natgillin/translations-raw huggingface dataset:
With an alternative trend calculation method, which has been shown to provide a better leading indicator of crises, the reference rate is ¾ percent. 
Med en alternativ trendberegning, som erfaringsmessig gir en bedre ledende indikator for kriser, blir referanseverdien for bufferen ¾ prosent.
The ESRB emphasises that there should not be a mechanical relationship between the reference rate and the buffer rate, but that the rate should be based on a broader decision basis. 
ESRB presiserer at det ikke skal være en mekanisk sammenheng mellom referanseverdien og nivået på bufferkravet, men at kravet skal baseres på et bredere beslutningsgrunnlag.
In addition to the credit indicator, Norges Bank takes account of developments in property prices and the share of bank funding obtained in financial markets. 
I tillegg til kredittindikatoren fester Norges Bank seg ved utviklingen i eiendomspriser og hvor stor andel av sin finansiering bankene henter i finansmarkedene.
After falling in autumn 2013, house prices have in recent months risen in pace with household income. 
Etter å ha falt sist høst har boligprisene de siste månedene vokst i takt med husholdningenes inntekter.
The commercial property price indicator is high and has risen over the past six months. 
Prisindikatoren for næringseiendom ligger høyt og har økt det siste halvåret.
Banks' share of market funding has been stable at a high level in recent years. 
Andelen markedsfinansiering har vært stabilt høy de siste årene.
In Norges Bank's assessment, systemic risk has remained broadly unchanged since June. 
Norges Bank vurderer systemrisikoen som lite endret siden juni.
The decision basis indicates that the buffer rate should be kept unchanged at this time. 
Beslutningsgrunnlaget taler for å holde bufferkravet uendret nå.
Should house prices rise markedly faster than household income, systemic risk may increase further ahead. 
Skulle boligprisene fremover stige markert raskere enn husholdningenes inntekter, kan systemrisikoen etter hvert øke.
In the event of higher credit growth prospects, it will be appropriate to advise the Ministry to raise the level of the countercyclical capital buffer. 
Utsikter til høyere kredittvekst vil da gjøre det aktuelt å gi råd om en høyere motsyklisk kapitalbuffer.
In preparing its advice, Norges Bank has exchanged information and assessments with Finanstilsynet (Financial Supervisory Authority of Norway). 
I arbeidet med rådet har Norges Bank og Finanstilsynet utvekslet informasjon og vurderinger.
For further information, see Foreign exchange for the Government Pension Fund Global 
For meir informasjon, sjå Valuta til Statens pensjonsfond utland
In the fourth quarter of 2014 the government plans to borrow between NOK 8 billion and NOK 12 billion in the government bond market and between NOK 13 billion and NOK 16 billion in the Treasury bill market. 
I fjerde kvartal 2014 tar staten sikte på å låne mellom 8 og 12 milliarder kroner i statsobligasjoner og mellom 13 og 16 milliarder kroner i statskasseveksler.
Speech by Governor Øystein Olsen at the Centre for Monetary Economics (CME) / BI Norwegian Business School. 
Foredrag av sentralbanksjef Øystein Olsen i regi av Senter for monetær økonomi (CME) / Handelshøyskolen BI.
First, let me thank the Centre for Monetary Economics (CME) for taking the initiative for this annual event. 
La meg først takke Senter for monetær økonomi (CME) for at dere tar initiativ til dette årlige arrangementet.
This is an interesting arena for Norges Bank. 
For Norges Bank er dette en interessant arena.
The CME is an important meeting place for researchers and economists in banking and finance and provides a valuable forum to discuss the Norwegian and global economy and, not least, monetary policy. 
Senteret er en viktig møteplass for forskere og økonomer innenfor bank og finans og gir en god ramme for å diskutere norsk og internasjonal økonomi og ikke minst pengepolitikken.
As usual, I look forward to your comments after my presentation. 
Som vanlig ser jeg frem til kommentarene deres i etterkant av presentasjonen.
Chart: Inflation and GDP among our trading partners 
Figur: Inflasjon og BNP blant våre handelspartnere
The after-effects of the financial crisis and the imbalances that developed in the lead-up to the crisis are still bearing down on the global economy. 
Fortsatt preger etterdønningene og ubalanser som bygde seg opp i forkant av finanskrisen, internasjonal økonomi.
In many advanced economies, inflation is close to zero and economic activity remains below the pre-crisis level. 
I mange industriland er inflasjonen nær null og den økonomiske aktiviteten fortsatt under nivået fra før krisen.
In their efforts to put economies back on their feet, leading central banks have reached the limits of monetary policy. 
For å få økonomiene på fote igjen, har toneangivende sentralbanker kommet til grensene for pengepolitikken.
Policy rates have been low – close to zero – for almost six years. 
Rentene har ligget lavt – nær null – i nesten 6 år.
In addition, central banks have engaged in quantitative easing to keep long-term rates at a low level. 
I tillegg har sentralbankene tatt i bruk kvantitative lettelser for å få de lange rentene til å bli værende på et lavt nivå.
The medicine has been necessary. 
Medisinen har vært nødvendig.
Growth in many advanced economies is now gradually picking up. 
Veksten i mange industriland tar seg nå gradvis opp.
The US and UK economies in particular are on the road to recovery. 
Særlig i USA og Storbritannia er økonomien på bedringens vei.
The road to recovery may seem long. 
Veien tilbake kan synes lang.
With several years of low interest rates, investors' search for yield has become demanding. 
Flere år med lave renter har gjort det krevende for investorer å finne avkastning på plasseringene.
Demand for risky assets is increasing and risk premiums have reverted to the low levels observed in the years preceding the financial crisis. 
Etterspørselen etter risikable aktiva øker, og risikopåslagene er tilbake på de lave nivåene fra årene rett før finanskrisen.
Low interest rates, reduced risk premiums and higher asset prices are providing easier access to capital for businesses and banks. 
Lave renter, reduserte risikopremier og økte formuespriser bidrar til å lette tilgangen på kapital for bedrifter og banker.
Households are also benefitting from the low interest rate level. 
Også husholdningene nyter godt av det lave rentenivået.
But the combination of cheap and ample liquidity may also be a source of new asset price bubbles. 
Men kombinasjonen av mye og billig likviditet kan også inneholde kimen til nye bobler i formuespriser.
This may pose a challenge as funding costs gradually normalise. 
Det kan gi utfordringer når lånekostnadene etter hvert normaliseres.
Against this background, central banks, researchers and international organisations are now discussing the interaction between monetary policy and financial stability. 
Med dette som bakteppe, diskuteres for tiden samspillet mellom pengepolitikk og finansiell stabilitet i sentralbanker, blant forskere og i ulike internasjonale organisasjoner.
The basis of the discussion is the lessons learned from the financial crisis. 
Utgangspunktet er lærdommer fra finanskrisen.
Experience has shown how costly a financial crisis can be. 
Vi har erfart hvor kostbar en finanskrise kan være.
Low and stable inflation was not sufficient to prevent imbalances in the financial system. 
Lav og stabil inflasjon var ikke tilstrekkelig til å hindre ubalanser i det finansielle systemet.
It is now generally agreed that monetary policy must take into consideration the risk of a build-up of financial imbalances. 
Det er nå en ganske bred enighet om at pengepolitikken må se hen til faren for at finansielle ubalanser kan bygges opp.
As the financial crisis clearly demonstrated, the financial system cannot be left to its own devices. 
Finanskrisen viste tydelig at finanssystemet ikke kan overlates til seg selv.
The regulatory framework for financial institutions has therefore been changed. 
Derfor er reguleringen av finansinstitusjoner endret.
New regulations are being introduced in an increasing number of countries and new tools are being deployed. 
Nye reguleringer innføres i stadig flere land, og nye virkemidler tas i bruk.
New institutions are being established to ensure coordination across countries, markets and instruments. 
Det etableres nye institusjoner for å sikre koordinering på tvers av land, markeder og virkemidler.
Systemic risk entails a risk that the entire financial system could become unstable or, at worst, collapse, with substantial negative consequences for the real economy. 
Systemrisiko innebærer en risiko for at hele finanssystemet kan rammes av ustabilitet eller i verste fall bryte sammen, med store negative konsekvenser for realøkonomien.
The aim of the new regulations is to guard against systemic risk. 
Formålet med de nye reguleringene er å demme opp for denne systemrisikoen.
As the new regulatory regime has been introduced, another dimension has been added to the discussion. 
Etter hvert som det nye reguleringsregimet er kommet på plass, har diskusjonen fått en ny dimensjon.
The question being asked is whether the new instruments relieve monetary policy of taking financial stability into account. 
Et spørsmål som enkelte stiller, er om de nye virkemidlene fritar pengepolitikken fra å ta hensyn til finansiell stabilitet.
Experience of the new regulatory regime is still limited, and we have little knowledge about the effectiveness of the new tools. 
Erfaringen med det nye reguleringsregimet er fortsatt begrenset, og vi har lite kunnskap om hvor effektive de nye virkemidlene vil være.
At the same time, a number of central banks are facing a demanding challenge with regard to the practical implementation of policy: how can the economy be brought back on track without laying the basis for new imbalances? 
Samtidig står flere sentralbanker overfor en krevende utfordring når den praktiske politikken skal utformes: Hvordan få økonomien tilbake på sporet uten å legge grunnlaget for nye ubalanser?
My presentation today will focus on financial imbalances and systemic risk. 
Presentasjonen i dag vil kretse rundt finansielle ubalanser og systemrisiko.
I would like to offer you some insight into some of the issues and analyses in the interface between monetary policy and financial stability that we are now working on at Norges Bank. 
Jeg ønsker å gi dere innblikk i noen spørsmål og analyser i skjæringspunktet mellom pengepolitikk og finansiell stabilitet som vi jobber med i Norges Bank.
Macroprudential regulation and financial imbalances 
Makroregulering og finansielle ubalanser
Macroprudential regulation of banks must be based on an understanding of how systemic risk arises. 
Makroregulering av banker må bygge på en forståelse av hvordan systemrisiko oppstår.
This understanding has been brought a step further since the financial crisis. 
Denne forståelsen er brakt et skritt videre siden finanskrisen.
There is a growing academic literature on the basis for macroprudential regulation. 
En akademisk litteratur om grunnlaget for makroregulering vokser frem.
One of the main themes is how systemic risk can arise in the interaction between the financial sector and the real economy. 
Et hovedtema er hvordan systemrisiko kan oppstå i samspillet mellom finanssektoren og realøkonomien.
Research is at an early stage, and so far no specific framework stands out. 
Forskningen er i en tidlig fase, og så langt er det ikke ett bestemt rammeverk som peker seg ut.
Some conclusions seem, however, to be robust across the various approaches. 
Noen konklusjoner synes likevel å være robuste på tvers av de ulike tilnærmingene.
Many studies single out rapid credit growth in particular as a symptom of rising systemic risk. 
Særlig peker mange av arbeidene på rask kredittvekst som et symptom på tiltakende systemrisiko.
The theoretical literature is based on the principle that credit is a good. 
Den teoretiske litteraturen tar utgangspunkt i at kreditt er et gode.
But the literature also shows that debt can lead to vulnerability. 
Men litteraturen viser også at gjeld kan føre til sårbarhet.
Risk can be priced too low as a result of market failures of various kinds. 
Ulike former for markedssvikt kan føre til at risiko prises for lavt.
Mispricing can contribute to excessive debt and the build-up of financial imbalances. 
Feilprisingen kan bidra til at det blir for mye gjeld og finansielle ubalanser bygges opp.
Regulations that counteract credit swings may lead to fewer and less severe economic downturns. 
Reguleringer som motvirker svingninger i kreditten kan føre til at tilbakeslagene i økonomien blir færre og mindre alvorlige.
Chart: Rapid credit growth leads to deeper downturns 
Figur: Rask kredittvekst gir dypere tilbakeslag
The relationship between debt and systemic risk also finds support in many empirical studies. 
Sammenhengen mellom gjeld og systemrisiko finner støtte også i mange empiriske studier.
The study covers the period from 1870 to 2008. 
Studien dekker perioden fra 1870 til 2008.
The chart illustrates two important findings. 
I figuren illustreres to viktige resultater.
First, the financial crises are both deeper and more prolonged than other economic downturns. 
For det første er de finansielle krisene både dypere og mer langvarige enn andre økonomiske tilbakeslag.
We see that the fall in GDP is larger and it takes longer for it to return to the pre-crisis level than in a normal downturn. 
Vi ser at fallet i BNP er større, og det tar lengre tid før verdiskapingen er tilbake på førkrisenivå, enn i en normal nedgangsperiode.
Second, the more rapid credit growth has been before the crisis, the more pronounced is the downturn. 
For det andre blir tilbakeslaget kraftigere, jo raskere veksten i kreditten har vært i forkant.
Norges Bank has also examined whether credit growth, together with other variables, has shown a systematic pattern ahead of financial crises. 
Også i Norges Bank har vi undersøkt om kredittveksten, sammen med andre variabler, har vist et systematisk forløp forut for finansielle kriser.
Pronounced credit growth has often coincided with a rapid rise in real estate prices and a higher share of bank lending financed by wholesale funding. 
Kraftig vekst i kreditten har ofte falt sammen med rask vekst i eiendomsprisene og økt grad av markedsfinansiering av bankenes utlån.
These variables are included in the set of key indicators on which Norges Bank bases its advice to the Ministry of Finance concerning the countercyclical capital buffer for banks. 
Disse størrelsene inngår i settet av nøkkelindikatorer som Norges Bank tar utgangspunkt i når vi gir råd til Finansdepartementet om størrelsen på den motsykliske kapitalbufferen i bankene.
The analysis is based on data for 16 OECD countries covering the period from 1970 to 2013.[2] 
Analysen tar utgangspunkt i data for 16 OECD-land og dekker perioden 1970 til 2013.[2]
The dataset covers a total of 27 crises, of which 11 are associated with the financial crisis in 2008. 
Datasettet dekker i alt 27 kriser, hvorav 11 er knyttet til finanskrisen i 2008.
Chart: Developments around financial crises 
Figur: Forløp rundt finansielle kriser
First, let us examine how the indicators develop in the last four years preceding a financial crisis and the first four years following the crisis. 
La oss først se på hvordan indikatorene utvikler seg de siste fire årene før en finansiell krise og de fire første årene etter krisen.
The charts show developments in the four indicators in these periods compared with developments in normal periods. 
I figurene sammenligner vi forløpet for de fire indikatorene i disse periodene med forløpet i normale perioder.
As shown, all the indicators rose markedly prior to financial crises in the 16 countries. 
Vi ser at alle indikatorene vokste markert forut for de finansielle krisene i de 16 landene.
We have used the data set to develop an empirical model for estimating crisis probabilities. 
Vi har brukt datamaterialet til å utvikle en empirisk modell som anslår sannsynligheten for en krise.
The key indicators are included as explanatory variables in the model. 
Nøkkelindikatorene inngår som forklaringsvariabler i modellen.
The model – a logit-type model – predicts a binary outcome. 
Modellen – en såkalt logit-modell – skal predikere et binært utfall.
The binary variable takes a value of one when the economy is in a pre-crisis period and the value zero otherwise. 
Den binære variabelen tar verdien én når økonomien er i en førkriseperiode og verdien null ellers.
The model-based prediction can be interpreted as the probability that the economy is in a pre-crisis period. 
Prediksjonen fra modellen kan dermed tolkes som en sannsynlighet for at økonomien er i en førkriseperiode.
We have defined this period as one to three years prior to the crisis. 
Vi har fastsatt denne perioden til ett til tre år før krisen.
A large number of model specifications using various combinations of the explanatory variables have been tested. 
Vi har testet ut et stort antall spesifikasjoner av modellen med ulike kombinasjoner av forklaringsvariablene.
The indicators are incorporated in growth form or as deviations from estimated long-term trends. 
Indikatorene inngår på vekstform eller som avvik fra beregnede langsiktige trender.
The empirical results as a whole support our choice of key indicators of financial imbalances. 
De empiriske resultatene gir samlet sett støtte til vårt valg av nøkkelindikatorer for finansielle ubalanser.
Household and corporate credit, house prices and banks' wholesale funding ratio are statistically significant in the models and contribute to raising the estimated probability of a crisis. 
Både kreditt i husholdninger og foretak, boligpriser og markedsfinansieringsandelen inngår signifikant i modellene og bidrar til at den estimerte krisesannsynligheten øker.
In addition, the results indicate that a low equity ratio in the banking sector can be an early warning of future instability. 
I tillegg tyder resultatene på at en lav egenkapitalandel i bankene kan være et varsel om fremtidig ustabilitet.
Chart: Early warning models for financial crises 
Figur: Modeller for varsling av finansielle kriser
The chart shows estimated crisis probabilities for Norway based on various combinations of explanatory variables and trend estimation methods. 
Figuren viser estimerte krisesannsynligheter for Norge basert på ulike kombinasjoner av forklaringsvariabler og metoder for å beregne trender.
A clear pattern is that crisis probabilities increased markedly in the years ahead of the banking crisis in 1988–1993 and ahead of the financial crisis in 2008–2009. 
Et tydelig mønster er at krisesannsynligheten økte markert i årene forut for bankkrisen i 1988-1993 og før finanskrisen i 2008-2009.
Both of these periods featured rapid growth in credit and real estate prices, combined with a surge in banks' wholesale funding ratio. 
Begge disse periodene var kjennetegnet av rask vekst i kreditt og eiendomspriser, samt en markert økning i bankenes markedsfinansieringsandel.
The relationship between the indicators and the probability of a crisis in the model is not linear. 
Sammenhengen mellom indikatorene og sannsynligheten for en krise i modellen er ikke lineær.
The greater the magnitude of the financial imbalances at the outset, the more pronounced the effect of an increase in credit growth or house price inflation will be. 
Virkningen av en økning i kreditt- eller boligprisveksten er større jo større de finansielle ubalansene er i utgangspunktet.
We have seen that financial imbalances often wind down in connection with crises. 
Vi har ofte sett at ubalansene bygges ned i forbindelse med kriser.
An assessment of systemic risk must include an analysis of both the probability and consequence of a crisis. 
Når vi vurderer systemrisikoen, må vi se på både på sannsynligheten for og konsekvensene av en krise.
If the costs associated with a crisis are sufficiently large, systemic risk can be considerable even if the probability of a crisis seems small. 
Dersom kostnaden ved en krise er stor nok, kan systemrisikoen være betydelig, selv om sannsynligheten for en krise virker liten.
As underlined in the theoretical literature, the economy can be vulnerable to substantial deleveraging when debt is at a high level. 
Den teoretiske litteraturen understreker at økonomien kan være sårbar for en kraftig nedbelåning når gjelden er på et høyt nivå.
Previous economic downturns provide confirmation of this. 
Tidligere nedgangskonjunkturer bekrefter dette.
The costs of a crisis may then be substantial. 
Kostnadene ved en eventuell krise kan da bli store.
The empirical models can provide support when we assess financial imbalances and whether a crisis is emerging. 
De empiriske modellene kan være til støtte når vi vurderer finansielle ubalanser og hvorvidt en krise er i anmarsj.
At the same time, humility is required and we must recognise that our ability to provide a precise estimate of systemic risk is limited. 
Vi skal samtidig være ydmyke og innse at vår evne til å gi et presist anslag på systemrisikoen er begrenset.
No two financial crises are alike, and the financial system is constantly evolving. 
Ingen kriser er like, og det finansielle systemet er i stadig endring.
There are many sources of systemic risk and new ones may emerge – not least when new regulations are introduced. 
Kildene til systemrisiko er mange og nye kan dukke opp – ikke minst når nye regler innføres.
We must be prepared for possible changes in the predictive power of the indicators. 
Vi må være forberedt på at utsagnskraften til indikatorene våre kan endres.
Norges Bank will therefore always have to exercise professional judgment in its assessment of systemic risk. 
Norges Bank vil derfor alltid måtte anvende faglig skjønn i sin vurdering av systemrisikoen.
The aim of macroprudential regulation is to strengthen the resilience of the financial system and dampen the build-up of financial imbalances. 
Siktemålet med makroreguleringen er å styrke motstandskraften i det finansielle systemet og dempe oppbyggingen av finansielle ubalanser.
The purpose of the countercyclical capital buffer is primarily to increase banks' resilience to loan losses in a future downturn. 
Formålet med den motsykliske kapitalbufferen er først og fremst å gjøre bankene mer robuste mot utlånstap ved et fremtidig tilbakeslag.
If the buffer functions as intended, banks will tighten lending to a lesser extent in a downturn than would otherwise be the case. 
Virker bufferen etter hensikten, vil bankene stramme mindre inn på utlånene i en nedgangskonjunktur enn de ellers ville gjort.
In addition, the buffer may to some extent dampen high credit growth during an upturn. 
I tillegg kan bufferkravet i noen grad bidra til å dempe høy kredittvekst i oppgangstider.
The countercyclical capital buffer can thereby have an impact on both the probability and the costs of a crisis. 
Den motsykliske kapitalbufferen kan dermed påvirke både sannsynligheten for og kostnadene ved en eventuell krise.
The buffer may thus also reduce fluctuations in the economy. 
På denne måten kan bufferen også bidra til å dempe svingningene i økonomien.
We are now in a phase where banks are facing a number of new capital requirements. 
Vi er nå inne i en fase hvor bankene møter en rekke nye krav til egenkapitalen.
Banks can choose to adapt to the higher capital requirements by, for example, increasing lending margins or by tightening lending. 
Bankene kan velge å tilpasse seg de økte kapitalkravene blant annet ved å øke utlånsmarginene eller stramme inn på kredittgivingen.
Thus, higher capital requirements could curb economic activity in the short term. 
På kort sikt kan økte kapitalkrav dermed bidra til å dempe aktiviteten i økonomien.
As the new requirements are phased in, the buffer will have to be adjusted to the economic situation and other requirements applying to banks. 
I opptrappingsfasen må bufferkravet derfor tilpasses konjunktursituasjonen og de øvrige kravene til bankene.