natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the 1800s and up to World War I, the regulation of banks and other financial institutions was very limited. 
På 1800-tallet og fram til første verdenskrig var banker og andre finansinstitusjoner i svært liten grad regulert.
Norway was one of the most liberal countries. 
Norge var den gang blant de mest liberale.
Regulation in other countries such as the US and the UK was more extensive. 
Reguleringene var mer omfattende i enkelte andre land som USA og England.
In Norway, savings banks were subject to separate legislation, because they were to have a more social function than commercial banks. 
I Norge var sparebankene gjenstand for egen lovgivning fordi de skulle fylle en mer sosial funksjon enn forretningsbanker.
There were no guarantee funds, and the law for savings banks was designed to ensure that they were operated in a manner that safeguarded depositors' funds. 
Det var ikke opprettet noe sikringsfond og loven skulle påse at banken ble drevet på en slik måte at innskyternes midler ble sikret.
Cross-border capital movements were also subject to little or no regulation in the decades prior to 1914 3. 
Kapitalbevegelsene over landegrensene var også i liten eller ingen grad regulert i tiårene før 1914 3.
Capital markets were integrated in countries that had adopted the gold standard. 
Kapitalmarkedene var vevet sammen mellom land som hadde knyttet seg til gullstandarden.
There was solid confidence in the gold standard, and exchange rate risk was regarded as very low. 
Det var stor tiltro til gullstandarden og valutarisikoen ble ansett som svært liten.
Movement of capital between countries was often long-term, and tended to be associated with specific projects. 
Kapitalbevegelsene mellom land var ofte langsiktige, og gjerne knyttet til bestemte prosjekter.
As a small, open economy, Norway was totally dependent on an open, smoothly functioning capital market. 
Som en liten og åpen økonomi var Norge helt avhengig av et åpent og velfungerende kapitalmarked.
From 1885 to 1913, the fixed investment rate in Norway was on average higher than the saving ratio. 
Fra 1885 til 1913 hadde Norge i gjennomsnitt en høyere realinvesteringsrate enn sparerate.
Although short-term gross capital movements were far from their current levels, they were nevertheless significant. 
Selv om kortsiktige brutto kapitalbevegelser på langt nær hadde samme størrelsesorden som nå, hadde de likevel stor betydning.
Monetary policy was restricted by the gold standard. 
Myndighetenes pengepolitikk var bundet av gullstandarden.
Capital was highly mobile, and the interest rate had to be set to ensure that the exchange rate remained between the gold points. 
Kapitalen var svært mobil, og renten måtte settes for å sikre at valutakursen lå innenfor gullpunktene.
As a result, monetary policy could not normally be used to stabilise economic developments. 
Pengepolitikken kunne derfor normalt ikke brukes til å stabilisere den økonomiske utviklingen.
Countries that suspended the gold standard were penalised with higher interest rates 4. 
Land som suspenderte gullstandarden ble straffet med høyere renter 4.
A weak stabilisation policy, relatively ineffective banking legislation combined with a poorly developed financial industry provided fertile ground for many financial crises. 
En svak stabiliseringspolitikk, lite effektiv lovgivning for bankene kombinert med en lite utviklet finansnæring ga grobunn for mange finansielle kriser.
The Oppland crisis occurred in 1864. 
I 1864 oppsto den såkalte Opplandske krisen.
It was a backlash of the boom in the latter half of the 1850s, when a sharp upswing in the timber industry led to widespread speculation. 
Den var en ettervirkning av høykonjunkturen i siste del av 1850-årene, da sterkt oppsving i trelasthandelen skapte utbredt spekulasjon.
Growth was also very strong in the early 1870s. 
Veksten var også svært sterk de første årene på 1870-tallet.
At the same time, the boom paved the way for a period with the most severe banking disasters up to that time. 
Høykonjunkturen la samtidig grunnlaget for en periode med de til da hittil største bankkatastrofene.
There was considerable overcapacity in many industries at the time of the turnaround in the international economic situation in 1874. 
Det var stor overkapasitet i mange næringer da omslaget i internasjonale konjunkturer kom i 1874.
The most serious crash occurred in Arendal in 1886. 
Det alvorligste krakket inntraff i 1886 i Arendal.
Not long afterwards, in the late 1890s, Kristiania (now Oslo) experienced a financial bubble. 
Ikke lenge etter, på slutten av 1890-tallet, opplevde Kristiania en finansiell boble.
A favourable international economic situation and the building of railways led to a period of prosperity in the Norwegian economy, particularly in the capital. 
Gode internasjonale konjunkturer og jernbaneutbygging ga gode tider i norsk økonomi, særlig i hovedstaden.
The money market was highly liquid as a result of the inflow of gold, and interest rates were relatively low. 
Pengemarkedet var svært likvid på grunn av innstrømming av gull, og renten var forholdsvis lav.
Growth in banks' deposits and lending increased in pace with the money supply. 
Bankenes innskudds- og utlånsvekst steg i takt med pengemengden.
Kristiania's population grew and there was an explosive period of construction, of both dwellings and commercial buildings. 
Befolkningen økte og det var en voldsom byggeperiode, både av boligbygg og næringsbygg.
Prices for land, building materials and houses rose dramatically. 
Prisene på tomter, byggematerialer og hus steg dramatisk.
The crash was triggered in 1899 by a major bankruptcy. 
Krakket ble utløst i 1899 av en større konkurs.
The crisis gradually became more acute for Norwegian banks, particularly commercial banks. 
Krisen ble etter hvert meget kraftig for norske banker, særlig forretningsbanker.
It had lasting consequences for the Norwegian financial industry and the economy. 
Den fikk langvarige konsekvenser for norsk finansnæring og økonomi.
The stock market was virtually at a standstill until World War I. 
Aksjemarkedet var nærmest uten aktivitet fram til første verdenskrig.
The crash compelled Norges Bank, for the first time in its history, to channel crisis liquidity to the banking industry. 
Norges Bank måtte i forbindelse med krakket for første gang i sin historie tilføre kriselikviditet til banknæringen.
This provided the foundation for a boom that is unparalleled in history. 
Dette la grunnlag for en jobbetid uten sidestykke i historien.
Banks' lending rose sharply. 
Bankenes utlån økte dramatisk.
The build-up of risk in the financial system was far more pronounced than in previous episodes. 
Oppbyggingen av risiko i det finansielle systemet var langt sterkere enn i tidligere episoder.
A strong inflow of gold led to uncontrolled growth in the money supply and inflation at the beginning of the war. 
Sterk gullinnstrømming bidro til ukontrollert vekst i pengemengde og inflasjon i begynnelsen av krigen.
In addition, the constraints implicit in the gold standard gradually broke down, and the money supply expanded sharply. 
I tillegg ble bindingene som lå i gullstandarden gradvis brutt og pengemengden vokste sterkt.
The authorities' response 
Myndighetenes respons
In response to the extensive banking crises in the interwar period, a financial safety net for banks was introduced in most developed countries. 
Som reaksjon på de omfattende bankkrisene i mellomkrigstiden ble det innført et finansielt sikkerhetsnett for bankene i de fleste velutviklede land.
In Norway, guarantee funds were introduced for savings banks in 1921 and for commercial banks in 1938. 
I Norge ble sikringsfond for sparebankene innført i 1921 og for forretningsbanker i 1938.
There was also a need for separate rules on public administration of banks. 
Det ble også behov for egne regler om offentlig administrasjon for bankene.
These arrangements helped to dampen the effects of the crises and prevent new ones. 
Disse ordningene bidro til å dempe virkningene av krisene og forhindre nye kriser.
Commercial banks were subject to separate legislation and supervised by the newly established Banking and Savings Bank Inspectorate. 
Forretningsbankene ble gjenstand for egen lovgivning og underlagt den nyetablerte Bank- og Sparebankinspeksjonen.
Supervision of savings banks commenced as early as 1900, with the establishment of the position of Inspector of Savings Banks. 
Tilsynet med sparebankene hadde allerede tatt til i 1900 ved opprettelsen av sparebankinspektørstillingen.
A gradual increase in the regulation and supervision of financial enterprises and the introduction of a financial safety net did not mean that the market-based system was abandoned. 
Gradvis økt regulering og tilsyn med finansforetak og innføring av et finansielt sikkerhetsnett betydde ikke at man forlot det markedsbaserte systemet.
However, recessions and demands for more protectionism led to restrictions on international trade and capital movements. 
Nedgangstider og krav om økt proteksjonisme førte til restriksjoner på internasjonal handel og kapitalbevegelser.
The result was that domestic investments increasingly had to be financed through domestic savings. 
Resultatet ble at innenlandske investeringer i større grad måtte finansieres med innenlandsk sparing.
This can be illustrated by looking at the relationship between the saving ratio and the fixed investment rate for selected countries. 
Dette kan illustreres ved å se på sammenhengen mellom spareraten og realinvesteringsraten for et utvalg av land.
A strong correlation indicates a limited degree of openness. 
Sterk sammenheng tyder på liten åpenhet.
Measured in this way, integration was greater before 1914 than in the interwar period 6. 
Målt på denne måten var integrasjonen større før 1914 enn i mellomkrigstiden 6.
Protectionism had a very harmful effect on economic developments. 
Proteksjonismen ble svært skadelig for den økonomiske utviklingen.
However, cross-border capital movements remained heavily regulated. 
Kapitalbevegelsene over landegrensene forble likevel sterkt regulert.
The same applied to direct regulation of financial enterprises. 
Det samme gjaldt den direkte reguleringen av finansforetakene.
Other considerations, than returns and risk, took precedence in connection with the provision of credit and capital movements. 
Andre hensyn enn avkastning og risiko ble rådende for kredittgivningen og kapitalbevegelsene.
At the end of the 1970s, direct controls were gradually removed. 
Fra slutten av 1970-tallet ble de direkte reguleringene gradvis fjernet.
As a result of the emergence of new financial instruments, the controls no longer had the same effect. 
Fremveksten av nye finansielle instrumenter førte til at reguleringene ikke virket som før.
There was a growing realisation that the existing controls had a negative effect on the allocation of credit and capital, and hence on long-term economic growth. 
Erkjennelsen økte om at daværende regulering hadde uheldige effekter på fordelingen av kreditt og kapital og dermed på den langsiktige økonomiske veksten.
Cross-border capital movements were gradually liberalised. 
Kapitalbevegelsene mellom land ble også gradvis sluppet fri.
It was not until the 1990s that capital was able to move between countries as freely as before 1914. 
Først fra 1990-tallet har kapitalen kunnet bevege seg like fritt mellom land som før 1914.
Because of the serious effects of financial crises, the financial industry is subject to many regulations and to extensive supervision. 
På grunn av de alvorlige virkningene av finansielle kriser er likevel finansnæringen gjenstand for mange reguleringer og et omfattende tilsyn.
The industry is by no means deregulated, but the regulations are now designed to make markets function more securely and more efficiently. 
Det er så visst ingen deregulert bransje, men reguleringene tar nå sikte på få markedene til funksjonere bedre, sikrere og mer effektivt.
Clear requirements have been established for both capital adequacy and liquidity. 
Det stilles klare krav til soliditet og likviditet.
Nevertheless, the regulations do not eliminate the possibility of financial crises. 
Reguleringene eliminerer likevel ikke mulighetene for at finansielle kriser kan oppstå.
Are financial crises an inherent feature of today's system? 
Er finansielle kriser et iboende trekk med dagens system?
The transition to a market-based system has increased the scope for financial cycles 7. 
Overgangen til et markedsbasert system har skapt økt rom for finansielle sykler 7.
The cycles may be amplified by unrestricted cross-border capital flows. 
Syklene kan forsterkes av frie kapitalbevegelser mellom land.
Because of the central role of the financial industry as a credit and capital intermediary, this can also influence macroeconomic developments. 
På grunn av finansnæringens sentrale rolle som formidler av kreditt og kapital kan dette også påvirke den makroøkonomiske utviklingen.
At worst, an upswing in the economy can be amplified through the build-up of financial imbalances, which may trigger and reinforce a downturn and financial crisis. 
I verste fall kan en oppgang i økonomien forsterkes ved at det bygges opp finansielle ubalanser som kan utløse og forsterke en nedgang og finansiell krise.
Since the 1800s, we have seen waves of optimism and large-scale investment in railways, shipping, hydroelectric power stations and now, most recently, information technology. 
Siden 1800-tallet har vi sett bølger av optimisme og store investeringer i jernbane, skipsfart, vannkraftverk og nå sist i informasjonsteknologi.
Upturns may also be driven, or amplified, by demand-side factors in the economy. 
Oppgangen kan også være drevet av eller bli forsterket av forhold på etterspørselssiden i økonomien.
During an upturn, income growth is high in both the enterprise and the household sector. 
Under en oppgangsperiode opplever bedrifter og husholdninger en god inntektsvekst.
The value of property and securities, and thus the collateral for new loans, rises. 
Verdien på eiendom og verdipapirer, og dermed sikkerheter for nye lån, stiger.
Financial and other enterprises are upgraded by credit rating agencies. 
Bedrifter og finansforetak blir oppgradert av kredittvurderingsselskaper.
Banks record low losses and solid results and can increase lending without weakening capital adequacy. 
Bankene opplever lave tap og gode resultater, og de kan øke utlånene uten å svekke kapitaldekningen.
Demand for credit can easily be met by obtaining financing on favourable terms in both domestic and foreign money and capital markets. 
Etterspørselen etter kreditt kan lett møtes ved å hente finansiering til gunstige vilkår i penge- og kapitalmarkedene, både innenlands og fra utlandet.
As a rule, it is also easier to raise equity during economic upturns. 
Innhenting av egenkapital går også normalt lettere i oppgangstider.
Under these circumstances, credit risk may be underestimated and not priced into margins. 
Under slike forhold vil risikoen ved utlån lett undervurderes og ikke prises inn i marginene.
The financial industry may share in the generally prevailing optimism, and strong competition may lead to a contest for market shares. 
Finansnæringen kan ta del i den generelle optimismen som gjør seg gjeldende, og sterk konkurranse kan føre til en kamp om markedsandeler.
In this way, banks contribute to building up risk in the financial system. 
Bankene bidrar på den måten til å bygge opp risiko i det finansielle systemet.
The loans with the highest risk are probably those granted at the peak of the economic cycle. 
Det mest risikable lånet er trolig det som gis på toppen av konjunktursykelen.
Households and enterprises often have a relatively high debt burden at such times, and loans are secured by inflated property and asset prices. 
Da har husholdninger og bedrifter ofte en forholdsvis høy gjeldsbelastning, og lån tas opp med sikkerhet i inflaterte eiendoms- og formuespriser.
The securities and capital markets are another important source of capital for enterprises. 
Verdipapir- og kapitalmarkedene er en annen viktig kilde til kapital for foretak.
During an upturn, many enterprises find that capital is "cheap", because the outlook for the future is regarded as very bright. 
Under en oppgangsperiode opplever mange foretak at kapitalen er "billig", fordi fremtidsutsiktene anses som svært lyse.
There is a risk of over-investment. 
Faren er at det kan oppstå overinvesteringer.
Optimism may rapidly give way to pessimism if investments fall short of expectations and negative news starts to spread. 
Optimisme kan raskt snus til pessimisme dersom investeringene ikke lever opp til forventningene, og negative nyheter oppstår og får bre seg.
As a result, the risk that has accumulated during the upturn period may materialise. 
Dette kan føre til en materialisering av risiko som er bygget opp under oppgangsperioden.
A drying up of credit and capital may trigger or amplify a crisis. 
En kreditt- og kapitaltørke kan utløse eller forsterke en krise.
The costs of financial instability may be very substantial. 
Kostnadene ved finansiell ustabilitet kan være svært store.
Therefore, it is necessary to dampen financial cycles. 
Finansielle sykler må derfor dempes.
The outlook for financial stability 
Utsiktene for finansiell stabilitet
The outlook for the global economy is now weak. 
Utsiktene for internasjonal økonomi er nå svake.
The terrorist attacks on the US on 11 September have increased uncertainty. 
Terrorangrepet mot USA den 11. september har økt usikkerheten.
We have witnessed a bubble in technology shares. 
Vi har hatt en boble i teknologiaksjer.
From 1998, the price of technology shares rose substantially more than earnings, and since March 2000, there has been a sharp correction in prices. 
Fra 1998 økte prisen på teknologiaksjer vesentlig mer enn inntjeningen, og fra mars 2000 har det vært en kraftig korreksjon i aksjekursene.
Life insurance companies and pension funds, both at home and abroad, have lost a substantial portion of their buffers due to the decline in share prices. 
Livsforsikringsselskaper, pensjonskasser og -fond både ute og hjemme har tapt mye av sine buffere på grunn av aksjekursfallet.
Telecommunications companies have been through a phase marked by substantial borrowing. 
Telekommunikasjonsselskaper har vært gjennom en fase med store låneopptak.
Credit rating companies have downgraded many telelcoms due to high debt levels in relation to future prospects. 
Høy gjeld i forhold til fremtidsutsiktene har ført til at kredittvurderingsselskaper har nedgradert svært mange telekommunikasjonsselskaper.
This has increased funding costs. 
Dette har økt finansieringskostnadene.
When economic growth slows, problems in enterprises and countries with high debt burdens rise to the surface. 
I tider med svakere vekst kommer problemer i foretak og nasjoner med høy gjeld til overflaten.
There has been constant unrest in countries like Turkey and Argentina, which are struggling with high borrowing costs. 
Det har vært stadig uro i land som Tyrkia og Argentina som sliter med høye lånekostnader.
Japan has not yet recovered from its more than 10-year-long banking crisis and is vulnerable to new shocks. 
Japan har ennå ikke kommet ut av sin mer enn 10 år lange bankkrise og er sårbar for nye sjokk.
Up to this autumn, the effects of the international turnaround on the Norwegian economy were limited. 
Fram til denne høsten var norsk økonomi lite påvirket av omslaget internasjonalt.
It now appears clear that Norway will also be affected by the slowdown. 
Det synes nå klart at omslaget vil merkes også i Norge.
A number of Norwegian enterprises in export industries and the travel industry have felt the effects of growing caution among households and businesses worldwide. 
Flere norske bedrifter, i eksportnæringene og i reiselivet, har fått merke følgene av at husholdninger og næringsliv verden over er blitt mer forsiktige.
Investment in mainland enterprises will probably also decline. 
Også investeringene i fastlandsbedriftene vil trolig gå ned.
Domestic credit growth remains high, and since 1993 has been stronger than growth in value added measured in terms of GDP. 
Den innenlandske kredittveksten holder seg fortsatt høy, og har helt siden 1993 vært sterkere enn veksten i verdiskapningen målt ved bruttonasjonalproduktet.
Banks in particular have contributed to this. 
Bankene har i særlig grad bidratt til dette.
At times, growth in lending has been markedly higher in savings banks than in commercial banks. 
Sparebankene har i perioder hatt markert større utlånsvekst enn forretningsbankene.
At the end of August, year-on-year growth in lending was 11.7 per cent for savings banks and 9.2 per cent for commercial banks, when adjusted for portfolio transfers. 
Ved utgangen av august var tolvmånedersveksten i utlån 11,7 prosent for sparebankene og 9,2 prosent for forretningsbankene, når det korrigeres for porteføljeoverføringer.
There seems to be an indication of growing competition for market shares. 
Det kan synes som om det er tegn til sterkere konkurranse om markedsandeler.
Savings banks are also competing increasingly in commercial banks' traditional business areas. 
Sparebankene konkurrerer også i økende grad med forretningsbankene på deres tradisjonelle forretningsområder.
There is a risk of overcapacity. 
Faren er at det kan oppstå overkapasitet.
Credit growth in both the household and enterprise sectors has been strong. 
Kredittveksten har vært sterk både til husholdninger og bedrifter.
At the end of August, year-on-year growth was 11 and 9.1 per cent respectively. 
Ved utgangen av august var tolvmånedersveksten henholdsvis 11 og 9,1 prosent.
Growth in lending to the enterprise sector has slowed recently while demand for credit in the household sector has remained stable. 
Kredittveksten til bedriftene har vist en fallende tendens den siste tiden, mens husholdningene har opprettholdt sin etterspørsel etter kreditt.
Both households and mainland enterprises have increased their debt burden markedly in recent years. 
Både husholdninger og fastlandsbedrifter har økt sin gjeldsbelastning markant de senere årene.
If credit to the household sector continues to grow through next year, household gross debt is expected to increase to more than 140 per cent of disposable income by the end of next year. 
Dersom dagens kredittvekst til husholdningene fortsetter ut neste år, ventes husholdningenes bruttogjeld å øke til drøyt 140 prosent av deres disponible inntekter ved utgangen av neste år.
Even with such high debt, the interest rate will have to rise by more than 3 percentage points for gross interest expenses to constitute the same burden, measured as a percentage of income 8 as before the banking crisis, when it was around 10 per cent. 
Selv med en så høy gjeld må renten øke med mer enn 3 prosentenheter for at brutto renteutgifter skal bli like tyngende målt i prosent av inntektene 8 som før bankkrisen, da den var rundt 10 prosent.
This illustrates that we have a long way to go before households are as vulnerable as they were then, but no one wants us to come that far either. 
Det illustrerer at det skal mye til før husholdningene blir like sårbare som den gang, men dit ønsker heller ingen at vi skal komme.
High credit growth has resulted in a falling core capital ratio. 
Resultatet av den høye kredittveksten er at kjernekapitaldekningen faller.
However, capital adequacy ratios at many savings banks remain high. 
Mange sparebanker har imidlertid fremdeles en høy kapitaldekning.
Bank lending has increased more than deposits, and in the last few years banks have become more dependent on money and capital markets. 
Bankenes utlån har økt mer enn innskuddene, og avhengigheten av penge- og kapitalmarkedene har dermed økt i flere år.
Small and medium-sized banks have substantially increased their borrowing from other credit institutions. 
Små og mellomstore banker har økt sin sertifikatgjeld og gjeld til andre kredittinstitusjoner kraftig.
Short-term foreign debt has also risen. 
Også kortsiktig utenlandsgjeld har økt.