natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As it is likely that deviations from local benchmark portfolios will show little correlation, relative volatility for the Petroleum Fund’s overall benchmark portfolio will be considerably lower. 
Men siden avvikene fra de lokale referanseporteføljene trolig vil være lite korrelert, vil den relative volatiliteten for Petroleumsfondets samlede referanseportefølje være betydelig mindre.
Norges Bank has made calculations which show that a relative volatility for the total benchmark portfolio of around 0.3-0.4 per cent would be sufficient with regard to cost-effective management. 
Norges Bank har gjort beregninger som viser at en relativ volatilitet for den samlede referanseporteføljen i størrelsesorden 0,3-0,4 prosent vil være tilstrekkelig ut fra hensynet til en kostnadseffektiv forvaltning.
The extent to which a higher limit than this should be set for relative volatility depends on how the Petroleum Fund is to be managed. 
I hvilken grad en skal sette en høyere grense for relativ volatilitet enn dette, blir et spørsmål om hvordan Petroleumsfondet skal forvaltes.
For example, methods have been developed that border on both active and passive management, which provide the opportunity to achieve a higher return with a limited degree of risk. 
Det er for eksempel utviklet metoder som kan sies å ligge i grenselandet mellom passiv og aktiv forvaltning, og som gir mulighet for meravkastning med en begrenset grad av risiko.
Furthermore, such a strategy would involve lower management costs. 
En slik strategi vil dessuten gi lave forvaltningskostnader.
However, it should be possible to carry out a more active management of parts of the Petroleum Fund. 
Det bør imidlertid åpnes for at deler av Petroleumsfondet kan forvaltes mer aktivt.
Based on a clearly defined benchmark portfolio, active management can be carried out in four different ways: i) by changing the foreign currency and market distribution, ii) by changing the spread of equities and bonds, iii) by including sectors or companies in the equity portfolio that are expected to perform better than others, and iv) by changing interest-rate risk or credit risk in the bond portfolio. 
Med utgangspunkt i en klart definert referanseportefølje kan aktiv forvaltning skje på fire måter: i) endre valuta- og markedsfordelingen, ii) endre fordelingen mellom aksjer og obligasjoner, iii) innenfor aksjeporteføljen velge bransjer eller selskaper som forventes å gjøre det bedre enn andre, og iv) innenfor obligasjonsporteføljen endre renterisikoen eller kredittrisikoen.
Which active investment strategy will provide the best results depends on where deviations from efficient pricing of securities can be expected and on the manager’s ability to exploit such deviations in order to generate a higher return in relation to the benchmark portfolio. 
Hvilken aktiv investeringsstrategi som gir best resultat, vil avhenge av hvor en kan forvente å finne avvik fra effisient prising av verdipapirene og av forvalterens evne til å utnytte slike avvik til å skape en meravkastning i forhold til referanseporteføljen.
Empirical studies do not provide unequivocal results as regards the possibility of generating a higher (risk-adjusted) return by means of the different types of active management. 
Empiriske studier gir ikke entydige resultater når det gjelder muligheten til å skape en (risikojustert) meravkastning ved de ulike formene for aktiv forvaltning.
Norges Bank will seek to choose active investment strategies which may give a higher expected return without incurring considerably more risk for the Fund. 
Norges Bank vil søke å velge aktive investeringsstrategier som kan gi en forventet meravkastning uten at en påfører fondet vesentlig mer risiko.
In the light of this, it may be that the two latter forms of active management should be emphasised in the management of the Fund. 
Det kan tale for at en i forvaltningen av fondet bør legge mest vekt på de to siste formene for aktiv forvaltning.
Norges Bank has solid experience of bond investment and the management of the foreign exchange reserves is currently based on a maximum limit for relative volatility of 0.5 per cent. 
Norges Bank har lang erfaring med obligasjonsinvesteringer, og i forvaltningen av valutareservene er det for tiden satt en maksimumsgrense for relativ volatilitet på 0,5 prosent.
Active management of equities will primarily be carried out by external managers. 
Aktiv forvaltning av aksjer vil i hovedsak skje gjennom bruk av eksterne aksjeforvaltere.
Norges Bank is of the view that there is reason to test managers who have developed special investment styles which have proven to generate positive results. 
Norges Bank mener det er grunn til å prøve ut forvaltere som har utviklet spesielle investeringsstiler som har vist seg å gi gode resultater.
The choice of managers and follow-up will be important in terms of whether such a strategy will give a sufficiently high return in relation to the extra risk incurred. 
Valg av forvaltere og oppfølging av dem vil være viktig for om en slik strategi gir en tilstrekkelig meravkastning i forhold til den ekstra risiko som tas.
According to Norges Bank’s assessment, a limit for relative volatility in the range of 1-1.5 per cent would be compatible with a prudent form of active management of parts of the Petroleum Fund’s equity and bond portfolios. 
Det er Norges Banks vurdering at en grense for relativ volatilitet i størrelsesorden 1-1,5 prosent vil være forenlig med en forsiktig form for aktiv forvaltning av deler av Petroleumsfondets aksje- og obligasjonsportefølje.
As regards management of the Petroleum Fund, the limit for relative volatility should be set following an overall assessment on the basis of cost-effective management and active management. 
Ved forvaltningen av Petroleumsfondet bør grensen for relativ volatilitet settes etter en samlet vurdering av hensynet til kostnadseffektiv forvaltning og hensynet til aktiv forvaltning.
Central to this assessment is the Ministry of Finance’s attitude to the risk that the return on the Fund’s capital deviates from that which could be achieved by strictly shadowing the benchmark portfolio. 
Sentralt i denne vurderingen er Finansdepartementets holdning til risikoen for at fondets avkastning avviker fra det en kan oppnå ved strengt å følge referanseporteføljen.
In Norges Bank’s opinion, an upper limit for relative volatility of 1.5 per cent would permit cost-effective management of the Fund and an active management of parts of the Fund’s portfolio. 
Etter Norges Banks oppfatning vil en øvre grense for relativ volatilitet på 1,5 prosent gjøre det mulig å ha en kostnadseffektiv forvaltning og samtidig drive aktiv forvaltning av en del av fondets portefølje.
It is unlikely that Norges Bank will fully utilise this limit in the start-up phase, but will rather gradually gain experience of the different types of active management. 
I fondets startfase vil Norges Bank trolig ikke utnytte denne grensen fullt ut, men heller gradvis søke å vinne erfaring med de ulike formene for aktiv forvaltning.
Long-term investment strategy for the Petroleum Fund 
Langsiktig investeringsstrategi for Petroleumsfondet
Before discussing the choice of investment strategy for the Petroleum Fund, it is important to define the object of the management of the Fund. 
Før en diskuterer valg av investeringsstrategi for Petroleumsfondet, er det viktig å definere hva som er formålet med forvaltningen av fondet.
In the Revised National Budget 1997, the Ministry of Finance writes: "In terms of the Petroleum Fund, it is natural to apply a long investment horizon and to recognise the importance of preserving the Fund’s international purchasing power". 
I Revidert nasjonalbudsjett 1997 skriver Finansdepartementet: «For Petroleumsfondet er det naturlig å legge til grunn en langsiktig investeringshorisont og legge vekt på hensynet til å bevare fondets internasjonale kjøpekraft».
Norges Bank has therefore assumed that the object of the management of the Petroleum Fund is to preserve the Fund’s international purchasing power in the long term. 
Norges Bank har derfor tatt som utgangspunkt at formålet med forvaltningen av Petroleumsfondet er å sikre fondets internasjonale kjøpekraft på lang sikt.
Such an object has two important implications for the management of the Fund. 
Et slikt formål har to viktige implikasjoner for forvaltningen av fondet.
A long investment horizon means that little emphasis should be placed on annual variations in the return on the Fund’s capital. 
En lang investeringshorisont innebærer at en ikke bør legge særlig vekt på årlige variasjoner i avkastningen til fondet.
The consideration of international purchasing power means that the focus should not be on the return on Fund investments measured in Norwegian kroner. 
Hensynet til internasjonal kjøpekraft betyr at det ikke bør fokuseres på fondets avkastning målt i norske kroner.
It would be more meaningful to measure the return on the Fund’s capital in foreign currency. 
Det gir bedre mening å måle fondets avkastning i utenlandsk valuta.
The consequences of this as regards the choice of long-term strategy are discussed below. 
Nedenfor diskuteres hvilke konsekvenser dette har for valg av langsiktig investeringsstrategi for Petroleumsfondet.
In which countries can the Petroleum Fund’s capital be invested? 
Hvilke land kan Petroleumsfondet investere i?
The Petroleum Fund shall only be invested in countries which have smooth-functioning financial markets and sound legislation relating to securities. 
Petroleumsfondet skal bare investeres i land med velfungerende finansmarkeder og betryggende verdipapirlovgivning.
In addition, requirements should be set regarding the size and liquidity of the financial markets. 
I tillegg bør det stilles krav om finansmarkedenes størrelse og likviditet.
It is also important for the Fund that foreign participants do not have restricted access to the markets. 
For fondet er det også viktig at det ikke er restriksjoner på utlendingers adgang til markedene.
As it is not clear which countries fulfill these requirements, it would be advantageous to establish unambiguous and objective criteria for selecting relevant countries. 
Siden det ikke er opplagt hvilke land som tilfredsstiller disse kravene, ville det vært en fordel om en kunne finne entydige og objektive kriterier for hvordan en skulle velge ut de aktuelle landene.
One possibility is to limit investment to countries which participate in international organisations where membership requires that the financial markets function in a certain way (eg the OECD). 
En mulighet er å begrense investeringene til land som deltar i internasjonale organisasjoner der medlemskap setter krav til finansmarkedenes funksjonsmåte (som for eksempel OECD).
Another alternative is to base investment on the large investment banks’ market indices (benchmark portfolios) for investors who want a global diversification of their wealth. 
Et annet alternativ er å ta utgangspunkt i de store investeringsbankenes markedsindekser (referanseporteføljer) for investorer som ønsker en global spredning av sin formue.
The advantage of this alternative is that the indices are constructed exclusively according to criteria which are relevant to the management of the Petroleum Fund (eg the size and liquidity of financial markets, legislation and accessibility for foreign investors). 
Fordelen med det siste alternativet er at indeksene er konstruert utelukkende etter kriterier som er relevante for forvaltningen av Petroleumsfondet (som for eksempel finansmarkedenes størrelse og likviditet, lovgivning og tilgjengelighet for utenlandske investorer).
Norges Bank is therefore of the view that it may be appropriate to use the investment banks’ market indices when specifying in which countries the Petroleum Fund’s capital may be invested. 
Norges Bank mener derfor det kan være hensiktsmessig å ta utgangspunkt i investeringsbankenes markedsindekser når en skal definere hvilke land Petroleumsfondet kan investere i.
Thus far, the Petroleum Fund has only invested in developed countries, and there are special market indices for investors who only wish to invest in such countries.3 
Petroleumsfondet har så langt bare investert i utviklede land, og det finnes egne markedsindekser for investorer som ønsker å begrense investeringene til slike land.3 Det bør imidlertid vurderes om fondet også skal kunne investere i framvoksende markeder («emerging markets»).
These markets include developing countries and economies in transition, which are characterised by rapid economic growth and steadily improving financial markets. 
Landene er kjennetegnet ved rask økonomisk vekst og stadig bedre utviklede finansmarkeder.
It is conceivable that these countries will experience a favourable economic development in the years ahead as they will probably progressively close the technological gap which exists between them and developed countries. 
Det kan tenkes at disse landene i årene som kommer vil ha en gunstig økonomisk utvikling fordi de ventelig vil ta igjen det teknologiske forspranget til de utviklede landene.
This may generate expectations of solid returns on investments in emerging markets. 
Dette kan gi forventninger om god avkastning på investeringer i framvoksende markeder.
If the economic situation in these countries is not synchronised with developments in other countries, investment in emerging markets may also contribute to reducing variations in the Fund’s total return. 
Dersom den økonomiske utviklingen i disse landene ikke er sterkt korrelert med utviklingen i andre land, kan investeringer i framvoksende markeder også bidra til å redusere variasjonene i fondets samlede avkastning.
Norges Bank finds that the guidelines for the Fund should on this basis provide for investment in these markets of up to 5 per cent of the total capital in the Fund. 
Norges Bank mener på denne bakgrunn at det i retningslinjene for fondet bør åpnes for at inntil 5 prosent av fondet kan plasseres i disse markedene.
However, it is uncertain whether Norges Bank will invest in emerging markets in the start-up phase of the Fund. 
Det er imidlertid ikke sikkert at Norges Bank vil investere i framvoksende markeder i fondets startfase.
The development of systems and skills to handle investments in these markets must be considered in relation to other priority tasks. 
Oppbygging av systemer og kompetanse for å håndtere investeringer i disse markedene må vurderes opp mot andre prioriterte oppgaver.
It has been proposed that the Ministry of Finance, on the basis of a proposal by Norges Bank, approve a list of countries in which the Fund can be invested. 
Det foreslås at Finansdepartementet, etter forslag fra Norges Bank, godkjenner en liste over hvilke land fondet kan investeres i.
The authorisation to invest in a country entails that Norges Bank is permitted to buy equities in listed companies in the country and bonds issued in the country’s currency. 
Tillatelse til å investere i et land innebærer at Norges Bank kan kjøpe aksjer i bedrifter som er notert på landets børser og obligasjoner utstedt i vedkommende lands valuta.
A criterion for inclusion on the country list should be that the country or emerging market is included in internationally recognised market indices. 
Listen over land bør ta utgangspunkt i de utviklede land og framvoksende markeder som inngår i de internasjonalt anerkjente markedsindeksene.
Norges Bank will also emphasise the importance of not investing the Fund in countries which make it difficult to apply the risk measure of relative volatility. 
Norges Bank vil også legge vekt på at fondet ikke investeres i land som gjør det vanskelig å implementere risikomålet relativ volatilitet.
It should therefore be considered whether the Petroleum Fund’s benchmark portfolio should include somewhat fewer countries. 
Det bør derfor vurderes om Petroleumsfondets referanseportefølje skal inneholde noen færre land enn det fondet har adgang til å investere i.
If investment of the Fund’s capital in both developing countries and emerging markets is permitted, the Fund will have the possibility of investing in virtually the same countries as Norwegian financial institutions which manage international funds. 
Dersom Petroleumsfondet gis anledning til å investere i både utviklede land og framvoksende markeder, vil fondet ha mulighet til å investere i omtrent de samme landene som benyttes av norske finansinstitusjoner som forvalter internasjonale fond.
Currency and market distribution 
Valuta- og markedsfordeling
In principle, the choice of currency distribution and market distribution involve two independent decisions as the distribution can be differentiated through the forward foreign exchange market. 
I prinsippet kan valg av valutafordeling og valg av markedsfordeling være to uavhengige beslutninger, fordi en gjennom valutaterminmarkedet kan skille de to fordelingene.
In a letter of 10 April 1997, Norges Bank pointed out that it would not be appropriate to operate with such a permanent difference between currency and market distribution. 
I brevet av 10. april 1997 hevdet imidlertid Norges Bank at det ikke var hensiktsmessig å operere med et permanent skille mellom valuta- og markedsfordelingen.
This is partly related to the Fund’s long investment horizon which makes it difficult to reveal the real currency exposure in the Fund as exchange rate changes in the longer term are often offset by interest-rate and inflation differentials. 
Dette har blant annet sammenheng med at fondets lange investeringshorisont gjør det vanskelig å avdekke den reelle valutaeksponeringen i fondet, fordi valutakursendringer på sikt ofte kan bli motsvart av rentedifferanser og inflasjonsforskjeller.
A significant difference between the currency and market distribution would over time necessitate a frequent renewal of short-term contracts (currency swaps) involving substantial amounts, which would give rise to considerable transaction costs and higher counterparty risk. 
Et vesentlig skille mellom valuta- og markedsfordelingen over tid ville dessuten innebære at en stadig måtte fornye kortsiktige kontrakter (valutaswapper) med betydelig beløp, noe som ville gitt store transaksjonskostnader og økt motpartsrisiko.
The choice of currency and market distribution should therefore be the same in the guidelines and the benchmark portfolio for the Petroleum Fund. 
I retningslinjene og i referanseporteføljen for Petroleumsfondet bør en derfor velge samme valuta- og markedsfordeling.
This distribution should be reconsidered in the light of the changes in the parameters for managing the Fund. 
Denne fordelingen bør revurderes i lys av de endrede forutsetningene for forvaltningen av fondet.
The proposal to change the currency and market distribution for the Fund should preferably be based on an empirical portfolio analysis, where the covariance between exchange rate changes, return on equities and bonds in the various markets is taken into account in a systematic fashion. 
Det ville vært ønskelig om forslaget til endret valuta- og markedsfordeling for fondet kunne baseres på en empirisk porteføljeanalyse, hvor en på en systematisk måte fikk tatt hensyn til samvariasjonen mellom valutakursendringer, aksjeavkastning og obligasjonsavkastning i de ulike markedene.
However, the long investment horizon associated with the Fund complicates the use of such a portfolio analysis as it does not comprise sufficiently long time series in order to quantify the covariance between the return and the various investment alternatives in a satisfactory way. 
Petroleumsfondets lange investeringshorisont gjør det imidlertid vanskelig å bruke en slik porteføljeanalyse, fordi en ikke har tilstrekkelig lange tidsserier til å kunne tallfeste samvariasjonen mellom avkastningen på de ulike investeringsalternativene på en tilfredsstillende måte.
Another drawback is that it may prove difficult to measure the real currency and market exposure in the case of equity investment as many of the large companies are active in more than one country. 
Et annet problem er at det for aksjeinvesteringer kan være vanskelig å måle den reelle valuta- og markedseksponeringen, siden mange av de store bedriftene er aktive i flere land.
It is therefore difficult to avoid a discretionary approach when choosing the Fund’s currency and market distribution. 
Det er derfor vanskelig å unngå at Petroleumsfondets valuta- og markedsfordeling må baseres på skjønnsmessige avveininger.
Norges Bank would argue that the considerations above indicate that the Fund’s investments both in equities and bonds should have a global spread other than that provided by import weights. 
Norges Bank mener at slike avveininger tilsier at fondets investeringer både i aksjer og obligasjoner bør ha en annen global spredning enn importvektene gir.
There are four particular reasons for this: 
Det er særlig fire grunner til det:
The main argument for using import weights is related to the aim of reducing the exchange rate risk associated with Norway’s imports. 
i) Hovedbegrunnelsen for å benytte importvekter er hensynet til å redusere valutakursrisikoen knyttet til Norges import.
Two factors would reduce the importance of this risk when the investment horizon is increased. 
To forhold trekker i retning av at denne risikoen blir mindre viktig når investeringshorisonten øker.
First, it is reasonable to assume that goods which are traded internationally over time will show about the same price trend in a common currency (purchasing power parity, PPP, holds). 
For det første er det rimelig å forutsette at varer som handles internasjonalt over tid vil ha omtrent samme prisutvikling regnet i felles valuta (kjøpekraftsparitet holder).
Second, the risk associated with any deviation from PPP will be limited as imports can be shifted to those goods which present the most favourable price trend. 
For det andre vil risikoen knyttet til eventuelle avvik fra kjøpekraftsparitet begrenses ved at importen kan skiftes over til de varene som har hatt den gunstigste prisutviklingen.
This illustrates that less emphasis can be placed on import weights in selecting the currency and market distribution for the Petroleum Fund. 
Dette viser at en i valg av valuta- og markedsfordeling for Petroleumsfondet kan legge mindre vekt på importvekter.
It is important that the Petroleum Fund’s currency and market distribution provide a sufficient spread of the risk associated with changes in equity and bond prices. 
ii) Det er viktig at Petroleumsfondets valuta- og markedsfordeling gir en tilstrekkelig spredning av den risikoen som skyldes at aksje- og obligasjonskurser endres.
This can be achieved by spreading investments in a country where price changes are not closely correlated. 
Dette kan gjøres ved å spre investeringene på land hvor kursendringene ikke er så sterkt korrelert.
This correlation is often stronger between countries located in the same region than between countries located in different regions. 
Denne korrelasjonen er ofte sterkere mellom land i samme region enn den er mellom land i ulike regioner.
This would then favour spreading investments over various regions. 
Det taler for å spre investeringene på de ulike regionene.
Another factor supporting this approach is that the Fund’s long investment horizon entails that greater emphasis should be placed on risk associated with various incidents such as natural disasters, technological breakthroughs, war, social upheaval, and other political events. 
I samme retning trekker det forhold at fondets lange investeringshorisont innebærer at en bør legge større vekt på risiko som er knyttet til unike hendelser som naturkatastrofer, teknologiske gjennombrudd, kriger, sosiale oppstander og andre politiske begivenheter.
Since such incidents are seldom recurrent it is difficult to quantify the probability of such events. 
Siden dette er begivenheter som sjelden gjentar seg, er det vanskelig å tallfeste sannsynligheter for slike begivenheter.
However, it is important to take into account that such incidents may occur. 
Det er likevel viktig å forholde seg til at slike hendelser kan forekomme.