fund. 
Dersom kravet til inkludering i en referanseindeks er annerledes enn kravene til inkludering i de mest vanlige obligasjonsindekser som publiseres eksternt, må de sistnevnte indekser skreddersys for å kunne anvendes som referanseindeks for Petroleumsfondet.