natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Since the markets turned in March and up until today, the value of the fund has increased by more than NOK 600 billion, says CEO of Norges Bank Investment Management (NBIM) Yngve Slyngstad. 
Siden markedene snudde i mars og frem til i dag, har fondets verdi økt med mer enn 600 milliarder kroner, sier Yngve Slyngstad, direktør for Norges Bank Investment Management (NBIM).
The return on the fund was NOK 270 billion in the second quarter. 
Avkastningen i andre kvartal var 270 milliarder kroner.
Transfers to the fund were at NOK 40 billion, on a par with the first quarter but markedly lower than the previous years. 
Nye tilførsler utgjorde 40 milliarder kroner, på nivå med første kvartal, men klart lavere enn foregående år.
NOK 84 billion has been transferred to the fund since the beginning of the year, compared with NOK 384 billion for the whole of 2008. 
Siden årsskiftet er fondet tilført 84 milliarder kroner, mot 384 milliarder for hele 2008.
The value of the fund increased to NOK 2 385 billion, a rise of NOK 309 billion since the end of the first quarter. 
Fondets verdi økte til 2 385 milliarder, opp 309 milliarder kroner for kvartalet.
- Economic developments showed clear signs of stabilising in the second quarter and the uncertainty around the financial sector decreased. 
- Det var klare tegn til stabilisering av den økonomiske utviklingen i andre kvartal, og usikkerheten rundt finanssektoren avtok.
Liquidity is beginning to return to a number of fixed income markets, says Slyngstad. 
Vi ser at likviditeten begynner å komme tilbake i flere av rentemarkedene, sier Slyngstad.
The fund’s equities share reached 60.3 per cent at the end of the quarter after two years of phasing in equity purchases since summer 2007, when it was decided to increase the allocation to equities from 40 to 60 per cent. 
Aksjeandelen nådde 60,3 prosent ved utgangen av kvartalet, etter to års innfasing med aksjekjøp siden sommeren 2007, da aksjeandelen ble besluttet økt fra 40 til 60 prosent.
In the course of the phasing-in period, the fund has purchased equities for more than NOK 1,000 billion. 
I løpet av innfasingen har fondet kjøpt aksjer for vel 1 000 milliarder kroner.
During the same period, the fund’s ownership interests in global equity markets have more than doubled from 0.4 per cent to 1.0 per cent. 
Samtidig har fondets eierandeler mer enn doblet seg fra 0,4 prosent til 1,0 prosent av de globale aksjemarkedene.
Ownership in Europe came to 1.7 per cent at the end of the second quarter. 
I Europa var eierandelen ved utgangen av andre kvartal 1,7 prosent.
The return was the highest in any one quarter in the fund’s history. 
Avkastningen var, både absolutt og relativt, den høyeste for noe enkelt kvartal i fondets historie.
The increase was also higher in percentage terms than previous quarters’ declines. 
Oppgangen var også prosentvis større enn tidligere kvartalers fall.
Of the excess return of 2.1 percentage points in relation to the benchmark portfolio, fixed income management contributed an excess return of 3.7 percentage points, while the excess return from equity management was 0.7 percentage point. 
Renteforvaltningen bidro med en meravkastning på 3,7 prosentpoeng, mens aksjeforvaltningens meravkastning var 0,7 prosentpoeng.
The Fund’s active ownership strategy was revised in the second quarter and water resource management was introduced as a new focus area. 
Strategien for eierskapsutøvelsen er revidert i andre kvartal og forvaltning av vannressurser er innført som et nytt satsingsområde for fondet.
The quarter also brought an important breakthrough in industry cooperation to combat child labour. 
Kvartalet ga også et viktig gjennombrudd for bransjesamarbeid mot barnearbeid.
This completes the final phase of an extensive reorganisation at NBIM that started with the appointment of Yngve Slyngstad as CEO in January 2008. 
Dermed er siste fase gjennomført av en større omorganisering av virksomheten, som startet i forbindelse med Yngve Slyngstads inntreden som leder i januar 2008.
- NBIM now has a management team with considerable international financial markets experience. 
- NBIM har nå en ledergruppe med betydelig erfaring fra de internasjonale finansmarkedene.
An executive team has been established who will make NBIM well equipped to meet future challenges, says Yngve Slyngstad. 
Vi har fått på plass et team av ledere som gjør NBIM godt rustet til å møte fremtidige utfordringer, og som vil utvikle organisasjonen videre, sier Slyngstad.
- With an international portfolio of around 8 000 companies, and offices in Oslo, London, New York and Shanghai, it is natural for NBIM to continue internationalising the organisation. 
- Med en internasjonal portefølje på rundt 8000 selskaper, og med kontorer i Oslo, London, New York og Shanghai, er det naturlig at NBIM fortsetter internasjonaliseringen av organisasjonen.
We already have 20 nationalities among our 230 employees and will grow abroad in the years ahead. 
Vi har allerede 20 nasjonaliteter blant våre 230 ansatte, og kommer til å vokse utenlands i årene fremover.
This generates a need for executives with broad international experience, says Yngve Slyngstad. 
Vi trenger ledere med bred internasjonal erfaring, sier Slyngstad.
- Extensive organisational changes were implemented in 2008. 
- Vi gjennomførte store endringer i organisasjonen i løpet av 2008.
A number of functions which were previously separated between equity and fixed income management, were integrated. 
En rekke funksjoner som tidligere var adskilte for aksje- og renteforvaltningen ble slått sammen.
In addition, risk management was significantly strengthened and fixed-income management was restructured. 
I tillegg ble risikostyringsområdet betydelig styrket, og renteforvaltningen restrukturert.
- Knowledge and competence are imperative for achieving quality management performance and generating excess returns for the Fund. 
- Kunnskap og kompetanse er helt avgjørende for at vi skal kunne gjøre en god jobb som forvalter og skape merverdier for fondet.
With the organisational changes and the establishment of the new management team, we are well equipped, says Yngve Slyngstad. 
Med organisasjonsendringene og den nye ledergruppen på plass, er vi vel rustet, sier Slyngstad.
The new management team includes the following members: 
Den nye ledergruppen vil bestå av følgende personer:
Yngve Slyngstad Chief Executive Officer 
Yngve Slyngstad Chief Executive Officer
Trond Grande Chief Risk Officer 
Trond Grande Chief Risk Officer
Mark Clemens Chief Administrative Officer 
Mark Clemens Chief Administrative Officer
Age Bakker Chief Operating Officer 
Age Bakker Chief Operating Officer
Dag Dyrdal Chief Strategic Relations Officer 
Dag Dyrdal Chief Strategic Relations Officer
The position as Chief Compliance Officer will be announced later 
Chief Compliance Officer annonseres på et senere tidspunkt
More information about the new leader group. 
Mer om de enkelte medlemmenes bakgrunn.
For further information contact Director of Communications, Siv Meisingseth, tel. 
For ytterligere informasjon, kontakt kommunikasjonsdirektør Siv Meisingseth, tlf.
+47 22 31 63 50 / +47 91 63 89 12 
22 31 63 50 / 91 63 89 12
Norges Bank will not purchase foreign exchange for the Government Pension Fund – Global in September. 
Norges Bank vil i september ikke kjøpe valuta til Statens pensjonsfond – Utland.
By Jan F. Qvigstad at the conference "Ten Years of Riksbank Independence", Stockholm, 11 September 2009. 
Qvigstad innlegg på konferansen "Ti år med selvstendig Riksbank", Stockholm, 11. september 2009.
Charts in pdf format 
Figurer i pdf-format
It was a great pleasure to accept the invitation to discuss professor and fellow central bank deputy governor Lars Svensson’s lecture in connection with the tenth anniversary of Riksbank independence. 
Det var med stor glede jeg takket ja til innbydelsen om å diskutere professor og visesentralbanksjefskollega Lars Svenssons innlegg i forbindelse med tiårsjubileet for Riksbankens uavhengighet.
In his lecture, Lars Svensson discussed communication, credibility and monetary policy evaluation. 
I sitt innlegg snakket Lars Svensson om kommunikasjon, troverdighet og evaluering av pengepolitikken.
He looks at general issues for central banks seeking to influence key rate expectations, using the Riksbank as an example (1). 
Han bruker Riksbanken som et eksempel, men berører mer generelle problemstillinger for sentralbanker som har ambisjon om å påvirke forventningene til den fremtidige renten (1).
I will not venture to remark on the Riksbank’s assessments but will offer my comments on the same issues in the light of Norges Bank’s experience of interest rate forecasts. 
Jeg vil i min kommentar ikke gå inn på Riksbankens vurderinger, men belyse de samme problemstillingene ut fra de erfaringene vi har høstet med renteprognoser i Norges Bank.
There are a number of similarities between the communication strategies of the Riksbank and Norges Bank. 
Det er flere fellestrekk mellom Riksbankens og Norges Banks kommunikasjon.
And underlying these strategies is a model developed by, among others, Lars Svensson. 
Og bak kommunikasjonsstrategiene ligger et tankeskjema som Lars Svensson har vært med å utvikle.
In his lecture today, he described how to arrive at an interest rate path that “looks good”. 
Han beskrev i sin innledning hvordan man kan finne fram til en rentebane som ”ser god ut”.
He showed, as he has on many previous occasions, that this can be formalised by finding the interest rate path that minimises a given loss function. 
Han viser, slik han har vist mange ganger før, at dette kan formaliseres ved å finne den rentebanen som minimerer en gitt tapsfunksjon.
When does the interest rate “look good”? 
Når ser rentebanen ”god ut” ?
Svensson raises the issue of whether monetary policy is well balanced, not only ex-post but also ex-ante. 
Svensson reiser spørsmålet om pengepolitikken er godt balansert, ikke bare ex-post, men også ex-ante.
If a forecast results in inflation closer to target and a narrower output gap through the forecast period, this forecast is selected. 
Hvis en prognose gir inflasjon nærmere målet og samtidig mindre produksjonsgap gjennom prognoseperioden, velger man den.
On other occasions, the choice between two forecasts can be more problematic. 
Andre ganger kan valget mellom to renteprognoser være mer konfliktfylt.
The forecast that is selected will depend on preference and the considerations that are given weight. 
Hvilken prognose man velger, avhenger av hvilke preferanser man har og hvilke hensyn man legger vekt på.
I completely agree with Lars Svensson that policymakers must rank the different policy alternatives based on their preferences. 
Jeg er helt enig med Lars Svensson i at policymakere må bruke sine preferanser når man rangerer ulike politikkalternativer.
In some cases, policymakers may wish to keep the interest rate high while in others a low interest rate may be preferred. 
Noen ganger kan policymakere ønske å holde renten høy, andre ganger kan vi har preferanser for lav rente.
However, it is equally important to take account of preferences over time, i.e. having a system to check whether the preferences underlying the baseline scenario in one report are the same as those of the previous report. 
Men like viktig er det å forholde seg preferansene over tid, altså å ha et system for å sjekke om hovedscenariet i en rapport bygger på de samme preferansene som hovedscenariet i forrige rapport.
And once preferences have been formalised in a loss function, it is relatively simple to find the optimal interest rate path for a given model. 
Og har man først formalisert sine preferanser i en tapsfunksjon, er det forholdsvis enkelt å finne den optimale rentebanen for en gitt modell.
The choice of path will then depend on policymakers’ preferences. 
I så fall dreier valget av rentebane seg om hvilke preferanser man har.
A policymaker’s preferences may of course change over time, but I am in favour of basing the analysis on the same set of preferences as previously. 
Det er selvsagt mulig for en policy-maker å endre preferanser over tid, men jeg vil gjerne at utgangspunktet for analysen skal være det samme sett av preferanser vi bygde på sist.
This approach will contribute to consistency in communication over time. 
Det vil også bidra til konsistent kommunikasjon over tid.
Criteria for a “good” interest rate path 
Kriterier for en ”god” rentebane
Inspired by Svensson, Norges Bank has developed a set of criteria for a “good” interest rate path. 
Inspirert av Svensson har Norges Bank utviklet et sett av kriterier for å finne en ”god” rentebane.
The intention is to make it easier for others to understand how we think, although the criteria also define the agenda for the internal discussion (2). 
Kriteriene skal gjøre det enklere for omverdenen å forstå hvordan vi tenker, men kriteriene definerer også agendaen for den interne diskusjonen (2).
The first criterion for a good interest rate path is to set the interest rate with a view to bringing inflation back to target in the medium term following a shock. 
Det første kriteriet for en god rentebane er at renten må settes slik at inflasjonen vender tilbake til inflasjonsmålet på mellomlang sikt etter et sjokk.
The primary objective is to achieve the inflation target. 
Det primære er å sikre måloppnåelsen for inflasjonen.
The second criterion reflects the flexibility of inflation targeting. 
Det andre kriteriet gjenspeiler at inflasjonsstyringen er fleksibel.
There are many routes to the objective. 
Det er mange veier til målet.
Which one should we choose? 
Hvilken vei skal vi velge?
According to the criteria, emphasis should be placed on finding an interest rate path that also stabilises output and employment. 
Kriteriene sier at vi skal legge vekt på å finne en bane for renten som også stabiliserer utviklingen i produksjon og sysselsetting.
So far, our approach tracks Svensson’s theoretical approach fairly closely, with some deviation from the analytical method he presents in his article. 
Så langt følger vi derfor Svenssons teoretiske tankeskjema ganske godt, men vi avviker noe fra det analyseapparatet han setter opp i artikkelen.
The most important difference is that we have chosen to focus directly on the target, using a loss function to describe monetary policy. 
Den viktigste forskjellen er at vi har valgt å gå rett på målet og benytter en tapsfunksjon for å beskrive pengepolitikken.
The approach proposed in the article primarily relies on a description of policy under different rules followed by calculation of the loss using the loss function. 
Den fremgangsmåten som foreslås i artikkelen, gir først og fremst mening hvis man først beskriver politikken ved ulike regler og deretter beregner tapet ved hjelp av tapsfuksjonen.
Because the model is primarily a model and reality is primarily reality, some tailoring is required to connect model and reality. 
Fordi modellen først og fremst er en modell, og virkeligheten først og fremst er virkelighet, kreves det litt skreddersøm for å få modell og virkelighet til å gå i hop.
Some additional criteria have therefore been formulated. 
Derfor har vi noen flere kriterier.
These criteria are necessary because our models are uncertain and because confidence in monetary policy cannot always be taken for granted. 
Disse ekstra kriteriene er nødvendige fordi vi er usikre på modellene våre og fordi vi ikke alltid kan ta tilliten til pengepolitikken for gitt.
The criteria do not conflict with Svensson’s monetary policy research, but can be regarded as a bridge between the model and reality. 
De er ikke i strid med Svenssons pengepolitiske forskning, men kan ses på som en bro fra modellen til virkeligheten.
Allow me to show you how the criteria were used in the work on the March Monetary Policy Report by outlining the thought process involved. 
La meg vise hvordan kriteriene ble anvendt i arbeidet med den pengepolitiske rapporten i mars i år gjennom å skissere tankeprosessen.
Although the charts I will be presenting are a simplification , they serve to illustrate our working methods. 
Figurene jeg skal vise, er en stilisering, men kan illustrere arbeidsmåten.
Norges Bank’s assessment of the current situation and the forecasts – with below-target inflation and a considerably negative output gap – might, under criteria 1 and 2, indicate in isolation that the interest rate should be set very low and even be negative towards the end of 2009. 
Vår vurdering av nåsituasjonen og prognosene – med inflasjon under målet og stort negativt produksjonsgap – kunne ved bruk av kriteriene 1 og 2 isolert tilsi at renten skulle settes svært lavt og faktisk negativ mot slutten av 2009.
This is illustrated by the green line. 
Det er illustrert ved den grønne linjen.
Criterion 3 states that previous methods of operation should be taken into account and that the interest rate should normally only be changed gradually. 
Kriterium 3 sier at vi skal ta hensyn til tidligere handlingsmønstre og at renten vanligvis bare skal endres gradvis.
With emphasis on interest rate smoothing in the loss function (i.e. criteria 1+2+3), the result is the black line. 
Med vekt på renteglatting i tapsfunksjonen (altså kriterium 1+2+3) får vi den svarte linjen.
This interest rate path is still low, and lower than the path that was in fact chosen. 
Denne rentebanen er fortsatt svært lav, og lavere enn den som faktisk ble valgt.
Criterion 4 states that monetary policy should be robust and criterion 5 that cross-checking should be carried out. 
Kriterium 4 sier at pengepolitikken skal være robust, og kriterium 5 sier at vi skal se på kryss-sjekker.
In a turbulent economic situation, we were uncertain whether our model was the right one for the Norwegian economy and wanted to guard against model misspecifications. 
I den turbulente økonomiske situasjonen var vi usikre på om vi hadde en riktig modell for norsk økonomi, og vi ønsket å gardere oss mot feil i modellen.
In an economy where unemployment is around 3 per cent and inflation is on target, setting the interest rate as low as zero was regarded as going too far. 
I en økonomi der arbeidsledigheten er rundt 3 prosent og inflasjonen er på målet, syntes vi det var å gå for langt å sette renten helt ned mot null.
A practical approach to model uncertainty is to cross-check using simple monetary policy rules such as the Taylor rule (criterion 5). 
En praktisk tilnærming til modellusikkerheten er å kryssjekke mot enkle pengepolitiske regler, som for eksempel Taylor-regelen (kriterium 5).
In addition to the basic Taylor rule, we usually employ a variation of this rule involving external interest rates, and a rule where the output gap is replaced by GDP growth. 
I tillegg til den vanlige Taylor-regelen ser vi vanligvis på en versjon hvor internasjonale renter er med, og en versjon hvor produksjonsgapet erstattes med BNP-vekst.
A mechanical application of the Taylor rule would have resulted in a forecast approximately as indicated by the blue line in the diagram, i.e. considerably higher than the interest rate path that was chosen. 
Hadde vi fulgt Taylor-regelen mekanisk, ville prognosen kunne ha sett ut omtrent som den blå linjen i diagrammet, altså vesentlig høyere enn den rentebanen som ble valgt.
A higher interest rate path would also have resulted in more negative output and inflation gaps. 
En høyere rentebane ville samtidig gi mer negative produksjonsgap og inflasjonsgap.
Achieving the inflation target would have taken ten years. 
Inflasjonen ville ikke nå målet før om ti år.
An interval for the interest rate is determined based on the criteria, where optimal policy (with interest rate smoothing) defines the lower boundary and the Taylor rule yields the upper boundary. 
Basert på kriteriene får vi et intervall for renten, hvor optimal politikk (med renteglatting) gir nedre grense, og Taylor-regelen gir en øvre grense.
After an overall assessment, the interest rate forecast indicated by the red line was selected. 
Etter en samlet vurdering kom vi fram til en renteprognose tilsvarende den røde linjen.
The interest rate decision, in Norway as elsewhere, is based on discussion by a board. 
Rentebeslutninger gjøres som regel på basis av diskusjonen i et styre, slik er det også i Norge.
Criteria 3, 4 and 5 introduce conditions that cannot easily be observed. 
Kriteriene 3, 4 og 5 bringer inn forhold som ikke uten videre kan observeres.
We have to apply judgement. 
Vi må bruke skjønn.
The criteria contribute to consistency and structure the discussion. 
Kriteriene bidrar til konsistens og til å strukturere diskusjonen.
The Riksbank also applies judgement when selecting the interest rate path. 
Riksbanken bruker også skjønn i sitt valg av renteprognose.
But Svensson does not discuss possible shortcomings in the macroeconomic model. 
Men Svensson diskuterer ikke eventuelle svakheter i den makroøkonomiske modellen.
In Chart 10, he shows how the various interest rate paths, differing by around ½ percentage point in the period to summer, could result in differences in the inflation rate of close to 4 percentage points as early as next autumn. 
I figur 10 viser han hvordan de ulike renteprognosene, som fram mot sommeren har en forskjell på rundt ½ prosentpoeng, kan gi forskjeller i inflasjonsraten allerede neste høst på nesten 4 prosentpoeng.
Monetary policy seems to be having a very strong impact. 
Pengepolitikken ser ut til å virke svært kraftig.
It would be interesting to hear whether he thinks that relying so heavily on such a model in interest rate setting is robust, and how possible errors in the model should be guarded against. 
Det ville være interessant å høre om han i rentesettingen mener det er robust å lene seg så tungt på en slik modell, og hvordan man eventuelt bør gardere seg mot feil i modellen.
We also know from experience that market participants’ perceptions can differ from ours, particularly somewhat further ahead. 
Vi har også erfart at markedsaktørene kan ha andre oppfatninger enn oss, særlig litt ut i tid.
There can be a variety of reasons for these differences and Svensson discusses a number of them. 
Det kan være ulike årsaker til slike forskjeller, og Svensson diskuterer flere av dem.
It would also be useful to study the volatility surrounding publication of key macroeconomic variables. 
Det vil også være nyttig å studere volatiliteten rundt publiseringer av sentrale makroøkonomiske størrelser.
We would prefer to see lower volatility around monetary policy meetings, and that any surprises are postponed to a time closer to the publication of new macroeconomic data. 
Vi kunne håpe på mindre volatilitet rundt rentemøtene og at overraskelsene relativt sett forskyves til tidspunktene for nye makroøkonomiske data.
Solberg Johansen (2008) – winner of the Bertil Ohlin prize for best thesis in international economics at the Stockholm School of Economics – examines volatility in the yield curve. 
Solberg Johansen (2008) – som vant Bertil Ohlin-prisen for beste oppgave i internasjonal økonomi fra Handelshögskolan i Stockholm – ser på volatiliteten i avkastningskurven.
Her findings provide some support for a decrease in volatility around monetary policy meetings, but no strong evidence to suggest that financial market volatility around the publication of new data has changed after Norges Bank began to publish interest rate forecasts. 
Hun finner noe støtte for at volatiliteten rundt rentemøtene er gått ned, men finner ikke sterke beviser for at volatiliteten i rentemarkedet rundt nye data er endret etter at vi begynte med offentlige renteprognoser.
Another study that might provide useful input is Ehrmann and Fratzscher’s (2007) analysis of developments in US market rates in the period between monetary policy meetings under two different communication regimes. 
Og et annet eksempel det kan være nyttig å se nærmere på er Ehrmann og Fratzschers (2007) analyse av utviklingen i de amerikanske markedsrentene mellom rentemøtene under to forskjellige kommunikasjonsregimer.
But it has been practised in so few countries for so few years that we have little empirical knowledge of its effects as yet. 
Men det har vært praktisert i så få land og i så få år at vi foreløpig har liten empirisk kunnskap om effektene.