natgillin/translations-raw huggingface dataset:
If we can restrict spending to the return, the Fund will never shrink. 
Nøyer vi oss med å bruke avkastningen, vil fondet aldri krympe.
Norway will also be less vulnerable to fluctuations in current petroleum revenues. 
Vi blir også mindre sårbare for svingninger i de løpende oljeinntektene.
Chart 8: Effect on the size of GPFG of change in oil price and return 
Figur 8: Virkning av endring i oljepris og avkastning på SPUs størrelse
In the first ten years after the establishment of the fiscal rule, the pace of the Fund’s growth was determined by oil prices. 
I de første ti årene etter at handlingsregelen ble etablert, var oljeprisen avgjørende for hvor raskt fondet ville vokse.
Prospects in 2001 indicated that a 25 percent higher oil price over a 10-year period would increase the size of the Fund by almost NOK 800 billion. 
Slik utsiktene fortonet seg i 2001, ville en 25 prosent høyere oljepris gjennom en periode på 10 år øke fondets størrelse med nesten 800 milliarder kroner.
Uncertainty with regard to the return on the Fund was far less important for growth. 
Usikkerhet om avkastningen på finansformuen betydde langt mindre for veksten.
This situation will change as the Fund grows and oil and gas production declines. 
Det forholdet vil endre seg etter hvert som fondet vokser og olje- og gassproduksjonen avtar.
From 2020 to 2030, the oil price will play a less prominent role for the size of the Fund, while the return on the Fund will be all the more important. 
Fra 2020 til 2030 vil betydningen av oljeprisen være mindre, mens avkastningen vil bety desto mer.
In the initial years, the actual return, adjusted for inflation and costs, was close to 4 percent. 
De første årene i fondets historie var den faktiske avkastningen – justert for inflasjon og kostnader – nær 4 prosent.
We should be careful about taking a rear-view mirror approach to forming expectations about the future. 
Vi skal være varsomme med å se i bakspeilet når vi danner forventninger om fremtiden.
Equity prices fluctuate considerably and there is a possibility that the results of the past few years will be counterbalanced by good years ahead. 
Aksjekurser svinger mye, og vi kan ikke se bort fra at de siste årenes resultater blir utlignet av gode år fremover.
But changes in the global economy affect the growth outlook and the balance of risks, and hence financial market returns as well. 
Men endringer i verdensøkonomien påvirker vekstutsiktene og risikobildet, og dermed også avkastningen i finansmarkedene.
Chart 9: Real return on 10-year government bonds 
Figur 9: Realrente på 10-års statsobligasjoner
The yield on the presumably safest long-term government bonds can provide a basis for estimating the return on the Fund. 
Renten på antatt sikre langsiktige statslån kan gi et utgangspunkt for å anslå avkastningen i fondet.
Returns exceeding this will reflect the risk we are willing to take. 
Inntjening utover dette vil gjenspeile den risikoen vi er villige til å ta.
In 2001, real interest rates on long-term government bonds averaged around 3 percent internationally. 
I 2001 var realrenten på langsiktige statslån internasjonalt rundt 3 prosent.
At the moment, it would seem that economic growth ahead will be more modest than in the favourable pre-crisis years. 
I øyeblikket synes det som om den økonomiske veksten fremover vil bli mer beskjeden enn i de gode årene forut for finanskrisen.
We must therefore be prepared for an extended period of lower returns, even though growth and financial market returns do not always go hand in hand. 
Da må vi være forberedt på en lengre periode med lavere avkastning, selv om økonomisk vekst og avkastning i finansmarkedene ikke alltid går hånd i hånd.
Over time, we expect equities to yield a higher return than bonds. 
Over tid regner vi med at aksjer kaster mer av seg enn obligasjoner.
Over the past few years, the Fund has increased its allocation to equities, compensating to some extent for low bond yields. 
I løpet av de siste årene er aksjeandelen økt, og det bidrar i noen grad til å kompensere for lave renter på obligasjoner.
However, the excess return on equities must be considerable to keep up the overall return on the Fund. 
Men meravkastningen på aksjer må være betydelig for å holde den samlede avkastningen på fondet oppe.
This is not impossible, but perhaps more than we can expect. 
Det er ikke umulig, men kanskje i overkant av hva vi kan regne med.
A bolder investment strategy could compensate for low interest rates, although the risk of substantial losses would also increase. 
Større dristighet i investeringene kunne veie opp for lave renter, men da øker samtidig risikoen for store tap.
This is hardly a tempting path. 
Det er neppe en vei vi ønsker å gå.
Table: Estimated real return 
Tabell: Anslag på realavkastning
Today’s situation is different from when the fiscal rule was drawn up in 2001. 
Det avtegner seg nå et annet bilde enn da handlingsregelen ble trukket opp i 2001.
At that time, a real return on the Fund of 4 percent, or a little higher, based on the then prevailing distribution between equities and bonds, was a reasonable assumption. 
Den gangen var det rimelig å legge til grunn en realavkastning fra fondet på 4 prosent, eller litt høyere, basert på fordelingen som da gjaldt mellom obligasjoner og aksjer.
Today, calculations yield a lower figure for expected real return3. 
I dag gir et tilsvarende regnestykke et lavere tall for forventet realavkastning3.
The real return on bonds in the Fund’s portfolio can now be estimated at 1 percent. 
Realavkastningen på obligasjonene i porteføljen fremover kan nå anslås til 1 prosent.
With a normal risk premium on equities, the real return on the whole Fund can be quantified at 3 percent. 
Med en normal risikopremie på aksjer kan realavkastningen på hele fondet tallfestes til 3 prosent.
There is a possibility that the real return will be higher, but it may also be lower. 
Vi kan ikke utelukke at avkastningen blir høyere, men den kan også bli lavere.
If we spend more than the annual return on the Fund, we will be eating into the savings portion. 
Bruker vi mer enn den årlige avkastningen på fondet, vil vi tære på sparekapitalen.
If the return on the Fund actually proves to be 3 percent, we will have drained almost NOK 1 trillion from the Fund over the next 20 years with the current 4 percent rule. 
Skulle avkastningen faktisk bli 3 prosent, innebærer dagens 4-prosentregel for bruken av oljepenger at vi i løpet av de neste 20 årene vil ha tappet nesten 1000 milliarder kroner av fondet.
This corresponds to the value of the large North Sea oil discovery in the Johan Sverdrup field. 
Det tilsvarer omtrent verdiene i det store oljefunnet på Johan Sverdrup-feltet.
The phasing-in of petroleum revenues through the public sector has the effect of crowding out exposed sectors. 
Innfasing av oljepenger gjennom offentlig sektor fortrenger det konkurranseutsatte næringslivet.
Even though petroleum revenues are phased in gradually, a phasing-out of manufacturing and other private industries may not be as smooth. 
Selv om oljeinntektene fases inn gradvis, kan vi ikke være sikre på at industrien og andre deler av privat sektor fases ut like jevnt.
Entire industries could be lost. 
Hele industrigrener kan bli borte.
If spending proves to be excessive, such structural changes may be difficult or impossible to reverse. 
Hvis det viser seg at vi har brukt for mye, kan slike omstillinger være vanskelige eller umulige å reversere.
The conclusion is that a more robust approach would now be to base fiscal policy on an annual expected real return on the Fund of 3 percent. 
Konklusjonen er at det nå vil være mer robust å basere finanspolitikken på en årlig forventet realavkastning fra oljefondet på 3 prosent.
Such an adjustment would underpin the main principles that were behind the establishment of the fiscal rule – stability and sustainability. 
En slik tilpasning vil understøtte hovedhensynene som lå bak handlingsregelen – stabilitet og opprettholdbarhet.
In 2011 the structural non-oil budget deficit was about 3 percent of the Fund, which is close to such a new path. 
I 2011 var det strukturelle, oljekorrigerte underskuddet på statsbudsjettet om lag 3 prosent av fondets verdi, altså nær en slik ny bane.
Adapting petroleum revenue spending to a lower expected return should not therefore be particularly demanding. 
Det bør derfor ikke være spesielt krevende å tilpasse bruken av oljepenger til en lavere forventet avkastning.
If we wait, a necessary policy adjustment could be far more painful at a later date. 
Venter vi, vil en senere nødvendig justering av politikken kunne bli langt mer smertefull.
Challenges to monetary policy 
Utfordringer i pengepolitikken
Central banks in other countries are deploying strong measures to buoy up economic activity and inflation. 
Sentralbanker i andre land bruker for tiden sterke virkemidler for å holde aktiviteten i økonomien og inflasjonen oppe.
Key interest rates in many countries are close to zero. 
Styringsrentene i mange land er nær null.
Central banks in the US, UK and Japan have made large-scale bond purchases and thereby expanded their balance sheets in order to push down long-term interest rates. 
Sentralbankene i USA, Storbritannia og Japan har kjøpt store mengder verdipapirer og dermed økt sine balanser for å få ned de langsiktige rentene.
The European Central Bank (ECB) is still the bankers’ bank – not the government’s bank. 
Den europeiske sentralbanken (ESB) er fortsatt bankenes bank – ikke statenes.
The EU is working on measures to restore financial market confidence – and public confidence. 
EU jobber med tiltak for å gjenreise tilliten i finansmarkedene – og i befolkningen.
In March this year, 25 countries are to sign the fiscal compact – an agreement on stricter surveillance of fiscal policy and binding deficit limits. 
I mars i år skal 25 land undertegne Finanspakten – en avtale om strengere overvåking av finanspolitikken og bindende grenser for underskudd.
Banks have been instructed to increase their core capital. 
Bankene er pålagt å skaffe mer egenkapital.
Both measures could contribute to improved budgetary discipline in the public as well as the private sector the next time they are tempted to overspend. 
Begge deler vil kunne bidra til større budsjettdisiplin i offentlig så vel som i privat sektor, neste gang fristelsen til overforbruk presser på.
The Norwegian economy is still well equipped to withstand the negative effects of the financial crisis. 
Norsk økonomi er fortsatt godt rustet til å møte negative virkninger av finanskrisen.
Oil prices are high and are in large part behind Norway’s favourable terms of trade. 
Oljeprisen er høy og bidrar til et gunstig bytteforhold overfor utlandet.
Growth is being sustained by high activity in the oil industry. 
Veksten holdes oppe av høy aktivitet i oljeindustrien.
We have room for manoeuvre in economic policy. 
Vi har handlefrihet i den økonomiske politikken.
However, a number of enterprises are feeling the impact of the downturn abroad. 
Men flere bedrifter merker virkninger av lavkonjunkturen ute.
Some segments of the export industry are feeling the effects of lower turnover and a strong krone. 
Deler av eksportindustrien rammes av lavere omsetning og en sterk krone.
At the same time, house prices and household debt are still rising. 
Samtidig har boligprisene og husholdningenes gjeld fortsatt å stige.
Investors’ view of the economic outlook has improved since the beginning of the year, and financial market funding has been more accessible. 
Siden nyttår har investorenes syn på de økonomiske utsiktene bedret seg, og det har vært lettere tilgang på kreditt i finansmarkedene.
Banks should make use of the opportunity to obtain more long-term funding. 
Bankene bør benytte muligheten til å skaffe mer langsiktig finansiering.
This will increase their resilience to any further deepening of the crisis in Europe. 
Det vil gjøre dem mer robuste hvis krisen i Europa igjen forverres.
The current optimism may be fragile. 
Optimismen kan være skjør.
Should credit markets dry up again, Norges Bank is prepared to implement measures to enable banks to maintain normal credit standards. 
Skulle kredittmarkedene igjen tørke inn, er Norges Bank beredt til å sette i verk tiltak slik at bankene kan opprettholde normal utlånspraksis.
However, liquidity provision by Norges Bank should not replace sound liquidity management in banks or banks’ long-term market funding. 
Men tilførsel av penger fra Norges Bank skal ikke erstatte god likviditetsstyring i bankene eller deres langsiktige markedsfinansiering.
Any decisions regarding the use of the government’s or taxpayers’ creditworthiness to enable banks to obtain more long-term funding are the prerogative of the government and the Storting (Norwegian parliament). 
Eventuelle vedtak om bruk av statens og skattebetalernes kredittverdighet for mer langsiktig finansiering av banker hører hjemme i regjering og storting.
Chart 11: Underlying inflation 
Figur 11: Underliggende inflasjon
The operational target of monetary policy is annual consumer price inflation of close to 2.5 percent over time. 
Det operative målet for pengepolitikken er en vekst i konsumprisene som over tid er nær 2,5 prosent.
Recently, inflation has been low, close to 1 percent. 
Inflasjonen har den siste tiden vært lav, nær 1 prosent.
Chart 12: Norges Bank’s key policy rate 
Figur 12: Norges Banks styringsrente
In order to prevent inflation from becoming too low and to dampen the impact of weaker developments abroad on the Norwegian economy, the key policy rate was reduced to 1.75 percent in December 2011. 
For å unngå at inflasjonen blir for lav og for å dempe virkningene på norsk økonomi av svakere utvikling ute, ble styringsrenten satt ned til 1,75 prosent i desember.
With high money market premiums and elevated credit premiums, low key rates are not passing through fully to banks’ lending rates. 
Høye påslag i pengemarkedsrentene og økte kredittpremier gjør at lave styringsrenter for tiden ikke får fullt gjennomslag i de rentene publikum betaler.
The difference between various lending rates is unusually wide at present. 
Det er derfor uvanlig stor forskjell på ulike renter.
Many households pay a mortgage interest rate of around 4 percent, and rates on corporate loans are between 5 and 6 percent. 
Mange husholdninger betaler rundt 4 prosent rente på boliglån, og rentene til bedrifter er mellom 5 og 6 prosent.
Monetary policy is the first line of defence in demand management. 
Pengepolitikken er førstelinjeforsvaret i konjunkturstyringen.
Norges Bank still has room for manoeuvre in interest rate setting – in both directions. 
Vi har fortsatt handlingsrom i rentesettingen – begge veier.
The question nonetheless remains of whether it is desirable to use monetary policy to accelerate the pace of inflation when the countries around us are in a recession. 
Det er likevel et spørsmål om det er ønskelig å bruke pengepolitikken til å forsere en økning i inflasjonen når landene rundt oss er i lavkonjunktur.
Even if the krone depreciates somewhat, relatively high cost growth in Norway that could quicken the pace of inflation might lead to a further deterioration in competitiveness. 
Selv om kronen svekkes noe, vil en særnorsk kostnadsvekst som kan få inflasjonen raskere opp, kunne føre til en ytterligere svekkelse av konkurranseevnen.
This cannot be the way to go. 
Det kan ikke være veien å gå.
Moreover, low interest rates over a prolonged period tend to amplify an upward spiral in house prices and lending. 
Vedvarende lav rente kan dessuten forsterke en vekstspiral i boligpriser og utlån.
Imbalances that build up in credit and property markets can have severe ripple effects further ahead, with a substantial impact on output and employment. 
Ubalanser som bygger seg opp i kreditt- og eiendomsmarkedet, kan få alvorlige ringvirkninger lenger frem, med store utslag i produksjon og sysselsetting.
Many Americans and Europeans have recently experienced this, as Norwegians did 20 years ago. 
Det har mange amerikanere og europeere erfart nylig, slik vi gjorde for 20 år siden.
Furthermore, external conditions are not likely to help push up inflation in Norway in the period ahead. 
Den nærmeste tiden kan vi heller ikke regne med særlig hjelp utenfra til å få inflasjonen opp.
Many countries are facing the prospect of stagnation or decline, and the rise in prices for imported goods is low. 
I mange land er det utsikter til stagnasjon eller nedgangstid, og prisveksten på importerte varer er lav.
Our objective is inflation of close to 2.5 percent over time. 
Over tid sikter vi mot en prisstigning nær 2,5 prosent.
Inflation will be brought up gradually, but not so rapidly as to generate imbalances in the economy. 
Inflasjonen skal gradvis opp, men ikke så raskt at det skaper ubalanser i økonomien.
Under the current outlook, it will likely take several years before inflation is back on target. 
Slik utsiktene er nå, vil det trolig ta flere år før inflasjonen er tilbake på målet.
New measures to promote financial stability 
Nye virkemidler for finansiell stabilitet
There is an inscription on Åmodt Bridge here in Oslo– “100 mand kan jeg bære, men svigter under taktfast marsch” [A hundred men I can bear, unless in step they march]. 
Åmodt bro her i Oslo har en påskrift – ”100 mand kan jeg bære, men svigter under taktfast marsch”.
Bridge designers have long known that when a large number march across a bridge in step, self-reinforcing oscillations can arise, causing the bridgeheads to collapse. 
Brokonstruktører har lenge visst at når mange går i takt over en bro, kan det oppstå selvforsterkende bevegelser, og brofestene kan svikte.
Likewise, financial market participants can trigger self-reinforcing economic fluctuations. 
På samme måte kan aktørene i finansmarkedene utløse selvforsterkende svingninger i økonomien.
During upturns, banks tend to vie with one another to lend. 
Bankene kappes gjerne om å låne ut penger i oppgangstider.
House prices and other property prices rise, fuelling credit growth. 
Prisene på boliger og eiendom stiger og driver kredittveksten videre opp.
Risks and vulnerabilities in the financial system increase. 
Risikoen og sårbarheten i det finansielle systemet øker.
In downturns, credit lines are tightened, and households and enterprises face stricter credit standards. 
I nedgangstider strammes kredittlinjene til, og husholdninger og foretak møter strengere kredittvurderinger.
When financial market participants march in step, fluctuations in the economy are amplified – potentially forming bubbles that burst. 
Når aktørene i finansmarkedene går i takt, forsterkes svingningene i økonomien – bobler kan oppstå og sprekke.
The events of autumn 2008 were a reminder of this. 
Vi fikk en påminnelse om dét høsten 2008.
As long as the music is playing, individual banks will be tempted to get up and dance. 
For den enkelte bank vil det, så lenge musikken spiller, være fristende å henge med i dansen.
Banks and investors will not necessarily take into account the overall risk in the financial system. 
Banker og investorer tar ikke nødvendigvis inn over seg den samlede risikoen i det finansielle systemet.
The consequences came into clear evidence during the financial crisis: banks had inadequate equity capital, excessive short-term wholesale funding and insufficient buffers of highly liquid assets. 
Konsekvensene så vi under finanskrisen: Bankene hadde for lite egenkapital, for mye kortsiktig markedsfinansiering og for små buffere av lett omsettelige eiendeler.
A new and tighter international regulatory framework is intended to remedy this situation. 
Nye og strengere internasjonale regler skal bøte på dette.
Stricter capital adequacy and liquidity coverage standards are in the offing. 
Vi kan se frem mot skjerpede krav til kapitaldekning og likviditetsbuffere.
The authorities will also be able to tailor banks’ capital requirements to the overall risk in the financial system. 
Myndighetene får også mulighet til å variere kapitalkravet til bankene ut fra den samlede risikoen i det finansielle systemet.
During upturns, these requirements can be raised, so that banks will have to hold more capital for their loans. 
I oppgangstider kan kravet økes, slik at bankene må holde mer kapital bak sine utlån.
This will smooth out lending growth and better equip banks to bear losses during downturns. 
Det vil jevne ut låneveksten og gjøre bankene bedre i stand til å bære tap i nedgangsperioder.
It will ease the impact of the marching steps on the bridge. 
Den taktfaste marsjen på broen dempes.
There will be a need for higher capital buffers when economic growth is solid and debt builds up. 
Behovet for økt kapitalbuffer vil være der når veksten i økonomien er god, og gjeldsnivået bygger seg opp.
This may restrain the build-up of imbalances. 
Det kan demme opp for ubalanser i fremtiden.
But when there are no clouds on the horizon, it is easy to lose sight of more long-term considerations. 
Men når himmelen fortoner seg som skyfri, vil slike mer langsiktige hensyn lett komme i bakgrunnen.
The government authorities should therefore provide a clear mandate that ensures independence and delegates the responsibility for determining capital buffers. 
Våre politiske myndigheter bør derfor gi et klart mandat som sikrer uavhengighet og delegerer ansvaret for å fastsette kapitalbufferen.
In this regard, we can build on the experience with the framework for monetary policy. 
Her kan vi bygge på erfaringer med rammeverket for pengepolitikken.
And any change in capital requirements must be made on the basis of an assessment of the overall risk in the financial system – not only in a single institution. 
Og når kapitalkravet skal endres, må det gjøres på grunnlag av en vurdering av den samlede risikoen i det finansielle systemet – ikke bare i den enkelte institusjon.
During the financial crisis, extensive government bank bailouts were necessary in many countries in order to sustain economic activity. 
Under finanskrisen var store offentlige redningspakker til bankene nødvendig i mange land for å opprettholde den økonomiske aktiviteten.
When the bridge is unsteady, the authorities need to stabilise it. 
Når broen vakler, må myndighetene stabilisere den.
But when taxpayers foot the bill, banks take on excessive risk. 
Men når skattebetalerne tar regningen, tar bankene for stor risiko.
Not until owners have to bear losses will banks’ balance sheets fully reflect risk. 
Først når eiere selv må bære tap, vil bankene ta inn over seg risikoen på egne balanser.
To achieve this, there is an international effort to improve tools for dealing with crises. 
For å oppnå dette arbeides det internasjonalt med å bedre verktøy for å håndtere kriser.
It should be possible to wind up banks without causing major economic shocks and without governments assuming banks’ losses. 
Banker skal kunne avvikles uten at det medfører store forstyrrelser i økonomien, og uten at myndighetene overtar bankenes tap.
Those who take risks must also bear them. 
De som tar risiko, må også bære den.
There are high ambitions behind the new financial regulations. 
Det ligger høye ambisjoner bak det nye regelverket for finanssektoren.
However, it would be unrealistic to believe that we can eliminate all sources of financial turmoil. 
Men det vil være urealistisk å tro at vi kan fjerne alle kilder til finansiell uro.
Unlike the sergeant, we cannot give the “route step march” command to break the cadence when bridges are to be crossed. 
Vi kan ikke som sersjanten beordre en tropp i sluttet orden til ”marsj-i-mak” – slik han gjør for å bryte takten når broer skal passeres.
Our ambition is not to control every step on the bridge. 
Vår ambisjon er ikke å kontrollere hvert enkelt steg på broen.
But we can make considerable headway by reinforcing the foundations of the financial system and cushion the load from marching in step. 
Men vi kan komme langt ved å styrke fundamentet i det finansielle systemet og dempe belastningen fra den taktfaste marsjen.
I began by quoting Nicolai Rygg’s annual address from 1932. 
Jeg startet med å sitere Nicolai Ryggs årstale fra 1932.