natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Norges Bank would have greater scope for manoeuvre if we were less open about our policy response pattern - if we kept our cards closer to our chest. 
Norges Bank kunne stått friere hvis vi hadde vært mindre åpne om reaksjonsmønsteret - hvis kortene ble holdt tettere til brystet.
This would enable us to surprise market participants, and in the short term this might allow interest rate changes to have a greater impact. 
Vi kunne forsøkt å overraske aktørene i det økonomiske livet og da kanskje på kort sikt oppnå større virkninger av renteendringer.
But enterprises and financial operators would gradually learn from experience and take positions to guard their interests. 
Men bedrifter og finansaktører vil etter hvert lære og søke å gardere seg.
The long-term results would be weaker confidence in monetary policy, higher interest rates and risk premia, lower investment and an unstable exchange rate. 
Resultatet ville på lang sikt bli mindre tillit til pengepolitikken, høyere renter og risikopremier, lavere investeringer og en ustabil valutakurs.
There have been substantial fluctuations between the major currencies since the introduction of the euro. 
Det har vært store kursbevegelser mellom hovedvalutaene etter at euroen ble introdusert.
In general, the euro has depreciated against other currencies. 
Euroen har gjennomgående svekket seg i forhold til andre valutaer.
Some academic papers suggest that the euro is undervalued. 
Enkelte akademiske arbeider tyder på at euroen er undervurdert.
For instance, calculations in a working paper published by the IMF indicate that the nominal equilibrium exchange rate at the time of the introduction of the euro at the beginning of 1999 was USD 1.26 per euro3. 
For eksempel antyder beregninger i et arbeidsnotat fra IMF at den nominelle likevektskursen ved introduksjonen av EURO ved årsskiftet 1998/99 var 1,26 dollar per EURO.
Expectations in money and foreign exchange markets seem to suggest that the euro is also considered to be undervalued in relation to the Norwegian krone. 
Forventningene i penge- og valutamarkedene kan tyde på at EURO vurderes å være undervurdert også i forhold til norske kroner.
Estimates from market makers indicate that the krone is expected to weaken against the euro over the next three to twelve months. 
Anslag fra "marketmakere" viser at det forventes en svakere krone i forhold til EURO de neste 3 til 12 månedene.
The krone has depreciated against other currencies since the beginning of the year. 
Kronen har svekket seg mot andre valutaer siden årsskiftet.
Measured by the trade-weighted index calculated as a monthly average, the krone touched a record low level earlier this summer. 
Målt ved konkurransekursindeksen regnet som månedsgjennomsnitt har kronen aldri vært så svak som den var tidligere i sommer.
We can derive indicators of market expectations concerning future exchange rate movements and inflation. 
Vi kan avlede indikatorer som gir utrykk for markedenes forventninger til fremtidig kursutvikling og inflasjon.
Implied forward rates can be interpreted as the expected nominal interest rate between two future dates. 
De implisitte terminrentene kan tolkes som forventet nominell rente mellom to framtidige tidspunkter.
For a given expected real interest rate, the forward rate provides some indication of inflation expectations. 
For gitt forventet realrente kan terminrenten si noe om inflasjonsforventningene.
In the long term, ie up to ten years ahead, it is highly unlikely that market participants have specific expectations about the economic situation. 
På lang sikt - opp mot ti år fram i tid - er det lite trolig at aktørene har bestemte forventninger om konjunktursituasjonen.
If the equilibrium real interest rate is the same between countries, the differential between Norwegian and foreign long-term forward rates may be interpreted as the differential in expected inflation plus any risk premium. 
Dersom likevektsrealrenten er lik mellom land, kan forskjellen mellom norske og utenlandske langsiktige terminrenter tolkes som forskjeller i forventet inflasjon pluss en eventuell risikopremie.
The risk premium may be partly attributable to the limited volume of Norwegian financial markets. 
Risikopremien kan blant annet skyldes at de norske finansmarkedene har begrensede volum.
As such, the long-term forward rate differential between Norway and Germany may be interpreted as the expected inflation differential between Norway and the euro area in the future - plus any risk premium. 
Den langsiktige terminrentedifferansen mellom Norge og Tyskland kan da tas som uttrykk for den forventede inflasjonsforskjellen mellom Norge og eurolandene i fremtiden - justert for risikopremie.
Chart 7 shows that the forward rate differential between Norway and Germany, ie the differential between short-term interest rates at future dates, is gradually narrowing, and is not much greater than for the other Nordic countries. 
Figuren viser at terminrentedifferansen mellom Norge og Tyskland, differansen mellom de kortsiktige renten på fremtidige tidspunkter, etter hvert blir nokså lav, og ikke særlig større enn for de andre nordiske landene.
I would like to emphasise, however, that calculations of this sort are uncertain. 
Jeg vil understreke at slike beregninger er usikre.
On the basis of the prices for various currency options, we can calculate the implied probability distribution for the krone exchange rate. 
På bakgrunn av prisene på forskjellige valutaopsjoner kan vi beregne den implisitte sannsynlighetsfordelingen for kursen på norske kroner.
In simple terms, one can say that the further to the left in the diagram the figure is, the higher a future appreciation of the krone is priced. 
Sterkt forenklet kan vi si at jo lengre til venstre figuren ligger i diagrammet, desto sterkere prises en fremtidig styrking av kronen inn.
A narrow, symmetric curve - or a bell - indicates that the uncertainty surrounding the future krone exchange rate is considered to be relatively slight, and that the risk of a depreciation or appreciation is priced symmetrically. 
En slank og symmetrisk kurve - eller klokke - indikerer at usikkerheten om den fremtidige kronekursen vurderes å være relativt liten, og at risikoen for en svekkelse og styrking prises like høyt.
The chart shows that the implied probability distribution for the krone has changed over time. 
Vi ser av figuren at den implisitte sannsynlighetsfordelingen for kronen har endret seg over tid.
Uncertainty surrounding the future krone exchange rate appears to have diminished. 
Usikkerheten knyttet til den fremtidige utviklingen i kronekursen synes å ha avtatt.
The corresponding bell for the exchange rate between the euro and the US dollar indicates that there is considerable uncertainty surrounding the future exchange rate between the two currencies. 
Den tilsvarende "klokken" for kursforholdet mellom euro og dollar tyder på at det hersker nokså stor usikkerhet om det framtidige kursforholdet mellom euro og dollar.
Since autumn 1999 this uncertainty has mounted, while at the same time the euro is expected to fall against the US dollar. 
Siden i fjor høst er usikkerheten om kursforholdet økt, samtidig som det forventes en svakere kurs på EURO i forhold til amerikanske dollar.
The assessment of the economic outlook has changed over the past 18 months. 
Vurderingen av de økonomiske utsiktene har endret seg de siste 18 månedene.
A year and a half ago (in the March and June 1999 Inflation Reports) we forecast a period of slower growth in the mainland economy. 
For ett og et halvt år siden (i de første to inflasjonsrapportene i fjor) så vi for oss en vekstpause i fastlandsøkonomien.
We were uncertain as to how long it would take for the decline to be reversed. 
Vi var usikre på hvor lang tid det ville ta før nedgangen igjen ble snudd til vekst.
The basis for these projections was high cost increases peculiar to Norway following the 1998 wage settlement, together with low international demand in the wake of the Asian crisis, low oil prices, sluggish price trends for other Norwegian export goods, and major restructuring in key manufacturing sectors. 
Bakgrunnen var en særnorsk kostnadsvekst etter lønnsoppgjøret i 1998, lav internasjonal etterspørsel i kjølvannet av Asiakrisen, lav oljepris og svak prisutvikling for andre norske eksportvarer samt store omstillinger innenfor viktige deler av industrien.
We assumed that there was a relatively high risk of a major recession. 
Vi la til grunn at risikoen for et sterkt tilbakeslag var relativt stor.
The greatest uncertainty with regard to setting interest rates was linked to developments in the sheltered sector, where price and cost pressures remained strong. 
Den største usikkerheten for rentesettingen var knyttet til utviklingen i skjermet sektor, der pris- og kostnadspresset fortsatt var sterkt.
A relatively tight central government budget for 1999 laid the foundations for curbing growth in the sheltered sector. 
Et relativt stramt statsbudsjett for 1999 la i utgangspunktet forholdene til rette for å dempe veksten i skjermet sektor.
On the basis of these analyses and the approved government budget for 1999, Norges Bank announced that it would be easing its monetary policy stance. 
På bakgrunn av disse analysene og det vedtatte statsbudsjettet for 1999 varslet Norges Bank lettelser i pengepolitikken.
The key rates were lowered in five stages by a total of 2.5 percentage points in the course of the first nine months of 1999. 
Renten ble satt ned i 5 trinn med til sammen 21/2 prosentpoeng i løpet av de første ni månedene i fjor.
This helped stabilise the Norwegian economy, and hence the krone. 
Det bidro til å stabilisere norsk økonomi og derfor også kronen.
The outlook for the global economy and the Norwegian economy improved unexpectedly quickly. 
Utsiktene for verdensøkonomien og for Norge bedret seg uventet raskt.
It now appears that the period of slower growth in the Norwegian economy was in fact over by summer 1999. 
Det ser nå ut til at vekstpausen i norsk økonomi var over allerede i fjor sommer.
The upswing in the global economy spread to the Norwegian economy through strong export growth and higher prices for Norwegian exports. 
Oppgangen i verdensøkonomien smittet over på norsk økonomi, gjennom sterk vekst i eksporten og høyere priser på norske eksportprodukter.
At the same time, demand in the sheltered sector remained buoyant. 
Samtidig holdt etterspørselen i den skjermede delen av økonomien seg godt oppe.
There was also slippage in government budget spending allocations throughout 1999. 
Det var også en glidning i statsbudsjettets utgiftsbevilgninger gjennom fjoråret.
The decline in petroleum investment is necessitating restructuring and lower production levels in some Norwegian manufacturing sectors. 
Nedgangen i oljeinvesteringene gir omstilling og nedgang i produksjonen i deler av norsk industri.
Developments so far indicate that this turnaround has been offset by continued high employment growth in the public sector, private services and non-petroleum-related manufacturing. 
Utviklingen så langt tyder på at dette omslaget er blitt motsvart av fortsatt høy sysselsettingsvekst både i offentlig sektor, privat tjenesteyting og de delene av industrien som ikke er knyttet til oljevirksomheten.
However, enterprises' financial position is vulnerable. 
Bedriftenes finansielle stilling er imidlertid sårbar.
The growth in labour costs in the latter half of the 1990s left its mark on profitability. 
Veksten i lønnskostnadene i siste halvdel av 1990 tallet har satt sine spor i lønnsomheten.
Both in manufacturing and other industries, labour costs as a percentage of factor income have increased since the mid-1990s. 
Både i industri og i det øvrige næringsliv har lønnskostnadene i prosent av faktorinntekt økt siden midten av 1990-tallet.
The analysis in the June 2000 Inflation Report indicates that consumer price inflation in 2001 and 2002 may exceed levels which are consistent with exchange rate stability over time. 
Analysen i den siste inflasjonsrapporten tyder på at veksten i konsumprisene neste år og i 2002 kan bli i overkant av hva som er forenlig med stabilitet i valutakursen over tid.
The risk of rising wage and price inflation has increased, while there now appears to be little risk of a pronounced recession over the next two years. 
Risikoen for tiltakende lønn- og prisvekst har økt, mens risikoen for et markert tilbakeslag i økonomien de neste to årene nå synes liten.
On the basis of developments in the Norwegian economy and the future outlook, Norges Bank raised its key rates by 0.25 percentage point as of 13 April, by 0.5 percentage point as of 15 June and by 0.5 percentage point as of 10 August. 
På bakgrunn av utviklingen i norsk økonomi og utsiktene fremover satte Norges Bank opp signalrentene med 0,25 prosentpoeng med virkning fra 13.april, med 0,5 prosentpoeng fra 15.juni og med 0,5 prosentpoeng fra 10.august.
As already mentioned, this represents a substantial step in the adjustment of the interest rate that is appropriate on the basis of the analyses in the June Inflation Report. 
Med dette har vi som nevnt tatt vesentlige skritt i den rentetilpasning som er riktig på bakgrunn av analysene i Inflasjonsrapport 2000/2.
However, in the light of recent trends in the economy and the balance of risks, the probability that the next change in interest rates will be an increase is greater than the probability of a reduction. 
Tendensen i den økonomiske utviklingen og risikobildet gjør det likevel mer sannsynlig at neste endring i renten vil være en økning enn at det blir en reduksjon.
Coordination of economic policy 
Samspillet i den økonomiske politikken
The experience of the 1970s and 1980s shows that, in the long term, monetary policy is not suitable for influencing competitiveness or the size of the internationally exposed sector. 
Erfaringene fra 1970- og 80-årene viser at pengepolitikken i lengden ikke egner seg til å styre konkurranseevnen eller størrelsen på den konkurranseutsatte sektoren.
Any attempt to do this through the use of monetary policy instruments will inevitably lead to instability. 
Hvis vi forsøker det, vil pengepolitikken bidra til ustabilitet.
However, fundamental real economic forces of this kind can be shaped through the use of fiscal policy. 
Slike grunnleggende realøkonomiske forhold kan derimot påvirkes gjennom finanspolitikken.
Although monetary policy is not suitable for influencing competitiveness, exchange rate fluctuations may provide an early warning that the internationally exposed sector is on the verge of losing or gaining strength in the contest for economic resources. 
Selv om pengepolitikken ikke egner seg til å styre konkurranseevnen, kan endringer i kronekursen gi et tidlig varsel om at det konkurranseutsatte næringslivet er i ferd med å bli svekket - eller styrket - i kampen om realressursene.
A sound basis for exchange rate stability is a fiscal policy which manages to smooth fluctuations in domestic demand and production, coupled with well functioning income determination. 
Når finanspolitikken lykkes i å jevne ut svingningene i innenlandsk etterspørsel og produksjon, og når inntektsdannelsen fungerer godt, blir det lagt et godt grunnlag for en stabil krone.
The primary difference between Norway and countries which have chosen to base their monetary policy regime on an inflation target is to be found in the interaction between monetary policy and fiscal policy. 
Den viktigste forskjellen mellom Norge og land som har valgt å formulere et inflasjonsmål for pengepolitikken, er å finne i samspillet mellom pengepolitikken og finanspolitikken.
The role of the Petroleum Fund 
Oljefondets rolle
The Norwegian economy is small and open. 
Norsk økonomi er liten og åpen.
Fluctuations in oil prices and oil revenues pose a considerable challenge to Norwegian economic policy. 
Svingningene i oljeprisen og oljeinntektene er en stor utfordring for norsk økonomisk politikk.
The Government Petroleum Fund plays an important role in stabilising developments in the mainland economy. 
Statens petroleumsfond spiller en viktig rolle for å stabilisere utviklingen i fastlandsøkonomien.
A large portion of the central government's oil and gas revenues is invested abroad through the Petroleum Fund. 
Gjennom oljefondet blir en stor del av statens inntekter fra olje og gass investert i utlandet.
Some of the petroleum revenues are used to finance central government budget expenditure. 
En del av oljeinntektene brukes til å finansiere utgiftene i statsbudsjettet.
The portion used by oil companies in Norway, partly to finance investment, also has an effect on the mainland economy. 
Også den delen av inntektene som oljeselskapene bruker i Norge, blant annet til å finansiere investeringer, har virkning på fastlandsøkonomien.
The portion of central government oil revenues that is not used domestically is credited to the Petroleum Fund's account in Norges Bank. 
Den delen av statens oljeinntekter som ikke anvendes innenlands, går inn på oljefondets konto i Norges Bank.
Norges Bank acquires foreign exchange equivalent to the allocation to the Petroleum Fund. 
Norges Bank skaffer valuta tilsvarende avsetningene til oljefondet.
The accumulation of capital in the Petroleum Fund serves as a channel for distributing oil revenues among generations and contributes to stable government finances in the long term. 
Oppbyggingen av oljefondet ivaretar hensynet til fordeling av oljeinntektene mellom generasjoner og bidrar til stabilitet i statens finanser på lang sikt.
The larger the Petroleum Fund is, the less dependent we will be on petroleum revenues in the future. 
Jo større oljefondet blir, desto mindre avhengige av petroleumsinntektene vil vi bli i fremtiden.
The Petroleum Fund shall also serve as a buffer against short-term fluctuations in oil revenues. 
Oljefondet skal dessuten virke som en buffer mot kortsiktige svingninger i oljeinntektene.
As large portions of the revenues from oil activities accrue to the state, fluctuations in oil prices and oil revenues will primarily result in changes in allocations to the Petroleum Fund. 
Siden store deler av inntektene fra oljevirksomheten tilfaller staten, vil svingninger i oljeprisen og oljeinntektene i første rekke resultere i endringer i avsetningene til oljefondet.
Since all of the capital in the Petroleum Fund is invested abroad, such changes will in principle not influence the level of activity in the economy. 
Siden oljefondet i sin helhet plasseres i utlandet, vil slike endringer i utgangspunktet ikke påvirke aktiviteten i økonomien.
This makes the Norwegian economy more robust to fluctuations in oil prices and thus less dependent on oil, even in the short run. 
Dette gjør norsk økonomi mer robust overfor svingninger i oljeprisen og dermed mindre oljeavhengig, også på kort sikt.
We may say that oil revenues enter the Norwegian economy through an external and internal circular flow. 
Vi kan si at oljeinntektene kommer inn i norsk økonomi gjennom et ytre og et indre kretsløp.
The distinction between the external and internal circular flow is important for exchange rate stability. 
Skillet mellom det ytre og det indre kretsløpet er viktig for stabiliteten i valutakursen.
This means, among other things, that short-term changes in oil prices shall not influence the orientation of economic policy. 
Det innebærer blant annet at kortsiktige endringer i oljeprisen ikke skal påvirke innretningen av den økonomiske politikken.
Let us assume that the oil price temporarily increased by NOK 10 per barrel, or a little less than USD 1.50 per barrel. 
La oss anta at oljeprisen midlertidig øker med 10 kroner per fat, eller litt under halvannen dollar fatet.
This is a small change in oil prices, well within normal variations from one year to the next. 
Det er en liten endring i oljeprisen, godt innenfor de normale variasjonene fra ett år til det neste.
If the higher revenues are used in the economy through higher expenditure or reduced taxes in the central government budget, aggregate domestic demand will be affected. 
Hvis de økte inntektene blir tatt inn i økonomien gjennom økte utgifter eller reduserte skatter i statsbudsjettet, blir den samlede etterspørselen innenlands påvirket.
Higher expenditure requires an increase in the public sector's use of real resources, primarily labour. 
Økte utgifter krever en økning i det offentliges bruk av realressurser - først og fremst arbeidskraft.
One per cent of GDP is then a substantial figure. 
Da er 1 prosent av BNP svært mye.
If the increase in oil revenues is used domestically in this way, it would correspond to nearly half of the annual growth in the mainland economy in a normal year. 
Dersom økningen i oljeinntektene på denne måten brukes innenlands, tilsvarer det for eksempel nesten halvparten av den årlige veksten i fastlandsøkonomien i et normalår.
If the private sector of the economy is also expanding, and the economy is already close to capacity limits, this policy will swiftly lead to strong pressures on resources in the economy. 
Hvis også den private delen av økonomien vokser, og økonomien allerede er nær kapasitetsgrensen, ville en slik politikk raskt føre til et sterkt press på ressursene i økonomien.
This will result in a rise in wages and prices. 
Det gir opphav til lønns- og prisstigning.
This policy would also lead to unstable conditions in the foreign exchange market. 
En slik politikk ville også gi ustabile forhold i valutamarkedet.
The idea behind the Petroleum Fund is that the revenues from an increase in oil prices of this magnitude shall accrue to the Petroleum Fund and be invested abroad, and that the increase in oil prices shall not influence the rest of the budget. 
Tanken bak oljefondet er at inntektene fra en slik mindre økning i oljeprisen skal tilflyte oljefondet og plasseres i utlandet, og at økningen i oljeprisen ikke påvirker budsjettet for øvrig.
In that case higher revenues will not influence the domestic economy, but be invested abroad through the Petroleum Fund. 
I så fall vil de økte inntektene ikke påvirke den innenlandske økonomien, men investeres i utlandet gjennom oljefondet.
Structural features of the capital account balance 
Strukturelle trekk ved kapitalbalansen
The current account surpluses are related to substantial earnings from oil and gas exports. 
Overskuddene på driftsbalansen overfor utlandet har sammenheng med de store inntektene fra eksport av olje og gass.
These revenues accrue to the state and oil companies and the capital paid in provides a basis for exports of capital. 
Disse inntektene tilfaller staten og oljeselskapene, og den kapitalen som innbetales gir grunnlag for eksport av kapital til utlandet.
In the last five years the central government has exported capital not least through the Petroleum Fund's investments. 
Staten har de siste fem årene eksportert kapital blant annet gjennom investeringene i oljefondet.
When petroleum revenues are excluded, the current account shows large deficits. 
Det er store underskudd på driftsbalansen om vi holder inntektene fra oljevirksomheten utenfor.
In recent years, however, capital outflows from some sectors of the mainland economy have been considerable. 
De siste årene har det likevel vært betydelig kapitalutgang fra enkelte sektorer i fastlandsøkonomien.
Large asset managers such as life insurance companies and securities funds accumulated substantial holdings of foreign equities and bonds in the last half of the 1990s. 
Store formuesforvaltere som livselskapene og verdipapirfondene har bygget opp betydelige beholdninger av aksjer og obligasjoner i utlandet i siste halvdel av 1990-tallet.
Portfolio investment abroad reflects a desire to diversify. 
Porteføljeinvesteringene i utlandet gjenspeiler et ønske om å diversifisere.
In the period 1996-May 2000 the capital outflow from the Petroleum Fund, insurance companies and securities funds came to altogether NOK 350 billion. 
I perioden 1996-mai 2000 var kapitalutgangen fra oljefondet, forsikringsselskapene og verdipapirfondene til sammen 350 milliarder kroner.
In the same period the current account surplus came to NOK 220 billion. 
I samme periode var overskuddet på driftsbalansen 220 milliarder kroner.