natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The government budget – growth in public spending – influences the real krone exchange rate and the scale of the tradable sector in the medium term. 
Statsbudsjettet – veksten i offentlige utgifter – påvirker den reelle kronekursen og størrelsen på det konkurranseutsatte næringslivet på mellomlang sikt.
Government spending and revenues must be in balance in the long term. 
Statens utgifter og inntekter må være i balanse på lang sikt.
Wage formation, the economy’s structures and incentives determine how efficiently we make use of labour and other economic resources. 
Lønnsdannelsen og økonomiens strukturer og insentiver legger grunnlag for hvor godt og effektivt vi utnytter arbeidskraften og øvrige realressurser.
Second, trade policy plays an important role for growth in small open economies. 
For det andre: Handelspolitikken spiller en viktig rolle for veksten i små, åpne økonomier.
Since the beginning of the 1990s, Norway, like Sweden and Finland, has become more closely integrated into Europe. 
Norge, som Sverige og Finland, ble fra begynnelsen av 1990-tallet tettere integrert i Europa.
The EEA Agreement, which provides for the free movement of labour, capital, goods and services, has enhanced efficiency in many industries. 
EØS-avtalen med fri flyt av arbeidskraft, kapital, varer og tjenester effektiviserte mange næringer.
The recent WTO rounds have covered a broader range of goods and services and the number of member countries has increased. 
De senere rundene i GATT - nå WTO - har omfattet flere varer og tjenester, og antall land har blitt utvidet.
Almost all countries are now members or observers, and the issues are broad-ranging. 
Nå deltar nesten alle land i verden som medlemmer eller observatører, og temaene favner vidt.
Trade policy has paved the way for the change in the international division of labour which has brought benefits to Norway and the other Nordic countries. 
Handelspolitikken har lagt til rette for den endringen i den internasjonale arbeidsdelingen som Norge og de øvrige nordiske landene vinner så mye på.
Third, the tax reform in 1992 was a crossroads. 
For det tredje: Skattereformen i 1992 var et veiskille.
It made it possible to finance the welfare state with a substantially lower loss of efficiency and wealth creation than previously. 
Den førte til at velferdsstaten kunne finansieres med et vesentlig mindre tap av effektivitet og verdiskaping enn før.
The key was to reform the deduction schemes for personal and company taxation and to introduce more equal tax treatment of companies across industries and aim at neutral taxation of capital income and interest. 
Nøklene var å rydde opp i fradragsordningene i person- og bedriftsbeskatningen, få mer lik behandling av bedrifter i ulike næringer og sikte mot nøytral skatt på ulike kapitalinntekter og renter.
Marginal taxes could be lowered. 
Marginalskattene kunne senkes.
The pressure on our tax system has also been reduced because public spending control has improved over the past 10-15 years. 
Presset på vårt skattesystem er også blitt dempet fordi veksten i de offentlige utgiftene er holdt i sjakk de siste 10 -15 årene.
Fourth, Norwegian credit markets have undergone structural changes. 
For det fjerde: Strukturen i norske kredittmarkeder har endret seg.
The function of state banks has become more concentrated and their share of the credit market has been reduced from more than 30 per cent in the1980s to 8 per cent today. 
Statsbankenes oppgaver er blitt mer konsentrerte, og deres andel av kredittmarkedet er redusert fra over 30 prosent i 1980 til 8 prosent nå.
The first wave of banking deregulation in the mid-1980s was not particularly successful. 
De første erfaringene med friere banknæring på midten av 1980-tallet var ikke gode.
It was only after the banking crisis and the tax reform that Norwegian credit and capital markets started to function efficiently. 
Først etter bankkrisen og omleggingen av skattesystemet begynte de norske kreditt- og kapitalmarkedene å virke effektivt.
It became more profitable to channel capital to investment projects that yield the highest social return and locked-in capital was freed up for new industries and businesses. 
Det ble mer lønnsomt å flytte kapitalen dit den kastet mest av seg for samfunnet, og innlåst kapital ble frigjort til nye næringer og virksomheter.
Chart: Start ups in the service sector 
Figur: Nyetablerte bedrifter i tjenestesektoren
It became easier for entrepreneurs to start up and build up businesses and capital. 
Entreprenører kunne etter dette lettere etablere seg og bygge opp virksomheter og kapital.
Norwegian credit and capital markets are relatively well developed today. 
I dag har vi ganske godt utviklede kreditt- og kapitalmarkeder i Norge.
Sound projects will always find funding. 
Gode prosjekter vil alltid kunne finne finansiering.
The main weakness is still to be found in housing, property and wealth taxation, which favours considerable overinvestment in dwellings and holiday homes. 
Den største svakheten er fortsatt i bolig-, eiendoms-, og formuesbeskatningen som er utformet slik at vi overinvesterer i hus og hytter.
In addition to the changes I have highlighted, the framework conditions for the electricity market, telecom market, aviation and audiovisual industry have changed. 
I tillegg til de endringene jeg her har fremhevet, er rammene for kraftmarkedet, telemarkedet, luftfarten og etermediene endret.
Chart: Female labour force participation 
Figur: Andel sysselsatte kvinner
Economic growth has also been bolstered by higher female labour force participation. 
Den økonomiske utviklingen er også styrket av økt yrkesaktivitet blant kvinner.
Higher educational attainment and maternity leave have also made a contribution. 
Økt utdanning og permisjon ved fødsel har her spilt en rolle.
Just as there are new companies that start up each year, there are also many people who change jobs every year. 
Samtidig som det årlig etableres nye bedrifter, er det også mange personer som hvert år bytter jobb.
On average for the years 2000-2005, 260 000 work contracts were terminated. 
I gjennomsnitt for årene 2000 – 2005 ble det årlig avsluttet hele 260 000 arbeidsforhold.
Every eighth person changed jobs. 
Hver åttende person byttet jobb.
At the same time, new jobs were created, bringing net annual job creation to 4 000 in this period. 
Samtidig kom det flere jobber til – netto økte sysselsettingen med 4 000 årlig i denne perioden.
Job change and the diffusion of new technology tend to go hand in hand. 
Trolig går jobbskifte og innføring av ny teknologi ofte hånd i hånd.
The key here is that companies have had the opportunity and capacity to rationalise and adapt when new technology has made this profitable. 
Nøkkelen er at bedriftene har hatt muligheten og evnen til å rasjonalisere og omstille når ny teknologi har gjort det regningssvarende.
The modernisation of economic systems must be given the main credit for the solid performance of Nordic countries over the past 10-15 years. 
Moderniseringen av de økonomiske systemene må få hovedæren for at de nordiske landene har hevdet seg godt de siste 10-15 årene.
Norway is benefiting from oil, but developments in the mainland economy have also been considerably more stable. 
Norge vinner på oljen, men utviklingen i fastlandsøkonomien har også vært vesentlig mer stabil.
Global economic developments have brought us substantial gains, but this does not explain the strong productivity gains in our service industries. 
Vi har nytt særlig godt av de internasjonale konjunkturene, men det forklarer ikke den sterke veksten i produktiviteten i våre tjenesteytende næringer.
Moreover, it may appear that cooperation in companies is better in Nordic countries than in many other European countries. 
Dessuten kan det se ut til at samarbeidet i virksomhetene er bedre i de nordiske enn i mange andre europeiske land.
In Norway, there are few examples of objections to investing in new technology on the grounds that it will eliminate jobs. 
I Norge er det få eksempler på at det strides om å investere fordi teknologien rammer arbeidsplasser.
Labour market adaptability is fairly similar in the Nordic region, even though legislation and rules are quite different. 
Tilpasningen i de nordiske arbeidsmarkedene er temmelig lik, selv om lover og regler er svært ulike.
For example, there is a high level of employment protection legislation in Norway, Sweden, and Finland but not in Denmark. 
Stillingsvernet er for eksempel sterkt forankret i lovverket i Norge, Sverige og Finland, men ikke i Danmark.
In Denmark, agreements between the social partners can stipulate firing rules. 
I Danmark kan derimot avtaler mellom partene i arbeidslivet regulere adgangen for virksomheter til å si opp ansatte.
The negotiating position that employment protection offers employees can induce companies to go farther in safeguarding employees' interests in the event of restructuring. 
Den forhandlingsposisjonen stillingsvernet gir arbeidstakerne, kan lede til at bedriftene må strekke seg lenger for å ivareta de ansattes interesser ved omstillinger.
The social safety net - unemployment benefits and the more permanent benefit schemes - probably also make it easier to gain support for rationalisation. 
Det sosiale sikkerhetsnettet – dagpenger og de mer varige trygdeordningene – bidrar trolig også til at det er lettere å få tilslutning til å rasjonalisere.
But this safety net has also become a pretext for not addressing the problems at hand. 
Men dette sikkerhetsnettet er også blitt en sovepute.
The increased use of our welfare schemes is increasingly becoming the Achilles’ heel of the Norwegian economy. 
Veksten i bruken av våre velferdsordninger fremstår i stigende grad som akilleshælen i norsk økonomi.
Chart: Persons on benefit and early retirement schemes 
Figur: Trygdede og AFP-pensjonister
Sickness absence has risen sharply in Norway and a steadily higher share of the working-age population is on disability benefit or rehabilitation schemes. 
Det har vært sterk vekst i sykefraværet i Norge, og en større og større andel av personene i yrkesaktiv alder er på attføring og uføretrygd.
Many choose to retire under contractual early retirement schemes at the age of 62, and these numbers will probably increase ahead. 
Mange velger å gå av med pensjon på AFP når de fyller 62 år, og det antallet vil trolig øke vesentlig fremover.
In Norway, close to 600 000 persons among the working-age population are outside the labour force and on benefit and retirement schemes. 
I Norge er opp mot 600 000 personer i yrkesaktiv alder borte fra arbeidslivet og mottar trygd og pensjoner.
This accounts for 25 per cent of the labour force. 
Dette utgjør 25 prosent av arbeidsstyrken.
Sweden has seen a similar development. 
Tilsvarende utvikling har også Sverige hatt.
A survey of more than 31 European countries also shows that there is a high degree of job satisfaction among Norwegians.4 
En spørreundersøkelse blant 31 europeiske land viser dessuten at nordmenn er tilfredse med jobben.5
Demographic developments will have a dampening impact on demand for public services and social security disbursements over the coming years. 
Den demografiske utviklingen vil dempe etterspørselen etter offentlige tjenester og utbetalinger de nærmeste årene.
The number of elderly among pensioners, i.e. 80 years and older, will not grow and the post-war generation will only start drawing on social security in the next decade. 
Antallet eldre blant pensjonistene – rundt 80 år og over – vil ikke vokse, og det er først i det neste tiåret at etterkrigsgenerasjonen begynner å trekke på folketrygden.
There will still be pressures for higher public spending. 
Likevel vil det være et press på økte offentlige utgifter.
Demand for services we have chosen to let the government provide, for example health services, increases markedly when revenues rise at the pace they are rising today. 
Etterspørselen etter de tjenester vi har valgt å la det offentlige yte – for eksempel helse – øker mye når inntektene stiger, slik de nå gjør.
Growth in government revenues - among others the return on the Government Pension Fund which is rising rapidly – also raises our expectations. 
Veksten i statlige inntekter – blant annet avkastningen fra oljefondet som jo vokser raskt – gir også økte forventninger.
At the same time, this is also a period of strong growth in demand for labour in the business sector. 
Samtidig er vi inne i en periode hvor etterspørselen etter arbeidskraft i næringslivet stiger mye.
With the exception of part-time employees who want to work more, there are now few idle resources in the labour force. 
Med unntak av arbeidstakere på deltid som ønsker å arbeide mer, er det få ledige ressurser i arbeidsstyrken.
We cannot expect a substantial increase in the supply of foreign labour. 
Vi kan ikke vente vesentlig økt tilgang på arbeidskraft utenfra.
Workers from other countries, such as Sweden and Poland with families and the largest share of consumption in their home country, have increased production capacity in Norway, but it now appears that the supply of foreign labour is starting to become more limited. 
Arbeidstakere fra andre land – som Sverige og Polen – med familier og størsteparten av sitt forbruk i hjemlandet, gir økt produksjonskapasitet i Norge, men tilgangen på slik arbeidskraft begynner nå trolig å bli mer begrenset.
Other inward labour migration does not generate higher value added per capita. 
Annen arbeidsinnvandring skaper ikke økt verdiskaping per innbygger.
Immigrants that become permanent residents make the same contribution to increasing demand as to increasing production. 
Innvandrere som tar varig bopel her, bidrar like mye til økt etterspørsel som til økt produksjon.
The main challenge is to limit flows of persons into benefit. 
Den største utfordringen er å begrense strømmen av personer inn i trygdeordninger.
Recent research findings can provide us with guidance.5 During periods of restructuring of private and public sector activities, the number of new benefit claims rises. 
Nyere forskning kan her gi veiledning.6 Ved omstillinger i næringslivet og offentlige virksomheter går mange arbeidstakere til trygd.
Findings show that the interaction between unemployment benefit schemes and other social security schemes is not optimal. 
Det er påvist at samspillet mellom dagpengeordningen og de øvrige trygdeordningene ikke er godt.
When demand for labour falls, flows into benefit increase. 
Når etterspørselen etter arbeidskraft svikter, strømmer flere inn i våre trygdeordninger.
But the flows do not primarily go into unemployment benefit and seeking work and activity, but directly into rehabilitation. 
Men strømmen går ikke først og fremst til ledighetstrygd og til å søke ny jobb og aktivitet, men direkte til attføring.
And rehabilitation is to a large extent a gateway to disability benefit. 
Og attføring er i stor grad et forværelse til uføretrygd.
A broad range of measures is probably needed to limit these flows. 
Trolig trengs et bredt spekter av virkemidler for å begrense veksten.
The new government agency the Norwegian Labour and Welfare Organisation is facing considerable challenges. 
Den nye Arbeids- og velferdsetaten (NAV) har store utfordringer.
Moreover, there should be strong financial incentives in enterprises to counter employee flows into benefit. 
Dessuten bør de økonomiske insentivene i bedriftene være større for å motvirke at deres arbeidstakere blir trygdet.
Certain schemes should be reassessed, schemes that now function as pure poverty traps, because for certain recipients there is little to be gained financially in early phases from moving from welfare to work. 
I tillegg bør enkelte ordninger som i dag virker som rene fattigdomsfeller, vurderes fordi det for den enkelte til å begynne med kan være lite å hente økonomisk på å gå fra trygd og slå inn på en arbeidskarriere.
5 Growth and the environment 
5 Vekst og miljø
Strong growth in the world economy is reducing poverty at a faster pace than ever before. 
Den sterke veksten i verdensøkonomien reduserer fattigdommen i et høyere tempo enn noen gang tidligere.
Increased trade and economic integration are bringing opportunities for raising living standards to ever larger groups. 
Økt handel og utvidet økonomisk samkvem gir stadig større grupper muligheten til velstand.
Chart: CO2 emissions 
Figur: Utslipp av CO2
But growth has a price. 
Men veksten koster.
This is particularly reflected in increased emissions of greenhouse gases as a result of growing human activity. 
Særlig kommer det til uttrykk ved at økt menneskelig aktivitet fører til større utslipp av klimagasser.
The highest emission levels per capita are found in rich, industrialised countries. 
De høyeste utslippene av klimagasser per innbygger finner vi i rike, industrialiserte land.
Growth in total emissions is nevertheless highest in Asia.6 
Veksten i samlede utslipp er likevel sterkest i Asia.
Scientific findings are clear: In the past 100 years, the global mean temperature has risen by 0.74ºC. 
Konklusjonene fra forskere er klar: De siste 100 årene har den globale middeltemperaturen steget med 0,74 grader.
There is more than a 90 per cent probability that the increase in gas emissions has contributed to global warming over the past decades. 
Det er mer enn 90 prosent sannsynlighet for at de økte utslippene av klimagasser har bidratt til global oppvarming de siste tiårene.
Developments mean that the Arctic ice may melt away, the climate may become more unstable and the supply of safe source water may decline. 
Utviklingen gjør at pol-isene kan smelte ned, at klimaet blir mer ustabilt og at tilgangen på gode vannkilder kan svikte.
The changes also have an economic cost. 
Endringene har også en økonomisk kostnadsside.
It is expensive to repair damages to buildings and infrastructure following storms and floods. 
Det er dyrt å reparere skader på bygninger og infrastruktur etter stormer og oversvømmelser.
Insurance pay-outs are rising and premiums are following suit. 
Forsikringsutbetalingene stiger, og premiene vil følge etter.
When insurance is not possible, society must bear the cost directly. 
Og der det ikke er mulig å forsikre, må samfunnene bære kostnadene direkte.
It is important to combine knowledge about nature and knowledge about the functioning of the economy in addressing environmental challenges. 
Det er viktig å kombinere kunnskap om naturen med kunnskap om økonomiens virkemåte når miljøutfordringene skal møtes.
Maximum positive impacts and minimal negative impacts are achieved by using instruments that induce businesses and individuals to choose the technology and consumption pattern that stem emissions. 
De største virkningene og de minste ulempene oppnår en ved å bruke virkemidler som får virksomheter og enkeltpersoner til selv å velge teknologi og sammensetning av forbruk som stagger utslippene.
Using these instruments releases the full force of market mechanisms. 
Ved bruk av slike virkemidler får vi utløst all den kraft som markedsmekanismene kan gi.
Taxes that require the polluter to pay and tradable emission quotas are important instruments. 
Avgifter som sikrer at forurenseren betaler, og kvoter på utslipp som kan omsettes, er viktige virkemidler.
When the costs of reduced emission are to be distributed, it will be tempting for countries to act as free riders. 
Når kostnadene ved reduserte utslipp skal fordeles, vil det være fristende for land å opptre som gratispassasjer.
Restrictions and taxes that only apply to one country or to a small group of countries do not solve the problem. 
Restriksjoner og avgifter som bare gjelder i et enkelt land eller for en liten gruppe land, er ikke tilstrekkelig.
It is still uncertain how serious the impact of gas emissions will be. 
Hvor alvorlige virkningene av utslippene blir, er usikkert.
But once the impact comes into full evidence, it may be too late to take corrective action. 
Men når virkningene først melder seg med full tyngde, kan det være for sent å ta affære.
There is also the risk that the concentration of greenhouse gases in the atmosphere reaches such a high level that it exceeds critical values that cannot be reversed. 
Det er også risiko for at konsentrasjonen av klimagasser i atmosfæren kan bli så høy at den passerer kritiske verdier, og vi får en utvikling som ikke lar seg snu.
The right approach is therefore to guard against events that may have serious consequences even if there is a small probability of the event occurring. 
Det er derfor riktig å gardere seg mot hendelser som kan ha alvorlige konsekvenser, selv om det bare skulle være en mindre sannsynlighet for at de inntreffer.
Most of us already pay a certain amount every year to guard against the consequences of events we will hopefully never experience. 
De fleste av oss betaler allerede flere tusen kroner årlig for å gardere oss mot følgene av hendelser vi forhåpentligvis aldri vil oppleve.
The cost of curbing global warming can be looked upon as such an insurance premium. 
Kostnadene for å bremse den globale oppvarmingen kan ses på som en slik forsikringspremie.
Higher transport taxes and increased electricity and energy prices are a small price to pay. 
Høyere avgifter på transport, økte strøm- og energipriser er en liten pris å betale.
I opened by quoting from Rolf Jacobsen. 
Jeg startet med å sitere Rolf Jacobsen.
In the poem “Otherness land”7 he describes Norway as a country in the far north, a nation struggling and resisting intimidation. 
I diktet ”Anderledeslandet”8 beskriver han Norge som landet mot nord med et folk som har slitt seg fram og ikke lar seg kue.
A prominent feature of Norway is its natural resources. 
Naturressursene preger Norge.
The harvesting of waterfall power, oil and gas, timber and fish are important to income and welfare in Norway. 
Høsting av fossekraft, olje og gass, tømmer og fisk er viktig for inntekter og velferd hos oss.
Jacobsen writes: 
Jacobsen skriver:
But we became a civilised people in the end, seafarers from the start, rulers of the whole of the North Atlantic. 
”[…]Men det ble da folk av oss tilslutt, båtfolk fra først av, herskere over hele Nordatlanteren.
And now we are reaping black gold from the seabed (…)” 
Og nå plukker vi gullpenger opp fra havbunden[…]”
And 
Og
So do not …….. dwell in a dream for we await your hands and goodwill. 
”[…]så ikke […]drøm deg bort for vi venter på nevene dine og godviljen […]”
We should hope that we have become a civilised people - but we should not believe that we can safeguard welfare simply by reaping black gold from the seabed. 
Vi får håpe det har blitt folk av oss – men vi skal ikke tro at vi kan sikre velferden bare ved å plukke gullpenger.
Welfare is secured by putting hands back to work, productive labour and the willingness to change – and of no less importance by protecting the environment. 
Velferden sikrer vi ved å få flere hender i arbeid, være arbeidsomme og endringsvillige – og ta vare på miljøet.
Om Rolf Jacobsens forfatterskap, Landslaget for norskundervisning, Cappelen Fakta. 
Om Rolf Jacobsens forfatterskap, Landslaget for norskundervisning, Cappelen Fakta.
2Source: From the poem ”Når solen skinner på kinesere” (When the sun is shining on China) in Rolf Jacobsen’s collection of poems ”Nattåpent”. 
2Kilde: Hentet fra diktet ”Når solen skinner på kineserne” i Rolf Jacobsens diktsamling ”Nattåpent”.
Gyldendal Norsk Forlag A/S 1985. 
Gyldendal Norsk Forlag A/S 1985.
And how can they be mobilised?) 
Og hvordan kan den mobiliseres?”
Presentation at the conference: Arbeidsmarked, lønn og økonomisk politikk, (The labour market, wages and economic policy) University of Oslo, 23 January 2007. 
Presentasjon på konferansen: Arbeidsmarked, lønn og økonomisk politikk, Universitetet i Oslo, 23. januar 2007.
6John Llewellyn (2007): ” The Business of Climate Change. 
7John Llewellyn (2007): ” The Business of Climate Change.
Challenges and Opportunities”, Lehman Brothers, February 2007. 
Challenges and Opportunities”., Lehman Brothers, Februar 2007.
7A previous translation of the poem does not exist. 
8Kilde: Hentet fra Rolf Jacobsens diktsamling ”Nattåpent”.