natgillin/translations-raw huggingface dataset:
And right now, their profession is enjoying its golden age. [22] 
De opplever da sin storhetstid akkurat nå. [22]
Real problems must be solved by real measures. 
Reelle problemer må løses med reelle tiltak, og det tar tid og er smertefullt.
That takes time and is painful, as we are witnessing in Europe today. 
Det ser vi i Europa i dag.
Much of the adjustment in real terms is still to come, and there is still some way to go before we will be able to say that the global economy is on safe ground. 
Mye av den reelle tilpasningen gjenstår, og det er ennå langt igjen før vi kan si at verdensøkonomien står på trygg grunn.
The full consequences of inadequate regulation of financial institutions became visible only after the crisis was a fact. 
De fulle konsekvenser av den mangelfulle reguleringen av finansinstitusjonene ble synlig etter at krisen var et faktum.
However, macroeconomic imbalances were widely recognised beforehand. 
Men de store makroøkonomiske ubalansene var mange oppmerksomme på i forkant.
In the mid-2000s, Federal Reserve Chairman Alan Greenspan raised the key rate to reduce the US savings deficit. 
Den amerikanske sentralbanksjefen Alan Greenspan hevet styringsrenten for å redusere det amerikanske spareunderskuddet midt på 2000-tallet.
But long-term interest rates were kept low by the Asian savings surplus that found its haven in the US. 
Men de langsiktige rentene ble holdt nede av det asiatiske spareoverskuddet som fant sin havn i USA.
International organisations such as the IMF and the OECD pointed out what needed to be done, but the solution required measures to be implemented by a number of countries with differing interests and finding a good solution for the global community proved to be too difficult.[23] 
Internasjonale organisasjoner som IMF og OECD pekte på hva som burde gjøres, men løsningen krevde tiltak av flere land med ulike interesser, og da ble det for vanskelig å finne en god løsning for fellesskapet. [23]
The global community is nonetheless sometimes able to make decisions that benefit all countries. 
Av og til klarer likevel det globale fellesskapet å fatte beslutninger som er bra for alle.
I witnessed this myself in Washington at the IMF's meeting in October 2008 following the Lehman Brothers collapse. 
Det var jeg selv vitne til i Washington på IMFs møte i oktober 2008 etter konkursen i Lehman Brothers.
The alternative then was a black hole. 
Da var alternativet et sort hull.
In that kind of situation, it is easier to reach agreement. 
I slike situasjoner er det lettere å bli enige.
In many ways, central banks are the response the authorities could apply when crises arose. 
Sentralbankene er på mange måter svaret myndighetene hadde til rådighet når krisene kom.
Central banks were established to exercise control over the monetary system, enabling states to issue banknotes people could trust and providing banks with a bank for their own deposits and from which they could, in the last resort, borrow from in times of crisis. 
Sentralbanker oppsto for å få kontroll med pengevesenet, slik at statene kunne utstede sedler folk stolte på, og slik at bankene selv hadde en bank de kunne plassere i og i siste instans låne av når krisene kom.
Confidence in the monetary unit is the mainstay of our financial system. 
Tillit til pengeenheten er bunnplanken i vårt finansielle system.
The following may serve as an illustration: It costs 50 øre to produce a banknote. 
Det kan illustreres: Det koster 50 øre å produsere en pengeseddel.
For every 100-krone banknote Norges Bank issues, we apparently create wealth of NOK 99.50 – out of thin air. 
For hver 100-lapp Norges Bank utsteder, skaper vi tilsynelatende verdier for 99,50 kroner – ut av intet.
It is, of course, tempting to take advantage of this confidence. 
Det er selvsagt fristende å utnytte denne tilliten.
History is full of kings and governments who have attempted to do just that. 
Historien er full av konger og regjeringer som har forsøkt nettopp det.
In 1716, the Scottish economist John Law established a bank that soon assumed the role as the first central bank of France. 
I 1716 etablerte skotten John Law en bank som raskt fikk rollen som Frankrikes første sentralbank.
John Law saw the possibility of printing banknotes to finance promising development projects in the New World. 
John Law så muligheten til å trykke sedler for å finansiere lovende utbyggingsprosjekter i det nye Amerika.
Excessive confidence in the potential for profits fuelled both the printing presses and equity prices in Paris. 
Overdreven tro på inntjeningsmulighetene satte fart både på seddelpressen og aksjekursene i Paris.
The bubble burst and John Law fled to Italy. [24] 
Boblen sprakk, og John Law måtte flykte til Italia. [24]
Today, the European Central Bank and the central banks in the UK and the US are using money they have produced themselves to purchase government bonds and other securities. 
I dag ser vi at Den europeiske sentralbanken, og sentralbankene i England og USA bruker sine egenproduserte penger til å kjøpe opp statsobligasjoner og andre verdipapirer.
They are taking advantage of the confidence the central bank enjoys to buy time to enable European countries to tackle the underlying problems. 
Da utnytter de den tilliten sentralbanken har for å kjøpe tid til at myndighetene kan ta tak i de underliggende problemene.
Some lessons Tonight's theme is "Learning from history". 
Noen lærdommer Kveldens tema og hovedoverskrift er "Om å lære av historien".
And in this title lies a question, in both the positive and normative senses. 
I denne tittelen ligger et spørsmål både i positiv og normativ betydning.
The answer to the question of whether we actually learn from history would probably have to be "yes and no". 
På spørsmålet om vi faktisk lærer av historien, er nok svaret "tja".
Sometimes we learn, sometimes we do not. 
Noen ganger lærer vi, andre ganger ikke.
Economic crises seem to be a necessary precondition for learning. 
Økonomiske kriser ser ut til å være en forutsetning for læring.
We have some capacity to learn from our own mistakes – particularly if they are traumatic enough – but limited capacity to learn from other people's mistakes. 
Vi har en viss evne til å lære av egne feil – særlige hvis de er traumatiske nok – men begrenset evne til å lære av andres feil.
This is something we recognise from raising children. 
Dette er noe vi kjenner igjen fra barneoppdragelsen.
To the frustration of their parents, children seem to be more interested in having their own experiences than listening to parents' advice, however good it might be. 
Til vår frustrasjon synes barna ofte mer opptatt av å erfare selv, enn å lytte til våre råd, hvor gode de enn måtte være.
The answer to the normative question "should we learn from history?" is obviously "yes". 
Svaret på det normative spørsmålet, "bør vi lære av historien?", er åpenbart "ja".
And which lessons should we learn? 
Og hvilke lærdommer bør vi trekke?
Allow me to venture to select three lessons on the basis of what I have said so far. 
La meg driste meg til å trekke ut tre fra det jeg nettopp har sagt.
First: the simplest solution is often the best. 
For det første: Det enkle er ofte det beste.
Simple rules, whether for fiscal policy or banking regulation, will often prevent the worst errors. 
Enkle regler, enten det gjelder budsjettpolitikk eller bankregulering vil ofte hindre de verste feilene.
And when the yellow warning light starts flashing, action must be taken. 
Og når de gule lysene blinker, må det følges opp med handling.
Second: confidence is essential, also for economic policy. 
For det andre: Tillit er avgjørende, også for økonomisk politikk.
Confidence is easily eroded and difficult – and costly – to restore. 
Tillit er lett å miste og vanskelig og ikke minst kostbart å gjenvinne.
Confidence must be earned. 
Tillit må fortjenes.
The resolution of today's crisis will also follow a smoother path if there is confidence in institutions – banks, central banks and governments. 
Løsningen på dagens krise går også smidigere hvis institusjonene – banker, sentralbanker og stater – har tillit.
Borrowing costs will then decrease more quickly, the need for government cuts will diminish accordingly, and the good times will return sooner. 
Da vil lånekostnadene komme raskere ned, behovene for kutt minskes tilsvarende og de gode tidene vil komme før.
Third: we have no magic wand. 
For det tredje: Vi kan ikke trylle.
If a country has real economic problems, real adjustments must be made to solve them. [25] 
Har et land kommet opp i reelle økonomiske problemer, må de løses med reelle tilpasninger.[25]
Deficits must be reduced. 
For underskuddene må ned.
Unrestrained printing of money has led to problems on many occasions through history. 
Ukontrollert pengetrykking har ført til problemer gjentatte ganger gjennom historien.
If printing money is not followed up by action – in euro area countries, in the UK and in the US – Mario Draghi, Mervyn King and Ben Bernanke run the risk of being recorded in history in the same chapter as the Scotsman John Law. 
Hvis pengetrykkingen ikke følges opp med handling – i eurolandene, i Storbritannia og i USA – risikerer både Mario Draghi, Mervyn King og Ben Bernanke å bli skrevet inn i historien i samme kapittel som skotten John Law.
The full title of my speech today is "Learning from history: truths and eternal truths". 
Undertittelen i dagens foredrag var "Sannheter og evige sannheter".
I have ventured to outline three lessons that are hopefully are universally valid. 
Jeg har dristet meg til å skissere tre lærdommer som vi kan håpe har en viss allmenngyldighet.
But we can never be sure. 
Men vi kan aldri være sikre.
I mentioned Ibsen's "Enemy of the People". 
Jeg nevnte Ibsens "En folkefiende".
Yes, believe me or not, as you like; but truths are by no means as long-lived as Methuselah—as some folk imagine. 
"Ja ja, De kan tro meg, om De vil; men sannhetene er slett ikke noen sådanne seiglivede Metusalemmer, som folk biller seg inn.
A normally constituted truth lives, let us say, as a rule seventeen or eighteen, or at most twenty years—seldom longer. [26] 
En normalt bygget sannhet lever i regelen en 17-18, høyst 20 år; sjelden lenger." [26]
Ibsen's play has been long-lived. 
Ibsens stykke har levd lenge.
It is still performed all over the world, 130 years after it was written. 
130 år etter at det ble skrevet spilles det fortsatt over hele verden.
Not because the Norway of the 1880s never loses its appeal, nor because Doctor Stockmann found eternal truths. 
Neppe fordi Norge på 1880-tallet er evig interessant, eller fordi doktor Stockmann fant de evige sannheter.
It is because the play raises questions of a more enduring nature. 
Men heller fordi stykket reiser noen spørsmål av mer varig karakter.
Perhaps we have to recognise that the closest we can get to eternal truths is, precisely, eternal questions? 
Kanskje må vi erkjenne at det nærmeste vi kommer evige sannheter, nettopp er evige spørsmål?
*Contact information: Norges Bank, P.O. Box 1179 Sentrum, 0107 Oslo. 
*Kontaktinformasjon: Norges Bank, Postboks 1179 Sentrum, 0107 Oslo.
E-mail: jan.qvigstad@norges-bank.no. 
E-post: jan.qvigstad@norges-bank.no.
I have received valuable assistance in preparing this speech. 
Jeg har fått god hjelp i arbeidet med denne talen.
Outside the Bank, I would like to thank Mike Bordo, Marc Flandreau, John Llewellyn, Henrik Mestad, Henrik Syse and Knut Sydsæter. 
Utenfor banken vil jeg trekke frem Mike Bordo, Marc Flandreau, John Llewellyn, Henrik Mestad, Henrik Syse og Knut Sydsæter.
At the Bank, I would like to thank the following persons in particular for their contributions: Øyvind Eitrheim, Amund Holmsen, Jon Nicolaisen, Øystein Olsen, Øystein Sjølie, Birger Vikøren NS Mari Aasgaard Walle. 
I banken har særlig følgende bidratt: Øyvind Eitrheim, Amund Holmsen, Jon Nicolaisen, Øystein Olsen, Øystein Sjølie, Birger Vikøren og Mari Aasgaard Walle.
I would also like to thank Helle Snellingen for her contribution to the translation of the text into English. 
Helle Snellingen har hatt ansvaret for oversettelsen til engelsk.
Thomas Kuhn (1962), The Structure of Scientific Revolutions. 
Thomas Kuhn (1962): "The Structure of Scientific Revolutions", University of Chicago Press.
University of Chicago Press. 
Norsk utgave: "Vitenskapelige revolusjoners struktur" Spartacus forlag, 1996.
Here the natural sciences may be more stringent, and in some cases it may be easier to set up experiments that can refute the theory. 
Her er naturvitenskapene kanskje skarpere, og det kan i noen tilfeller være enklere å sette opp forsøk som kan falsifisere teorien.
For example, Einstein's theory of relativity was considerably strengthened, and Newton's theory shown to be insufficient, during the solar eclipse of 1919. 
For eksempel ble Einsteins relativitetsteori betydelig styrket, og Newtons teorier bevist som utilstrekkelige under solformørkelsen i 1919.
Scientists were then able to observe that the light from distant stars was bent by the Sun's gravity, just as Einstein had predicted. 
Da kunne forskere observere at lyset fra fjerne stjerner ble bøyd rundt sola akkurat slik Einstein forutsa.
Many scientists once believed that the Earth looks the way it does, with mountains and valleys, because the Earth was originally a red-hot mass that gradually shrivelled as it cooled. 
Mange forskere mente tidligere at jorden ser ut som den gjør, med fjell og daler, fordi jorden opprinnelig var en glødende masse som langsomt tørket inn.
We know what an orange looks like after a long drying process or what clay looks like after being exposed to the air for a time. 
Vi vet alle hvordan en appelsin ser ut etter en lang tørkeprosess eller hvordan leire ser ut når den har ligget en stund.
What was a smooth surface becomes wrinkled. 
Det som var en glatt overflate, blir skrukkete.
It was 100 years ago this year that the German meteorologist Alfred Wegener proposed an alternative theory of continental drift. 
I år er det 100 år siden den tyske meteorologen Alfred Wegener lanserte en alternativ teori om kontinentaldrift.
He used heuristic arguments based on studies of coastlines. 
Han brukte heuristiske argumenter basert på studier av kystlinjen.
Brazil has a coastline that is an apparent perfect fit with the Gulf of Guinea on the west coast of Africa. 
Brasil har en kystlinje som tilsynelatende passer perfekt inn i Guineabukten på vestkysten av Afrika.
Even so, the theory was not accepted until it was given a proper theoretical foundation and empirical grounding. 
Teorien ble likevel ikke anerkjent før den fikk et ordentlig teoretisk fundament og et empirisk grunnlag.
The breakthrough came 50 years ago, when the American geologist Harry Hess proposed his theory of sea-floor spreading, and by the end of the 1960s the theory of plate tectonics became established science. 
Gjennombruddet skjedde for 50 år siden da den amerikanske geologen Harry Hess lanserte teorien om havbunnsspredning, og på slutten av 1960-tallet forelå teorien om platetektonikk som omforent teori.
The Centre for Advanced Study, which is located here in the Academy, recently hosted a research group that is at the very international forefront of this field. 
Senter for Grunnforskning som holder til i Videnskaps-Akademiets hus, var nylig vertskap for en forskningsgruppe som virkelig er på den internasjonale fronten innenfor dette feltet.
Headed by Professor Trond Helge Torsvik, this group worked to incorporate the theory of plate tectonics into a broader theory of mantle dynamics as an explanatory model for movements in the Earth's crust. 
Under ledelse av professor Trond Helge Torsvik arbeidet denne forskergruppen med å inkorporere teorien om platetektonikk i en mer omfattende teori for manteldynamikk som forklaringsmodell for bevegelser i jordskorpen.
The aim is to understand the development of the Earth over several hundred million years. 
Siktemålet er å forstå jordens utvikling over mange hundre millioner av år.
This is truly an ambitious example of learning from history. 
Det fremstår virkelig som et ambisiøst eksempel på å lære av historien.
The Centre for Earth Evolution and Dynamics at the University of Oslo was just awarded the status of Centre of Excellence in research. 
Centre for Earth Evolution and Dynamics ved Universitetet i Oslo ble nylig gitt status som Senter for Fremragende Forskning.
Descriptions of the causes of the financial crisis that began in1929 bear a striking resemblance to today's headlines: a massive and unregulated shadow banking system, global imbalances and substantial income inequality (see John Kenneth Galbraith (1997): The Great Crash, 1929, Houghton Mifflin). 
Beskrivelser av årsakene til finanskrisen som startet i 1929 ligner mye på dagens; et stort og uregulert skyggebanksystem, globale ubalanser og store inntektsforskjeller, se John Kenneth Galbraith (1997): "The Great Crash, 1929", Houghton Mifflin.
"More than anyone else", Einar Lie writes, "he adhered to the fiscal policy convictions that he brought along to the post-war Ministry of Finance, which bore the stamp of his experience from a time without sufficiently stringent regulation of government finances". 
"Sterkere enn noen annen kom han til å trekke med seg sin finanspolitiske grunnholdning, preget av erfaringene fra en tid uten tilstrekkelig fast kontroll med statsfinansene inn i etterkrigstidens finansdepartement".
Lie, E. and C. Venneslan (2010) Over evne. 
Kilde: Einar Lie og Christian Venneslan (2010): "Over evne.
Finansdepartementet 1965-1992 [Beyond our power], Pax forlag 
Finansdepartementet 1965-1992", Pax forlag
[5] Einar Lie provides a detailed account of the break between classical and the new, more Keynesian thinking at the Ministry of Finance in the book Norsk økonomisk politikk etter 1905 [Norwegian economic policy after 1905], Pax forlag, 2012 
[5] Einar Lie har en god fremstilling av bruddet mellom den klassiske og den nye mer keynesianske tenkningen i Finansdepartementet i boken "Norsk økonomisk politikk etter 1905", Pax forlag, 2012.
[7] Debt levels among European countries were, on the whole, excessive in 2008, though this varied substantially from country to country. 
[7] Gjeldsnivået blant europeiske land var gjennomgående for høyt i 2008, men det varierte betydelig mellom land.
For example, Ireland and Spain had moderate sovereign debt, but both countries have later incurred additional obligations owing to the problems in their banking sectors. 
Blant annet hadde Irland og Spania moderat statsgjeld, men begge har senere pådratt seg store forpliktelser etter problemene i landenes banksektorer.
By 2008, the government debt of Italy and Greece had already exceeded 100 percent of GDP. 
Italia og Hellas hadde allerede i 2008 statsgjeld på mer enn 100 prosent av BNP.
In the US, under the Glass-Steagall Act, which was passed in 1933, banks were no longer allowed to engage in retail banking (deposits, lending and payment services) while also engaging in more risky investment banking activities. 
I USA førte innføringen av Glass-Steagall loven i 1933 til at banker ikke lenger kunne drive med ordinær bankvirksomhet (innskudd, utlån og betalingsformidling) samtidig som de var engasjert i den mer risikable investeringsbankvirksomheten.
84, pp. 810-32, Eugene N. White (1986), "Before the Glass-Steagall Act: An Analysis of the Investment Banking Activities of National Banks", Explorations in Economic History, Vol. 
White (1986), "Before the Glass-Steagall Act: An Analysis of of the Investment banking Activities of National Banks", Explorations in Economic History, Vol.
Marc Flandreau (2011), "New Deal Financial Acts and the Business of Foreign Debt Underwriting: Autopsy of a Regime Change" shows how the Glass-Steagall Act and other New Deal legislation conferred greater power on policymakers at the expense of international bankers and discusses some consequences for financial markets. 
Marc Flandreau (2011), "New Deal Financial Act and the Business of Foreign Debt Underwriting: Autopsy of a Regime Change" viser hvordan Glass-Steagall-loven og de øvrige New Deal lovene førte til større makt for politiske myndigheter på bekostning av internasjonale banker og diskuterer noen konsekvenser for finansmarkedene.
Flandreau's article can be downloaded from Norges Bank's website. 
Flandreau's artikkel finnes på Norges Banks nettsider og kan lastes ned fra: http://www.norges-bank.no/Upload/82434/EN/FLANDREU%20Paper.pdf.
In this area, there are few, if any, ultimate truths, and the pendulum appears to be swinging back again. 
På dette området finnes det få om noen endelige sannheter og pendelen ser ut til å svinge tilbake igjen.
Andrew Haldane at the Bank of England has recently discussed this issue in his speech, "On being the right size", where he also outlines proposals for future banking sector regulation. 
Andrew Haldane, Bank of England har nylig diskutert dette i sin tale "On being the right size" der han også trekker opp perspektiver for den fremtidige reguleringen av banksektoren.
CEO Sandy Weill of Citigroup, the largest US bank before the crisis, said in July 2012 that repealing this act had contributed more than any other factor to the financial crisis. 
Konsernsjef Sandy Weill i den største amerikanske banken før krisen, Citigroup, sa i juli 2012 at opphevelsen av denne loven mer enn noe annet hadde bidratt til finanskrisen.
See also the article, "Roosevelt's lessons for President Obama" by Marc Flandreau (2012), in The Global Journal , where the author discusses historical perspectives on New Deal policies in the 1930s. 
Se også artikkelen "Roosevelt lessons for President Obama" av Marc Flandreau (2012), i The Global Journal (http://theglobaljournal.net/article/view/770/) der han drøfter historiske perspektiver på New Deal politikken i USA på 1930-tallet.
For decades, a number of policies have been implemented in a large number of countries, including Norway, to support home ownership. 
I svært mange land, også Norge, har det i tiår vært iverksatt en rekke politiske tiltak for å støtte selveiere i boligmarkedet.
In Fault Lines (2010), Raghuram Rajan describes US housing market policies. 
I Fault Lines (2010) beskriver Raghuram Rajan den amerikanske politikken.
[10] 
[10]
Experience shows that governments routinely bail out banks on the verge of failing. 
Erfaringen tyder på at staten da stiller opp med redningspakker.
Of course, this sort of implicit government guarantee makes lending to these banks safer, and their borrowing costs fall. 
En slik implisitt statsgaranti gjør det selvsagt tryggere å låne til disse bankene, og deres innlånskostnader faller.
The difference between the rate they actually pay and what they would have had to pay without the implicit government guarantee amounts to a subsidy. 
Differansen mellom den renten de faktisk betaler og hva de hadde måttet betale uten implisitt statsgaranti, er en subsidie.
Andrew Haldane at the Bank of England notes in his speech, "On being the right size" that if we look at some of the world's largest banks, this subsidy amounted in the period between 2002 and 2007 to around half of post-tax profits . 
Andrew Haldane, Bank of England skriver i sin tale "On being the right size" at ser vi på noen av verdens største banker, utgjorde denne subsidien i perioden 2002 til 2007 om lag halvparten av overskuddet etter skatt.
When the financial crisis erupted, this implicit subsidy became explicit and was equal to more than post-tax profits. 
Da finanskrisen inntraff, ble den implisitte subsidien eksplisitt og tilsvarte mer enn overskuddet etter skatt.
By comparison, the value of the subsidy exceeds the amount spent globally each year on development assistance. 
Til sammenlikning er verdien av subsidien større enn det som brukes på bistand i verden hvert år.
However, this subsidy does not go to the needy. 
Men denne subsidien går ikke til de trengende.
Figures for the US show that CEOs of the largest investment banks earned 500 times the median US household income in 2007, a ratio that has increased fivefold since 1989. 
Tall for USA viser at sjefene i de største investeringsbankene tjente over 500 ganger mer enn median inntekten til en husholdning i 2007, og at dette forholdstallet er femdoblet siden 1989.