natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Diversify. 
Diversifiser.
Diversify the portfolio among various asset classes with different risk characteristics. 
Diversifiser porteføljen mellom ulike aktivaklasser som har ulike risikoegenskaper.
Then diversify among different regions and sectors that may be expected to have different economic characteristics. 
Diversifiser deretter mellom ulike regioner og sektorer som kan forventes å ha forskjellige økonomiske karaktertrekk.
And finally, diversify among individual companies and issuers. 
Og endelig: diversifiser mellom enkeltbedrifter og enkeltutstedere.
This rule of thumb is reflected in the Petroleum Fund's investment universe. 
Denne grunnregelen gjenspeiles i Petroleumfondets investeringsunivers.
The Fund is entitled to invest in equities and fixed income instruments on 28 national equity markets and 22 bond markets in Europe, the Americas and Asia. 
Fondet har mulighet til å investere i aksjer og rentebærende instrumenter i 28 nasjonale aksjemarkeder og 22 obligasjonsmarkeder i Europa, Amerika og Asia.
Beginning in the New Year, a further 12 equity markets and 8 bond markets will be available, of which the South African stock market is the most important addition. 
Fra nyttår åpnes også for ytterligere 12 aksjemarkeder og 8 obligasjonsmarkeder, hvorav det sør-afrikanske aksjemarkedet er den viktigste utvidelsen.
The equity portfolio, in turn, is spread over a large number of companies operating in many different sectors. 
Aksjeporteføljen er igjen spredt over et stort antall bedrifter som driver virksomhet i mange forskjellige sektorer.
The fixed-income portfolio is also broadly diversified over various issuers; here, however, national governments comprise the predominant group. 
Også obligasjonsporteføljen har en slik bred diversifisering over ulike utstedere, men her utgjør nasjonalstater den dominerende enkeltgruppen.
The Ministry of Finance has set a benchmark index for the Petroleum Fund. 
Finansdepartementet har fastsatt en referanseindeks for Petroleumsfondet.
It has two functions: First, it expresses in a precise manner the strategy chosen by the Ministry. 
Den har to funksjoner: For det første uttrykker den departementets valgte strategi på en nøyaktig måte.
Second, it is a basis for comparison for the active management of the Fund. 
For det andre er den et sammenligningsgrunnlag for den aktive forvaltningen av fondet.
The benchmark index is actually a global securities portfolio, specified down to percentages held of individual securities. 
Referanseindeksen er en faktisk global verdipapirportefølje, som er spesifisert ned til andeler i det enkelte verdipapir.
If the asset manager does not have an active view of the market, one should expect that the return on the portfolio would be equal to the benchmark index. 
Dersom forvalteren ikke har noe aktivt markedssyn skal man vente at avkastningen på porteføljen blir lik referanseindeksen.
As I shall come back to later, Norges Bank is tasked with obtaining a higher return than the benchmark index through assuming a well-calculated risk within limits established by Ministry of Finance. 
Som jeg skal komme tilbake til, har Norges Bank som oppdrag og mål å få høyere avkastning enn referanseindeksen gjennom å påta seg en godt kalkulert risiko innenfor rammer satt av Finansdepartementet.
Nevertheless, there will be a clear tendency for the portfolio weightings in the aggregate not to deviate substantially from the benchmark index. 
Det vil likevel være en klar tendens til at porteføljevektene samlet sett ikke avviker veldig mye fra referanseindeksen.
The result is that the composition set by the Ministry of Finance for the benchmark index also guides the actual composition of the Petroleum Fund. 
Det fører til at den sammensetningen som Finansdepartementet setter for referanseindeksen blir førende også for hvordan Petroleumsfondet faktisk er sammensatt.
The rule of thumb for broad diversification is reflected in the composition of the benchmark index. 
Grunnregelen om bred diversifisering finner man igjen i sammensetningen av referanseindeksen.
The benchmark index includes equities from about 2,200 companies in 27 countries and about 7,400 bonds issued by national governments, international organisations and other issuers related to the public sector and by companies with high creditworthiness. 
I referanseindeksen inngår aksjer fra vel 2200 bedrifter i 27 land, og vel 7400 obligasjoner utstedt av stater, internasjonale organisasjoner, andre utstedere med tilknytning til offentlig sektor og av foretak med høy kredittverdighet.
The Ministry of Finance has determined the percentage of equities in the benchmark index and the regional weightings to apply in the equity and fixed-income portfolios. 
Finansdepartementet har bestemt referanseindeksens aksjeandel og hvilke regionsvekter som skal gjelde innenfor aksje - og obligasjonsporteføljen.
The Ministry has also determined the specific equity and fixed income indices that are to be used as benchmark indices in each market. 
Departementet har også bestemt hvilke konkrete aksje - og obligasjonsindekser som skal benyttes som referanseindeks i hvert enkelt marked.
These are indices supplied by outside providers. 
Dette er indekser som leveres av eksterne leverandører.
From time to time, the Ministry of Finance has been criticised for its strategy of allowing broad equity and fixed income indices to determine the composition of the Petroleum Fund. 
Fra tid til annen er det framkommet kritikk mot at Finansdepartementet har lagt opp til en strategi hvor brede aksje - og obligasjonsindekser er førende for Petroleumfondets sammensetning.
Some believe that index-like strategies are unwise and would prefer the Fund to acquire large stakes in a limited number of companies instead. 
Enkelte mener at indekslignende strategier er ufornuftige, og ønsker at fondet heller skal ta store eierposisjoner i et begrenset antall bedrifter.
The apparent motivation for such an alternative strategy is that taking control of the companies and engaging in active business development would yield a higher return than that provided by a broad share index. 
Motivasjonen for en slik alternativ strategi er tilsynelatende at det å ta styringen med bedriftene og drive aktiv forretningsutvikling gir høyere avkastning enn hva en bred aksjeindeks vil gi.
I am not aware of any other large international fund that has chosen such a strategy for its entire portfolio. 
Jeg er ikke kjent med at andre store internasjonale fond har valgt en slik strategi for hele porteføljen sin.
If over time the portfolio were steered towards a smaller number of large strategic ownership stakes, the portfolio's overall risk would rise considerably. 
Dersom man over tid styrte porteføljen mot et mindre antall store strategiske eierposisjoner, ville porteføljens samlede risiko stige betraktelig.
Any rational investor would demand a higher expected return if the risk rises. 
Enhver rasjonell investor vil forlange høyere forventet avkastning dersom risikoen øker.
A key finding of financial theory is that investors are not automatically compensated for a higher company-specific risk by higher expected returns. 
Et sentralt resultat fra finansiell teori er at man ikke får automatisk kompensert for høyere bedriftsspesifikk risiko gjennom høyere forventet avkastning.
If such strategies are to succeed nonetheless, an investor must possess special industry expertise that other alternative dominant groupings of owners do not have. 
Skal slike strategier likevel lykkes må man besitte en særlig industriell kompetanse som andre alternative dominerende eiergrupperinger ikke har.
Only then could he hope to increase his return by investing as a major owner. 
Først da kan man håpe på at man øker avkastningen ved å gå inn som stor eier.
At the same time, even large ownership positions need to be diversified over different sectors in order to limit the specific sector risk. 
Samtidig må selv store eierposisjoner diversifiseres over forskjellige sektorer, for å begrense den spesifikke sektorrisikoen.
This means that an investor needs global industrial top expertise in many different sectors. 
Det betyr at man trenger global industriell spisskompetanse om flere ulike sektorer.
Building up and maintaining such expertise would be an arduous task. 
En slik kompetanse vil det være svært krevende å bygge opp og beholde.
There are also clear limitations on the amount of capital that can be invested in such strategies. 
Det er også klare begrensninger på hvor mye kapital man kan plassere i slike strategier.
Thus, for a fund the size of the Petroleum Fund, there is hardly any alternative to a strategy based on broad diversification of the equity portfolio over a large number of companies in many countries and various sectors. 
For et fond av Petroleumfondets størrelse, er det derfor neppe noe alternativ til en strategi basert på bred diversifisering av aksjeporteføljen over et høyt antall bedrifter i mange land og ulike sektorer.
Choosing the percentage of the equity allocation is probably the most important decision in the composition of the benchmark index. 
Valg av aksjeandel er sannsynligvis den aller viktigste beslutningen i sammensetningen av referanseindeksen.
The Petroleum Fund bases its choice on the fact that equities yield a higher expected rate of return than fixed-income investments. 
Til grunn for Petroleumfondets valg ligger at aksjer gir en forventet høyere avkastning enn obligasjoner.
Historically, it is indisputable that equities have yielded such excess returns. 
Historisk er det uomtvistelig at en slik meravkastning på aksjer har vært til stede.
This chart illustrates the average return on equities and bonds in 16 countries from 1900 to 2002. 
Denne figuren viser den gjennomsnittlige avkastning på aksjer og obligasjoner i 16 land i perioden 1900 - 2002.
In five of these countries, fixed-income investments yielded a negative return for the period as a whole. 
I fem av landene har plassering i obligasjoner gitt negativ avkastning for perioden sett under ett.
These are Belgium, France, Germany, Italy and Japan. 
Det er Belgia, Frankrike, Tyskland, Italia og Japan.
The returns were "eaten up" by hyperinflation in the years from the First to the Second World War. 
Avkastningen er "spist opp" av hyperinflasjon i årene fra første til etter andre verdenskrig.
Regardless of the country one looks at, equity investments have yielded a relatively high excess return compared with fixed-income investments. 
Uansett hvilket land man betrakter, har plassering i aksjer gitt forholdsvis høy meravkastning i forhold til investering i obligasjoner.
The annual excess return was lowest in Denmark and Belgium, with 2.2%, and highest in Australia, with a 6.9% higher return than in the bond market. 
Den årlige meravkastningen har vært minst i Danmark og Belgia med 2,2%, og størst i Australia, med 6,9 % høyere avkastning enn i obligasjonsmarkedet.
Equity prices fluctuate more than bond prices. 
Prisen på aksjer svinger mer enn prisen på obligasjoner.
Bondholders have a right to fixed interest rate and a repayment of principal at a specified date, before any surplus can be distributed among the owners as a dividend payment or retained earnings in the company. 
Obligasjonseierne har krav på å få en fastsatt rente og tilbakebetalt lånet til fastsatt tid, før et eventuelt overskudd kan distribueres mellom eierne som utbyttebetaling eller tilbakeholdt overskudd i bedriften.
The issuers of the fixed-income instruments in the Petroleum Fund's portfolio are usually governments or private issuers, such as companies with high creditworthiness. 
Utstederne av obligasjonene som er i Petroleumfondets portefølje er gjerne stater eller private utstedere som for eksempel bedrifter med høy kredittverdighet.
Therefore it is primarily changes in interest rates that lead to changes in bond prices. 
Derfor er det først og fremst endringer i rentenivået som fører til at prisene på obligasjoner endres.
A share is actually the sum of the market's expectations of all future dividend payments, discounted to present value. 
En aksje er egentlig summen av markedets forventninger til all fremtidig utbyttebetaling, neddiskonotert til dagens verdi.
As everyone knows, this is a highly uncertain and variable quantity, resulting in major fluctuations in market prices. 
Som alle vet, er dette en svært usikker og variabel størrelse, noe som gir seg utslag i større svingninger i markedsprisene.
For most investors, uncertainty is an evil. 
For de aller fleste investorer er usikkerhet et onde.
A financially rational individual will not invest his savings in shares rather than in interest-bearing instruments without expecting compensation for the added risk he assumes. 
Et økonomisk rasjonelt individ vil ikke plassere sine sparepenger i aksjer framfor renteplasseringer uten å forvente en kompensasjon for den ytterligere risiko vedkommende påtar seg.
By its determination of the equity allocation, the Ministry of Finance has taken a position on how high a return risk the Fund's owner is willing to assume to ensure the highest possible long-term return on the Fund's investments. 
Gjennom valg av aksjeandel har Finansdepartementet tatt stilling til hvor høy avkastningsrisiko fondets eier er villig til å ta for å sikre høyest mulig langsiktig avkastning på fondets investeringer.
The Ministry of Finance has assumed that the Petroleum Fund will yield a long-term real return of 4%. 
Finansdepartementet har lagt til grunn at Petroleumsfondet skal gi en langsiktig realavkastning på 4 %.
As the markets' long-term pricing of shares and bonds stands now, this is a demanding target. 
Slik markedenes langsiktige prising av aksjer og obligasjoner er nå, er dette et krevende mål.
In the years 2001-2002, equity prices fell dramatically all over the world. 
I årene 2001-2002 falt aksjeprisene kraftig over hele verden.
In years marked by such market performance, a real return of 4% is, of course, unobtainable. 
I år da markedsprisene har en slik utvikling, vil man selvsagt ikke få en realavkastning på 4 %.
This is a long-term average target, not a target for every single year. 
Dette er et langsiktig gjennomsnittsmål, ikke et mål for hvert enkelt år.
In the National Budget for 2004 presented in early October, the Ministry of Finance has again reviewed the investment strategy of the Petroleum Fund. 
I Nasjonalbudsjettet for 2004 som ble lagt fram tidlig i oktober har Finansdepartementet på nytt gått gjennom investeringsstrategien for Petroleumsfondet.
Against the background of input from Norges Bank and the consulting firm Mercer, fundamental strategic choices such as equity allocation were re-evaluated, in light of, among other things, the market performance of recent years. 
På bakgrunn av innspill fra Norges Bank og konsulentselskapet Mercer ble grunnleggende strategivalg som aksjeandel vurdert på nytt, blant annet sett i lys av markedsutviklingen de senere årene.
The possibility increasing risk-adjusted returns by diversifying into asset classes that are not included in today's investment universe or benchmark index was also examined. 
Det ble også sett nærmere på muligheten for å øke risikojustert avkastning gjennom å diversifisere inn i aktivaklasser som ikke inngår i dagens investeringsunivers eller referanseindeks.
The input from Norges Bank and Mercer and the Ministry's evaluations is available on the Ministry's website, in both Norwegian and English. 
Både innspillene fra Norges Bank og Mercer og departementets vurderinger er tilgjengelig på departementets hjemmesider, både på norsk og engelsk.
In the main, the conclusion can be summed up as follows: 
I hovedtrekk kan konklusjonene oppsummeres slik:
Even though on the basis of information available in 1997, the fluctuations in returns have been pronounced, the returns have not been outside of the potential range outlined as the background for the decision of a 30-50 per cent equity allocation. 
Selv om svingningene i avkastning har vært sterke ut fra den informasjonen en hadde i 1997, har ikke avkastningen ligget utenfor det mulighetsområdet som ble skissert som bakgrunn for avgjørelsen om 30-50 pst. aksjeandel.
There are, therefore, no especially compelling reasons to change the Fund's equity allocation now. 
Det er derfor ikke spesielt sterke grunner for å endre fondets aksjeandel nå.
Small listed companies are included in the investment universe, but not in the benchmark index. 
Små børsnoterte selskaper inngår i investeringsuniverset, men ikke i referanseindeksen.
The Ministry finds no good reason to change this. 
Departementet finner ikke gode grunner til å endre på dette.
Investment in non-listed companies or direct investment in real property is still not permitted. 
Det åpnes fortsatt ikke for investeringer i unoterte aksjer eller for direkte investeringer i fast eiendom.
In the Ministry's opinion, the potential gains from these investment alternatives are not so clear as to outweigh the operational disadvantages and a less transparent governing structure for the Fund. 
Etter departementets mening er ikke de potensielle gevinstene ved disse investeringsalternativene så klare at de oppveier operative ulemper og en mindre transparent styringsstruktur for fondet.
Including inflation-indexed fixed-income instruments in the benchmark portfolio will help to improve the total portfolio's risk-adjusted return. 
En inkludering av inflasjonsindekserte obligasjoner i referanseporteføljen vil bidra til å bedre totalporteføljens risikojusterte avkastning.
The Ministry will therefore examine this alternative more closely, while at the same time pointing out that this market is limited compared with nominal bonds and shares. 
Departementet vil derfor se nærmere på dette alternativet, men viser samtidig til at dette markedet er begrenset sammenlignet med nominelle obligasjoner og aksjer.
It is possible to increase expected returns somewhat through successful active management. 
Det er mulig å øke forventet avkastning noe gjennom vellykket aktiv forvaltning.
This is Norges Bank's principal task in its asset management. 
Det er det som er Norges Banks hovedoppgave i forvaltningen.
The Ministry has also set boundaries for how far the actual portfolio can deviate from the benchmark index. 
Departementet har også satt rammer for hvor forskjellig den faktiske porteføljen kan være fra referanseindeksen.
The most important boundary is the upper limit for the expected variation in the return differentials between the actual portfolio and the benchmark index, called tracking error. 
Den viktigste rammen er grensen for forventet variasjon i avkastningsforskjellene mellom den faktiske porteføljen og referanseindeksen, kalt relativ volatilitet.
This upper limit is set at 1.5 percentage points or 150 basis points. 
Denne grensen er satt til 1,5 %-poeng eller 150 basispunkter.
It can be said, somewhat simplified, that if Norges Bank fully utilises its risk quota at all times, the difference in the rate of return between the portfolio and benchmark index will be less than 1.5 percentage points in two out of three years. 
Litt forenklet kan man si at dersom Norges Bank utnyttet risikokvoten fullt ut til enhver tid, ville man forvente at avkastningsforskjellen mellom porteføljen og referanseindeksen var mindre enn 1,5 %-poeng i 2 av 3 år.
In addition, limits are set for the permitted equity share, regional allocation and interest rate, which are shown on this chart. 
I tillegg er det satt rammer for tillatt aksjeandel, regionsfordeling og renterisiko, som er vist på denne figuren.
Although it may freely decide the composition of the portfolio within these bounds, Norges Bank is expected to add excess returns by assuming risk relative to the benchmark index. 
Norges Bank kan fritt bestemme porteføljesammensetningen innenfor disse rammene, men forventes å tilføre meravkastning gjennom å ta risiko relativt til referanseindeksen.
So far, our results from active management have been good. 
Så langt har våre resultater fra den aktive forvaltningen vært gode.
This is reflected in the next chart, which shows the return performance of the Fund and the benchmark index since 1998. 
Det går fram av neste figur, som viser avkastningsutviklingen både til fondet og referanseindeksen siden 1998.
As shown in the chart, the actual portfolio outperformed the benchmark index during this period. 
Man kan se at den faktiske porteføljen har slått referanseindeksen i denne perioden.
This is a very satisfactory result, especially since the Fund has grown so strongly during this time. 
Det er vi godt fornøyd med, særlig fordi fondet har vokst så kraftig i denne perioden.
Substantial capital flowing in means high transaction costs and an automatic loss against the benchmark index. 
Når mye kapital kommer inn, vil det medføre store transaksjonskostnader, og et automatisk tap mot referanseindeksen.
Through active management, these costs have been more than recouped. 
Gjennom den aktive forvaltningen er disse kostnadene mer enn innhentet.
In all, in the period 1998 - 2002 there have been overall excess returns in the Fund of NOK 5.7 billion, when the benchmark index is corrected for the transaction costs incurred by the phasing in of new capital. 
I alt har det vært en samlet meravkastning i fondet i perioden 1998 - 2002 på 5,7 milliarder kroner, når man korrigerer referanseindeksen for de transaksjonskostnadene som særlig innfasingen av ny kapital har medført.
However, from the chart we also see that the composition of the benchmark index is much more important for the total return on the Fund than the actual result of the active management. 
Men vi ser også av figuren at sammensetningen av referanseindeksen er svært mye viktigere for totalavkastningen på fondet enn selve resultatet fra den aktive forvaltningen.
We cannot expect active management, no matter how successful it might be, to increase total returns significantly. 
Vi kan ikke regne med at aktiv forvaltning, uansett hvor vellykket den måtte være, skal øke total avkastning i betydelig grad.
When we are as broadly invested as we are in the world's largest capital markets, we must expect the portfolio to be an approximate reflection of the world's aggregate value creation. 
Når vi er så bredt investert som vi er i verdens største kapitalmarkeder, må vi forvente at porteføljen omtrent gjenspeiler verdens samlede verdiskapning.
To obtain a higher return than the benchmark index requires taking risks. 
For å kunne få en høyere avkastning enn referanseindeksen, er man nødt til å ta risiko.
For Norges Bank as manager, this means consciously choosing a portfolio composition that is different from the benchmark index. 
For Norges Bank som forvalter betyr det å bevisst velge en porteføljesammensetning som er forskjellig fra referanseindeksen.
Norges Bank has done little such risk taking by, for instance, having an equity share or currency allocation in the portfolio that is different from the benchmark index. 
I svært liten grad har Norges Bank tatt slik risiko gjennom å ha en forskjellig aksjeandel eller forskjellig valutafordeling i porteføljen enn hva referanseindeksen har.
It is especially difficult to predict movements in the equity market or exchange rate changes in the short term. 
Det er særdeles vanskelig å forutsi bevegelsene i aksjemarkedet eller valutakursutviklingen på kort sikt.
The number of positions one may take is limited, and each position carries a high risk. 
Antall posisjoner man kan ta er begrenset, og hver enkelt posisjon har høy risiko.
That is why also in the area of active management, the diversification rule guides our strategy. 
Også innenfor den aktive forvaltningen er derfor diversifikasjonsregelen bærende for vår strategi.
We seek to spread the active positions in such a manner that each individual position is of little importance to our total risk. 
Vi søker å spre de aktive posisjonene slik at hver enkelt posisjon betyr lite for vår samlede risiko.
We also spread active risk among various types of specialist mandates in our asset management, internal as well as external. 
Vi sprer også den aktive risikoen på ulike typer spesialistmandater i forvaltningen, både internt og eksternt.