natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Receipt and settlement of the security lending-pool from Oslo Clearing 
Mottak og oppgjør av låneordningen for verdipapirer fra Oslo Clearing
Approx 13:45 
Ca 13:45
VPO LOM account opened4 
VPO LOM konto åpnes (4)
Bilateral limit cut off 
Funksjonalitet knyttet til bilaterale limiter oppheves (bilateral limit cut off)
Approx 15:45 
Ca 15:45
Deadline for cover of NICS Net (final settlement) 
Frist for inndekning av NICS Netto (sluttavregningen)
If one or more banks still have insufficient cover, the clearing will be rejected2 and NICS Operations will be notified of any banks with insufficient cover 
Hvis én eller flere banker fremdeles ikke har dekning, vil avregningen avvises (2) og NICS Drift bli varslet om hvilke banker som mangler dekning
This does not apply when the relevant securities settlement has been completed. 
Denne bestemmelsen gjelder ikke når det aktuelle verdipapiroppgjøret er gjennomført.
2 Cf. 
2) Jf.
Rules for clearing and settlement of transactions in the Norwegian Interbank Clearing System (NICS), paragraph 5.2, laid down by the NICS Management Office 6 July 2010. 
Regler for avregning og oppgjør av transaksjoner som inngår i Norwegian Interbank Clearing System (NICS), punkt 5.2, fastsatt av NICS Operatørkontor 06.07.2010.
To enable at least one securities settlement to be completed each day, Norges Bank may move the deadline for VPO 2 to a later time on days when VPO1 has not been completed. 
For at det skal kunne gjennomføres minst ett verdipapiroppgjør hver dag, kan Norges Bank forskyve fristen for VPO2 på dager der VPO1 ikke er gjennomført.
In September, Norges Bank will purchase foreign exchange equivalent to NOK 470 million per day for the Government Pension Fund Global. 
Norges Bank vil i september kjøpe valuta tilsvarende 470 millioner kroner hver dag til Statens pensjonsfond utland.
Average daily turnover in the Norwegian foreign exchange market was USD 22 billion in April 2010, a decrease of 31% since April 2007. 
Den gjennomsnittlige daglige omsetningen i det norske valutamarkedet i april 2010 var 22 milliarder amerikanske dollar, en nedgang på 31 prosent fra april 2007.
Average daily turnover in the Norwegian market for OTC interest rate derivatives was USD 12 billion in April 2010, an increase of 77% since April 2007. 
Den gjennomsnittlige daglige omsetningen i det norske markedet for rentederivater var 12 milliarder amerikanske dollar i april 2010, en økning på 77 prosent fra april 2007.
These are the results of a survey of activity in the Norwegian foreign exchange and OTC interest rate derivatives markets conducted by Norges Bank in April this year. 
Dette fremgår av en undersøkelse av aktiviteten i det norske valuta- og derivatmarkedet som Norges Bank gjennomførte i april i år.
Concurrently with the Norges Bank survey, similar surveys were conducted in a total of 53 countries. 
Samtidig med at Norges Bank foretok sin undersøkelse, ble tilsvarende undersøkelser gjennomført i til sammen 53 land.
These surveys have been conducted every three years since 1989. 
Det er gjennomført liknende undersøkelser hvert tredje år siden 1989.
In addition to the turnover survey, a separate survey is being conducted covering contracts outstanding at the end of June this year. 
I tillegg til omsetningsundersøkelsen blir det gjennomført en undersøkelse av utestående beholdninger ved utgangen av juni i år.
The BIS will publish these results in November 2010. 
BIS vil offentliggjøre resultatet av denne undersøkelsen i november 2010.
Lower turnover both in the Norwegian spot and forward market 
Lavere omsetning både i det norske spot- og terminmarkedet
Monthly turnover in the spot market fell by 33.6% in April 2010, while turnover in the forward market decreased by 32.3% compared with April 2007. 
Den månedlige omsetningen i spotmarkedet falt med 33,6 prosent i april 2010 mens omsetningen i terminmarkedet falt med 32,3 prosent, sammenliknet med april 2007.
Turnover in the Norwegian spot market was lower in April 2010 than in the four previous surveys. 
Omsetningen i det norske spotmarkedet var lavere i april 2010 enn i de fire foregående undersøkelsene.
Turnover of OTC foreign exchange derivatives increased by 38% from April 2007 to April 2010, but these instruments still have a relatively small share of the Norwegian foreign exchange market. 
Omsetningen av valutaderivater steg med 38 prosent fra april 2007 til april 2010, men valutaderivater utgjør fortsatt en relativt liten del av det norske valutamarkedet.
From 2010 the BIS has included OTC foreign exchange derivatives in turnover figures for the total foreign exchange market. 
BIS har fra 2010 inkludert bruken av valutaderivater i omsetningstallene for valutamarkedet.
Increased use of OTC interest rate derivatives 
Økt bruk av rentederivater
While Forward Rate Agreements (FRAs) captured 80.6% of turnover in April 2007, this share fell to 29.9% in April 2010. 
Mens fremtidige renteavtaler hadde en andel av omsetningen av rentederivater på 80,6 prosent i april 2007, så falt andelen til 29,9 prosent i april 2010.
This was mainly due to increased trading in interest rate swaps between a reporting dealer and a fully owned special purpose entity. 
Dette skyldes hovedsakelig økt handel av rentebytteavtaler mellom en rapportørbank og et heleid datterselskap.
According to the BIS, Norwegian banks’ share of the global OTC interest rate derivatives market increased from 0.3% in April 2007 to 0.4% in April 2010. 
Ifølge BIS hadde norske banker i april 2010 en markedsandel på 0,4 prosent av omsetningen i det globale markedet for rentederivater, opp fra 0,3 prosent i april 2007.
Norwegian survey (pdf, 228 kB) 
Norsk undersøkelse (pdf, 226 kB)
The international survey from BIS 
Den internasjonale undersøkelsen i regi av BIS
Lecture by Governor Svein Gjedrem at the Centre for Monetary Economics (CME)/BI Norwegian School of Management on 6 September 2010 
Foredrag av sentralbanksjef Svein Gjedrem i regi av Centre for Monetary Economics (CME) ved Handelshøyskolen BI, mandag 6. september 2010.
The lecture is based on the assessments presented at the Executive Board’s monetary policy meeting on 11 August and Monetary Policy Report 2/10. 
Foredraget bygger på vurderingene gitt på Norges Banks pressekonferanse etter rentemøtet i hovedstyret 11. august og Pengepolitisk rapport 2/10.
Charts in pdf-format (205 kB) 
Figurer i pdf-format (204 kB)
The international financial crisis revealed weaknesses in the financial system and put economic policy to the test. 
Den internasjonale finanskrisen avdekket svakheter i det finansielle systemet og satte den økonomiske politikken på prøve.
In order to mitigate the effects of the financial crisis, central banks reduced key rates to low levels and increased liquidity supply sharply. 
For å dempe virkningene av finanskrisen reduserte sentralbankene styringsrentene til lave nivåer og økte tilførselen av likviditet kraftig.
In addition, a number of extraordinary measures were implemented. 
I tillegg ble flere særskilte tiltak satt i verk.
The economic situation The financial crisis had its origins in an abundant supply of credit, market participants who took increasingly higher risk and a lack of oversight on the part of banks, companies and the authorities. 
Den økonomiske situasjonen Finanskrisen sprang ut av rik tilgang på kreditt, aktører som tok stadig større risiko og sviktende oversikt hos banker, bedrifter og myndigheter.
The crisis resulted in a sharp downturn in the world economy. 
Krisen ga et kraftig tilbakeslag i verdensøkonomien.
Since the crisis, growth has been vigorous in emerging economies while the recovery in western economies has been moderate. 
Etter krisen har fremvoksende økonomier vokst sterkt, mens gjeninnhentingen i den vestlige verden har vært moderat.
Global economic growth at market prices is now expected to be about 3½ this year, and 4½ per cent in purchasing power parity terms. 
Den samlede veksten i verden ventes å bli om lag 3½ prosent inneværende år, målt ved markedspriser, og 4½ prosent målt ved kjøpekraftskorrigerte vekter.
There have been pressure tendencies in some emerging economies, with higher inflation in India and Brazil and rising asset prices in China. 
Det har vært presstendenser i enkelte fremvoksende økonomier, med høyere inflasjon i India og Brasil og stigende formuespriser i Kina.
The question is whether continued high growth in parts of Asia can sustain activity in the world economy. 
Spørsmålet er om fortsatt høy vekst i deler av Asia kan holde aktiviteten i verdensøkonomien oppe.
Four conditions are limiting growth in the western world: 
Fire forhold begrenser veksten i den vestlige verden:
Debt among households and banks is high. 
Husholdninger og banker har høy gjeld.
Interest rates cannot be lowered further. 
Styringsrentene kan ikke settes mer ned.
Many countries have high public debt levels and several governments are facing a financial crisis. 
Mange land har høy statsgjeld, og flere stater er i en finansiell krise.
Real exchange rates are strong. 
Realvalutakursene er sterke.
The combination of high household debt and expectations of weak growth is pushing up saving. 
Kombinasjonen av høy gjeld i husholdningene og forventninger om svak vekst fremover gir økt sparing.
Low interest rates are not sufficient to boost investment and consumption in an environment of sharply reduced confidence in growth ahead, while both lenders and borrowers are seeking to reduce their debt. 
Lave renter er ikke nok til å sette fart i investeringene og forbruket når tilliten til veksten fremover er svekket og både långivere og låntakere samtidig søker å redusere gjelden sin.
Central bank interest rates cannot be lowered further, but it has been communicated that interest rates will be kept low for a long period. 
Styringsrentene kan ikke settes videre ned, men det har blitt kommunisert at renten vil holdes lav lenge.
Central banks have purchased government securities and private bonds in order to keep long-term interest rates low and are of the view that these quantitative easing measures have been effective. 
Sentralbanker har kjøpt statspapirer og private obligasjoner for å holde langsiktige renter nede, og de mener disse kvantitative lettelsene har virket.
Chart: Sovereign debt to GDP in the G7 
Figur: Statsgjeld i G7-landene
As a result of the fiscal policy measures, government debt in major advanced economies is now as high, measured as a percentage of GDP, as in the wake of World War II after a period of debt-financed military spending. 
Finanspolitiske tiltak har medført at statsgjelden i de store industrilandene nå er like høy, målt som andel av BNP, som den var like etter krigen da de hadde finansiert høye militære utgifter med lån.
The high level of public debt limits the scope for further fiscal impetus to boost economic activity. 
Det høye nivået på statsgjelden begrenser mulighetene for å bruke statsbudsjettet ytterligere for å få fart i økonomien.
A lack of confidence in some countries’ debt-servicing capacity and ability to boost growth capacity led to a flare-up in financial market turbulence last spring. 
Manglende tillit til at enkelte land ville klare å betjene sin statsgjeld og skape vekstevne ga sist vår ny uro i finansmarkedene.
A number of countries are in a position where they feel compelled to raise taxes and curtail spending. 
Flere land ser seg tvunget til å øke skattene og stagge utgiftene.
Exports from India, China and other Asian countries are expanding rapidly. 
Eksporten fra India, Kina og andre asiatiske land vokser sterkt.
Substantial trade deficits in the western world are partly being financed by an increase in reserves in Asian countries. 
Store handelsunderskudd i den vestlige verden blir dels finansiert ved at asiatiske land øker sine reserver.
Real exchange rates in western countries are most likely too strong. 
Realkursene i vestlige land er trolig for sterke.
This is reflected in pressure tendencies in China and a number of other emerging economies and high unemployment and low inflation in traditional industrialised countries. 
Det blir gjenspeilt i presstendenser i Kina og enkelte andre fremvoksende økonomier og høy arbeidsledighet og lav prisstigning i de tradisjonelle industrilandene.
In western countries and Japan exchange rates react to news. 
I de vestlige landene og Japan reagerer valutakursene på nyheter.
Pessimism translates into a flight to safe havens. 
Pessimisme gir utslag i søk etter trygge havner.
Positive news, however, reduces risk premiums and tends to lead to a strengthening of exchange rates in commodity-based economies where interest rates are somewhat higher. 
Gode nyheter, derimot, reduserer risikopremier og fører gjerne til at valutakursene i råvarebaserte økonomier, som har noe høyere renter, styrker seg.
But the nominal exchange rates of many Asian countries remain fixed. 
Men de nominelle valutakursene til mange asiatiske land ligger fast.
Thus, exchange rates are not allowed to fully contribute to reducing trade imbalances, narrowing cost differentials and spreading growth impulses. 
Valutakursene får altså ikke fullt bidra til å dempe ubalansene i handelen, redusere kostnadsforskjeller og spre vekstimpulser.
Growth in the world economy has an influence on the Norwegian economy. 
Veksten ute påvirker norsk økonomi.
Norway is reaping the benefits of continued high commodity prices and sizeable investments by oil companies. 
Vi drar fordel av at prisene på råvarer har holdt seg oppe, og av at oljeselskapene investerer mye.
Moreover, we have had economic policy leeway thanks to the credibility associated with solid government finances and firmly anchored inflation expectations. 
Vi har dessuten hatt handlefrihet i den økonomiske politikken fordi solide statsfinanser skaper troverdighet og inflasjonsforventningene er godt forankret.
The Norwegian economy is experiencing a mild downturn and inflation is on the low side, while capacity utilisation now seems to have stabilised. 
Norsk økonomi opplever en mild nedgangskonjunktur, og inflasjonen er litt på den lave siden, men kapasitetsutnyttingen ser nå ut til å ha stabilisert seg.
The low interest rate level is facilitating the servicing of high household debt and house prices are high. 
Den lave renten gjør det lettere for husholdningene å betjene den høye gjelden, og boligprisene er høye.
Households in Norway are more confident about the future than households abroad. 
Det er sterkere fremtidstro blant husholdningene her enn ute.
Since October last year, the key policy rate has been raised by a total of 0.75 percentage point to 2 per cent. 
Siden oktober i fjor har styringsrenten blitt hevet med i alt 0,75 prosentenheter til 2 prosent.
The low interest rate level will in itself contribute to pushing up demand. 
Den lave renten vil i seg selv bidra til å øke etterspørselen.
Inflation expectations are probably stable and real interest rates are very low. 
Inflasjonsforventningene er trolig stabile, og realrentene er svært lave.
At the same time, the krone exchange rate is very strong in real terms. 
Samtidig er kronekursen svært sterk i reelle termer.
The projections published in the June Monetary Policy Report suggest that the key rate should be held at today’s level to around the end of the year and then gradually be raised to a more normal level. 
Vår prognose fra juni tilsier at styringsrenten holdes på dagens nivå til rundt årsskiftet og deretter økes gradvis mot et mer normalt nivå.
In our Monetary Policy Report we present our own forecasts for the key policy rate ahead. 
I de pengepolitiske rapportene legger vi fram våre egne prognoser for styringsrenten fremover.
The central banks in New Zealand and Sweden communicate their interest rate expectations in the same way. 
Også sentralbankene på New Zealand og i Sverige kommuniserer på samme måte sine forventninger til den fremtidige renten.
Some central banks use more qualitative statements, while others do not provide any indication as to future interest rate setting. 
Noen sentralbanker bruker mer kvalitative utsagn, mens andre ikke sier noe om den fremtidige rentesettingen.
The interest rate should be set with a view to stabilising inflation at target or bringing it back to target after a deviation has occurred. 
Renten bør settes slik at inflasjonen stabiliseres på målet eller bringes tilbake til målet etter at det har oppstått avvik.
Interest rate developments should at the same time be able to provide a reasonable balance between the path for inflation and the path for overall capacity utilisation in the economy. 
Renteutviklingen bør samtidig kunne gi en rimelig avveiing mellom forløpet for inflasjonen og forløpet for den samlede kapasitetsutnyttingen i økonomien.
In the assessment, potential effects of asset prices, such as property prices, equity prices and the krone exchange rate, on stability in output, employment and inflation are also taken into account. 
I avveiingene tas det hensyn til at formuespriser som eiendomspriser, aksjekurser og kronekursen også kan påvirke stabiliteten i produksjon, sysselsetting og inflasjon.
The following additional criteria are also useful: 
Følgende tilleggskriterier er også til nytte:
The interest rate should normally be altered gradually and in line with the Bank’s previous response pattern. 
Renten bør normalt endres gradvis og slik som banken har reagert tidligere.
Interest rate developments should result in acceptable developments in inflation and output also under alternative assumptions concerning the economic situation and the functioning of the economy. 
Utviklingen i renten bør gi en akseptabel utvikling i inflasjon og produksjon også med alternative forutsetninger om den økonomiske utviklingen og økonomiens virkemåte.
It should be possible to explain any substantial and systematic deviations from simple, robust monetary policy rules. 
Eventuelle store og systematiske avvik fra enkle robuste pengepolitiske regler bør kunne begrunnes.
Chart: The loss function 
Figur: Tapsfunksjonen
Analyses in the June Monetary Policy Report illustrate what the different criteria signify. 
Analyser i vår siste pengepolitiske rapport illustrerer hva de ulike kriteriene betyr.
The interest rate forecast is the interest rate path that satisfies the criteria above to the farthest possible extent. 
Renteprognosen fremkommer som det forløpet for renten som i størst mulig grad oppfyller kriteriene over.
Expressed mathematically, and obviously not exhaustively, the assessment can be represented by a “loss function”: 
Uttrykt matematisk, og selvsagt ikke helt fullstendig, kan avveiingene fremstilles ved en såkalt ”tapsfunksjon”:
The first term in the equation represents criterion 1, where the loss is higher the more actual inflation πt deviates from the inflation target π*. 
Det første leddet i ligningen representerer kriterium 1, der tapet er større jo mer den faktiske inflasjonen πt avviker fra inflasjonsmålet π*.
The second term represents criterion 2 and shows that the loss increases with the degree of fluctuation in the level of activity, measured as the gap between actual output yt and the normal level of output yt*. 
Det andre leddet representerer kriterium 2, og viser at tapet øker jo større svingningene i aktivitetsnivået er, målt som gapet mellom den faktiske produksjonen yt og det normale produksjonsnivået yt*.
The third term represents the desire for gradual interest rate changes in criterion 3, i.e. that the current interest rate it should not deviate too far from the rate in the previous period it-1. 
Det tredje leddet representerer ønsket om gradvise renteendringer i kriterium 3, altså at renten i dag it ikke bør avvike for mye fra renten i forrige periode it-1.
The fourth term represents criterion 4 and can be interpreted to mean that there is also a cost or risk in setting an interest rate it that deviates substantially from the interest rate implied by simple monetary policy rules itsimple. 
Det fjerde leddet representerer kriterium 4 og kan tolkes som at det også er en kostnad eller risiko ved å sette en rente it som avviker mye fra den renten som følger fra enkle pengepolitiske regler itenkel.
By giving some weight to the consideration that the key rate should not deviate too far from simple rules, monetary policy may become somewhat more robust. 
Ved å legge noe vekt på at styringsrenten ikke bør avvike for mye fra enkle regler, kan pengepolitikken bli noe mer robust.
A monetary policy that only takes into account the consideration of bringing inflation rapidly back to target (criterion 1) would imply that the interest rate should rapidly have been reduced to below 1 per cent when we presented the latest Monetary Policy Report. 
En pengepolitikk som bare tar hensyn til å få inflasjonen raskt tilbake til målet (kriterium 1), ville innebære at renten raskt skulle settes ned under 1 prosent da vi la fram vår siste pengepolitiske rapport.
In that case, the interest rate would have had to be raised rapidly again to prevent activity and inflation from becoming too high further ahead. 
I så fall vil renten raskt måtte økes igjen for å unngå at aktiviteten og inflasjonen blir for høy lenger fram i tid.
Such a strategy could be consistent with the desire to safeguard against inflation expectations becoming entrenched below the inflation target, but could on the other hand have a substantial impact on output and employment. 
En slik strategi kunne være forenlig med et ønske om å gardere seg mot at inflasjonsforventningene festner seg under inflasjonsmålet, men kunne på den annen side ført til store utslag i produksjon og sysselsetting.
Developments become more stable if weight is also given to stabilising output (criteria 1 and 2). 
Utviklingen blir mer stabil om vi i tillegg legger vekt på å stabilisere produksjonen (kriterium 1 og 2).
This would also imply an interest rate reduction first and then an interest rate increase further ahead. 
Det ville også innebære først en rentenedgang og så en ny renteøkning lenger fram.
Giving weight to output implies that inflation is brought back to target somewhat later. 
Å ta hensyn til produksjonen innebærer at inflasjonen bringes tilbake mot målet noe senere.
The consideration of a steady interest rate course suggests that small, temporary disturbances should normally not result in abrupt shifts in the interest rate. 
Hensynet til en jevn utvikling i styringsrenten trekker i retning av at mindre, midlertidige forstyrrelser normalt ikke skal gi brå skift i renten.
If this consideration is also given weight in interest rate setting (criteria 1, 2 and 3), the impact on the interest rate will be smaller. 
Hvis vi også tillegger dette hensynet vekt i rentesettingen (kriterium 1, 2 og 3), vil utslagene i renten bli mindre.
If we also give some weight to the interest rate given by a simple monetary policy rule – the Taylor interest rate rule (criteria 1, 2, 3 and 4), the key policy rate will remain at today’s level for a period and then be raised gradually. 
Dersom vi også legger en viss vekt på renten gitt ved en enkel pengepolitisk regel – Taylor-renten (kriterium 1, 2, 3 og 4), vil styringsrenten bli liggende på dagens nivå en periode og deretter økes gradvis.
This results in a further small downward shift in the projections for inflation and the output gap and is consistent with the projections in the previous Monetary Policy Report. 
Det trekker prognosen for inflasjonen og produksjonsgapet ytterligere litt ned og samsvarer med prognosen i vår siste pengepolitiske rapport.
The projections for inflation and economic activity vary from one Report to the next. 
Anslagene for inflasjonen og den økonomiske aktiviteten endrer seg fra rapport til rapport.
Hence interest rate prospects will also change. 
Det vil også utsiktene for renten.
In our Reports we attempt to illustrate which factors have influenced the changes in the interest rate forecast through their effects on the prospects for inflation, output and employment. 
I rapportene forsøker vi å illustrere hvilke faktorer som har påvirket endringene i renteprognosen gjennom sin virkning på utsiktene for inflasjonen, produksjonen og sysselsettingen.
Chart: Change in interest rate forecast over time 
Figur: Endring i renteprognoser over tid