natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Monetary policy was therefore tightened through an interest rate increase last summer while the krone remained strong. 
Pengepolitikken ble derfor strammet til gjennom en renteøkning i fjor sommer samtidig som kronen holdt seg sterk.
At the one-year horizon, the strong krone would push inflation below 2½ per cent, but the effects of strong wage growth would subsequently dominate. 
På ett års sikt ville den sterke kronen trekke prisstigningen under 2½ prosent, men deretter ville virkningene av den sterke lønnsveksten veie tyngst.
Last year, Norges Bank's Executive Board struck a balance between the consideration of stable inflation in the short term and the consideration of stability in output and employment. 
Norges Banks hovedstyre avveide i fjor hensynet til en jevn utvikling i inflasjonen på kort sikt og hensynet til en stabil utvikling i produksjon og sysselsetting.
Inflation was therefore expected to be low in 2003. 
Det var således ventet at inflasjonen ville bli lav i 2003.
In the October 2002 Inflation Report, inflation was projected to fall to 1¾ per cent in summer 2003. 
I inflasjonsrapporten i oktober i fjor var prisstigningen sommeren 2003 anslått å falle ned til 1¾ prosent.
Unexpected weak developments in the global economy led to lower interest rates abroad. 
Uventet svak utvikling i internasjonal økonomi førte til lavere rente ute.
Negative events such as the accounting scandals in large US companies, fears of terror and war in Iraq and the spread of SARS resulted in slow growth and low inflation in other countries. 
Negative hendelser som regnskapsskandalene i store amerikanske selskaper, frykt for terror og krig i Irak og spredning av SARS-sykdommen ga svak vekst og lav prisstigning i andre land.
Developments in global equity markets and the risk of higher oil prices also contributed to subdued international growth and at the same time strengthened the krone. 
Utviklingen i de internasjonale aksjemarkedene og risiko for økte oljepriser medvirket også til lav vekst ute og bidro samtidig til å styrke kronen.
Changes in the economic outlook may be mirrored in expectations concerning the future interest rate. 
Endringene i de økonomiske utsiktene kan uttrykkes ved forventningene om den fremtidige renten.
In the US, interest rate expectations have been revised downwards substantially since summer 2002. 
I USA er renteforventningene betydelig nedjustert siden sommeren 2002.
The same applies to Europe. 
Det samme gjelder for Europa.
In the Norwegian economy, reduced demand for some goods as a result of higher electricity bills probably resulted in lower profit margins. 
I norsk økonomi førte trolig blant annet svikt i etterspørselen etter enkelte varer som følge av økte strømregninger til lavere prismarginer.
Competition and rationalisation may also have contributed to the lower-than-expected impact of strong wage growth on prices. 
Konkurranse og rasjonaliseringer kan også ha bidratt til at den sterke lønnsveksten fikk mindre virkning enn ventet på prisene.
The interest rate reductions this year will make a significant contribution to bringing inflation back to target. 
Reduksjonen i renten i år vil gi et vesentlig bidrag til å bringe inflasjonen tilbake til målet.
In the short term, the effects will primarily be channelled through the weaker krone. 
På kort sikt vil virkningene særlig komme gjennom den svakere kronen.
In the somewhat longer term, interest rate reductions will also lead to higher inflation through stronger demand in Norway. 
På noe lengre sikt vil rentereduksjonene også føre til økt prisstigning gjennom sterkere etterspørsel i Norge.
Capacity utilisation in the economy can be measured by the output gap. 
Kapasitetsutnyttelsen i økonomien kan måles ved et såkalt produksjonsgap.
When the output gap is positive, the level of activity in the economy is high compared with trend output over time1. 
Ved et positivt produksjonsgap er aktivitetsnivået høyt i forhold til trenden over tid1.
Norwegian employees claim higher wage increases when the economy is booming, and reduce their wage demands when the economy is at a low ebb. 
Norske lønnstakere tar ut økt lønnsvekst når økonomien går på høygir og demper kravene på lavgir.
With productivity growth at about 2 per cent, wage growth over time of about 4½ per cent is consistent with our inflation target of 2½ per cent. 
Med en produktivitetsvekst på om lag 2 prosent er en lønnsvekst over tid på om lag 4 ½ prosent forenlig med vårt inflasjonsmål på 2 ½ prosent.
The wage gap can therefore be defined as positive when wage growth is above 4½ per cent, and negative when it is lower. 
Vi kan derfor definere et lønnsgap som er positivt når lønnsveksten er over 4½ prosent, og negativt med lavere lønnsvekst.
Wage gap developments are fairly closely correlated with the output gap. 
Utviklingen i lønnsgapet samvarierer ganske nært med produksjonsgapet.
Capacity utilisation in Norway has declined from a high level and is now on a par with the level prevailing in the years 1995- 1997, before the rise in costs accelerated. 
Kapasitetsutnyttelsen i Norge har avtatt fra et høyt nivå og er nå på linje med nivået i årene 1995-97, før kostnadsveksten tiltok.
The wage gap is also currently around zero and on a par with the level prevailing when wage and cost inflation was moderate. 
Også lønnsgapet er nå rundt null og på linje med nivået da det var moderat lønns- og kostnadsutvikling.
The interest rate reductions from December 2002 must also be seen in connection with stalling growth in the Norwegian economy last winter. 
Reduksjonen i renten fra desember 2002 må også ses på bakgrunn av at veksten i norsk økonomi stoppet opp i vinter.
Nevertheless, the Norwegian economy has been through a mild downturn, cf. developments in the output gap. 
Det er likevel en mild nedgangskonjunktur norsk økonomi har vært inne i, jf. utviklingen i produksjonsgapet.
It now appears that growth in the Norwegian economy will gradually pick up again. 
Det ser nå ut til at veksten i norsk økonomi etter hvert igjen vil ta seg opp.
Thus, conditions are now more conducive to stability in output and employment. 
Forholdene ligger således nå bedre til rette for en stabil utvikling i produksjon og sysselsetting.
The Norwegian economy is projected by Norges Bank to grow approximately in pace with growth in the output potential, with the output gap and wage gap close to zero. 
Vi anslår at norsk økonomi vil vokse om lag i takt med veksten i produksjonspotensialet fremover, og at produksjonsgap og lønnsgap vil være nær null.
Norges Bank expects that a marked rise in consumption will result in renewed growth in the second half of 2003 and into 2004. 
Vi venter at en markert oppgang i konsumet skal gi ny vekst i andre halvår i år og inn i neste år.
This may gradually contribute to an increase in employment. 
Det vil etter hvert kunne bidra til en økning i sysselsettingen.
Investment in mainland enterprises will also gradually pick up from a low level. 
Også investeringene i fastlandsbedriftene vil etter hvert ta seg opp fra et lavt nivå.
Growth in the global economy is also expected to accelerate and stimulate growth in Norway. 
Vi venter også at veksten internasjonalt vil stige og medvirke til økt vekst her hjemme.
The recovery in the US has not, however, led to higher employment. 
Oppgangen i USA har imidlertid så langt ikke skapt vekst i sysselsettingen.
Combined with high household debt and a substantial budget deficit, this has added to the uncertainty about the strength and duration of the recovery. 
Det bidrar, sammen med høy gjeld i husholdningene og stort budsjettunderskudd, til en viss usikkerhet om hvor sterk og varig oppgangen vil bli.
Economies in Europe continue to stagnate, but growth is expected to pick up next year. 
I Europa er økonomien fortsatt preget av stagnasjon, men veksten forventes å ta seg opp neste år.
The outlook for inflation and thus for the interest rate abroad reflects continued slack and high unemployment in many countries. 
Utsiktene for inflasjonen og dermed for renten ute preges av at det fortsatt er stor ledig kapasitet og høy arbeidsledighet i mange land.
The central government budget for 2003, which entailed moderate growth in public expenditure, has laid the basis for a marked reduction in the interest rate and has thereby contributed to a depreciation of the krone. 
Statsbudsjettet for 2003 med moderat vekst i offentlige utgifter har bidratt til at det har vært mulig å redusere renten markert og dermed bidratt til svakere krone.
It appears that wage growth in 2003 will be appreciably lower than in previous years. 
Lønnsveksten i 2003 ser ut til å bli klart lavere enn i årene før.
The prospect that wage growth will slow to a more sustainable level has been an important element behind the easing of monetary policy. 
Utsiktene til at lønnsveksten vil komme ned på et mer opprettholdbart nivå har vært vesentlig for lettelsene i pengepolitikken.
An interest rate as low as 2½ per cent, however, naturally reflects a long period of low interest rates abroad with little prospect of an increase in the near future. 
Men når renten er så lav som 2 ½ prosent, skyldes det selvsagt i vesentlig grad at rentenivået ute har vært lavt lenge og at det ikke er utsikter til snarlige renteøkninger.
Financial stability and monetary policy 
Finansiell stabilitet og pengepolitikk
Without smoothly functioning financial institutions and financial markets, the effects of interest rate changes on inflation and employment will be unstable and uncertain. 
Uten godt fungerende finansinstitusjoner og finansmarkeder vil virkninger av endringer i renten på inflasjon og sysselsetting være labil og usikker.
This makes it easier for economic agents to make the right decisions and contributes to greater price stability in financial and property markets. 
Det gjør det enklere for aktørene i det økonomiske livet å fatte riktige beslutninger, og det bidrar til mer stabile priser i finansmarkedene og i eiendomsmarkedene enn ellers.
There are several reasons why financial and property bubbles can develop in periods of low inflation. 
Det er flere årsaker til at bobler i finans- og eiendomsmarkeder kan bygges opp i perioder med lav inflasjon.
Confidence in monetary policy contributes to low inflation expectations. 
Tillit til pengepolitikken bidrar til lave inflasjonsforventninger.
It takes longer for higher demand to translate into higher inflation, while asset prices may be affected more quickly. 
Det tar lengre tid før økt etterspørsel slår ut i økt prisvekst, mens utslagene kan komme raskere i formuesprisene.
Developments in the telecommunications and IT sectors have been highlighted as examples of this. 
Utviklingen innenfor telekommunikasjon og IT har vært trukket fram som eksempler på dette.
As a third factor, increased international competition may for a time contribute to subduing inflation even in a period of strong expansion, cf. the fall in prices for goods imported from China and other Asian countries. 
Som en tredje faktor kan økt internasjonal konkurranse for en tid bidra til å holde prisveksten lav selv i en høykonjunktur, jamfør prisfallet på importerte varer fra Kina og andre land i Asia.
This will also stabilise production. 
Dette vil også bidra til å stabilisere produksjonen.
A sharp rise in asset prices and debt build- up may pose a risk to economic stability. 
Kraftig vekst i formuespriser og gjeldsoppbygging kan være en risiko for den økonomiske stabiliteten.
Is there a conflict between the objectives of financial stability and price stability today? 
Er det konflikt mellom målene om finansiell stabilitet og prisstabilitet i dag?
Household debt and the housing market The level of household credit growth has remained high recently in spite of rising unemployment and a downward revision of the prospects for economic growth. 
Husholdningenes gjeld og boligmarkedet Kredittveksten til husholdningene har holdt seg på et høyt nivå den siste tiden til tross for økende arbeidsledighet og nedjusterte økonomiske utsikter.
An important reason for this is the sharp rise in house prices in recent years. 
Den kraftige verdistigingen på boliger de siste årene er en viktig forklaring.
House prices in Norway have risen by an average 9.1 per cent annually between 1995 and 2002. 
Boligprisene i Norge har i gjennomsnitt vokst 9,1 prosent årlig mellom 1995 og 2002.
House prices have also risen considerably in other countries. 
Også i andre land har boligprisene økt mye.
A sharp and sustained rise in house prices may contribute to high credit growth even after prices have levelled off. 
En sterk og langvarig vekst i boligprisene vil kunne bidra til høy kredittvekst selv etter at prisene har flatet ut.
Because only a share of the total housing stock is sold each year, there will for a long time be houses on the market that are sold for a higher price than when they last changed hands. 
Siden bare en del av boligmassen blir omsatt hvert år, vil det i lang tid være boliger som selges til en høyere pris enn sist de ble omsatt.
This has contributed to sustaining the high level of growth in credit to households in Norway even after the rise in house prices levelled off through 2002 and into 2003. 
Dette har bidratt til at kredittveksten til husholdningene i Norge har holdt seg høy selv etter at boligprisveksten flatet ut gjennom 2002 og inn i 2003.
In addition, owners of houses that have risen in value have had the opportunity to raise new loans with dwellings as collateral to finance consumption or investments. 
I tillegg har eiere som har hatt verdistigning på sine boliger, mulighet til å ta opp nye lån med sikkerhet i bolig enten for å finansiere forbruk eller investeringer.
Freeing up housing equity in this way is, however, less common in Norway than in countries such as the US, the UK and Denmark. 
En slik frigjøring av egenkapitalen i boligen er imidlertid mindre vanlig i Norge enn i land som USA, Storbritannia og Danmark.
These countries have well established systems for refinancing fixed rate mortgages easily and cheaply when interest rates are reduced. 
Der er det godt innarbeidede ordninger som gjør det enkelt og billig å refinansiere fastrentelån ved en nedgang i renten.
This has been an important factor behind the relatively strong growth in consumption in these countries. 
Dette har vært en viktig faktor bak den relativt sterke forbruksveksten i disse landene.
A sustained high rise in house prices can in itself lead to expectations of further increases, thus becoming self-reinforcing for a period. 
En vedvarende høy vekst i boligprisene kan i seg selv føre til forventninger om ytterligere stigning og dermed for en tid være selvforsterkende.
This may then increase the likelihood of a subsequent fall in house prices, leaving household debt build-up more exposed to risk. 
Dette kan i så fall øke sannsynligheten for et senere fall i boligprisene og gjøre gjeldsoppbyggingen i husholdningene mer risikoutsatt.
The level of house prices may be assessed in relation to building costs and wage growth. 
Nivået på boligprisene kan vurderes i forhold til byggekostnader og utvikling i lønn.
In relation to developments in the building cost index, resale house prices in Norway are about 20 per cent higher than the high level in 1987 before house prices fell. 
I forhold til utviklingen i byggekostnadsindeksen er bruktboligprisene i Norge nå om lag 20 prosent høyere enn det høye nivået i 1987 før boligprisene falt.
In relation to wage growth, real prices are still somewhat below the level recorded at that time. 
I forhold til lønnsutviklingen er realprisene fremdeles noe lavere enn på det tidspunktet.
Another way of assessing the level of house prices is to compare the price of a house with its potential rental income. 
En annen måte å vurdere boligprisnivået på er å se prisen i forhold til de leieinntektene som boligen kan gi.
The value of a house as an investment will depend on the expected future return, measured by the flow of future rental income. 
Prisen på en bolig som investeringsobjekt vil avhenge av forventet fremtidig avkastning på boligen, målt ved strømmen av fremtidige leieinntekter.
This kind of measure is often used in the equity market and is referred to as the P/E ratio of a share. 
Et slikt mål brukes ofte i aksjemarkedet og betegnes som P/E-verdien til en aksje.
The P/E ratio of a dwelling will be the price of the dwelling in relation to the flow of potential rental income. 
P/E-verdien til en bolig vil være prisen på boligen i forhold til strømmen av leieinntekter som boligen kan gi.
The P/E ratio for the Norwegian housing market has been rising for the past ten years. 
P/E-verdien for det norske boligmarkedet har steget de siste ti årene.
At the end of 2002, the P/E ratio, as calculated here2, was 6.5 per cent higher than at its peak in 1988. 
Ved utgangen av 2002 var P/E-verdien slik vi beregner den2, 6,5 prosent høyere enn ved toppunktet i 1988.
There has probably been an increase in house purchases for investment purposes, particularly in the large towns. 
Det har trolig vært en økning i kjøp av bolig til investeringsformål, særlig i de store byene.
Deregulation of the housing market and rising mobility has over time increased liquidity in this market, thereby making it more attractive to investors. 
Dereguleringen av boligmarkedet og økt flytting har over tid gjort dette markedet mer likvid og dermed mer attraktivt å investere i.
In addition, a lack of other profitable investment options may have contributed to greater focus on the housing market. 
Videre kan mangel på andre lønnsomme investeringsalternativer ha bidratt til større fokus på boligmarkedet.
An increase in house purchases for investment purposes, i.e. with a view to generating rental income, will increase the P/E ratio directly through two channels: higher demand in the housing market pushes house prices (P) up, while higher supply in the rental market pushes rental rates (E) down. 
Økt kjøp av bolig til investeringsformål, dvs. med sikte på utleie, vil øke P/E-verdien direkte gjennom to kanaler: økt etterspørsel i boligmarkedet presser boligprisene (P) opp, mens økt tilbud i utleiemarkedet presser leieprisene (E) ned.
In general, households will be willing to pay more for houses when it is cheaper to service their debt. 
Generelt vil husholdninger være villige til å betale mer for boliger når det blir billigere å betjene gjeld.
It is therefore, in isolation, reasonable to assume that the P/E ratio will rise when interest rates fall. 
Det er derfor isolert sett rimelig å anta at P/E-verdien stiger når renten faller.
However, a fall in interest rates will at the same time normally reflect weaker growth in employment and income. 
Men rentefall vil samtidig normalt gjenspeile svakere vekst i sysselsetting og inntekter.
This tends to have the opposite effect. 
Det trekker i motsatt retning.
From January to May 2003, house prices (adjusted for seasonal deviations) exhibited a downward trend. 
Fra januar til mai i år viste boligprisene (justert for sesongavvik) en nedadgående tendens.
There are, however, signs that this year's interest rate reductions have started to have the desired effect. 
Det er imidlertid tegn til at rentenedsettelsene gjennom året har begynt å virke.
The number of houses sold has remained at a high level even though it takes longer to sell a house compared with last year. 
Antall omsatte boliger har holdt seg på et høyt nivå selv om det tar lengre tid å få solgt en bolig sammenlignet med fjoråret.
Rising house prices increase housing wealth. 
Stigende boligpriser øker boligformuen.
Debt in relation to housing wealth therefore only increased marginally in recent years. 
Gjeld i forhold til boligformue har derfor økt bare marginalt den siste tiden.
Debt in relation to disposable income, or the debt burden, is relatively high for Norwegian households compared with other countries. 
Gjeld i forhold til disponibel inntekt, gjeldsbelastningen, er relativt høy i norske husholdninger sammenlignet med andre land.
The high growth in household debt can be related to developments in the housing market. 
Den høye gjeldsveksten i husholdningene kan knyttes til utviklingen i boligmarkedet.
The amount households borrow will also depend on their capacity to service their debt. 
Størrelsen på en husholdnings gjeldsopptak vil også avhenge blant annet av evnen til å betjene gjelden.
With rising income, households will be able to raise larger loans. 
Med stigende inntekter vil husholdningene kunne ta opp større lån.
The household debt burden has increased sharply since 1999 and is approaching the peak level reached during the banking crisis in 1992. 
Husholdningenes gjeldsbelastning har økt kraftig siden 1999 og nærmer seg toppunktet under bankkrisen i 1992.
The change in monetary policy from an exchange rate target to an inflation target has probably made it less likely that households will be exposed to a "dual shock" in the form of higher unemployment and higher interest rates, as was the case during the banking crisis. 
Endringen i pengepolitikken fra valutakursmål til inflasjonsmål har trolig gjort det mindre sannsynlig at husholdningene utsettes for et "dobbelt sjokk" i form av økt arbeidsledighet og økt rente, slik de ble under bankkrisen.
Cyclical variations have also been considerably less pronounced over the past ten years. 
Det siste tiåret har også konjunktursvingningene vært betydelig mindre enn før.
This may imply that households will opt for a somewhat higher debt burden than was the case prior to the banking crisis. 
Dette kan tilsi at husholdningene vil velge en noe høyere gjeldsbelastning enn før bankkrisen.
Today's interest rate level is historically very low, and long- term investment should not be based on the assumption that this level will be maintained over time. 
Rentenivået i dag er svært lavt i historisk sammenheng, og langsiktige investeringer bør ikke bygge på at dette rentenivået vil vare ved over tid.
High inflation would quickly reduce the real value of debt. 
Høy prisstigning vil kunne raskt redusere realverdien av gjelden.
It will often seem profitable to borrow large amounts as long as the borrower can bear a high liquidity burden in the initial period. 
Det vil ofte fortone seg som lønnsomt å låne mye bare man kan klare høy likviditetsbelastning den første tiden.
The younger generation cannot, however, depend on receiving the same help from inflation as their parents. 
Den unge generasjonen kan imidlertid ikke regne med å få samme hjelp av inflasjonen som foreldrene.
Low and falling corporate debt growth The situation in the business sector is completely different from that of households. 
Lav og fallende gjeldsvekst i foretakene Situasjonen i foretakene er en helt annen enn i husholdningene.
Growth in corporate debt has declined markedly in the past few years. 
Foretakenes gjeldsvekst har avtatt markert de siste årene.
The corporate debt burden has, however, continued to increase and is now as high as in 1990. 
Gjeldsbelastningen i foretakene har likevel fortsatt å øke og er nå like høy som i 1990.
This is mainly the result of low growth in corporate income. 
Hovedforklaringen er den lave veksten i foretakenes inntekter.
High labour costs (as a result of strong wage growth over several years) and stagnation abroad have taken their toll on Norway's business and industry. 
Høye lønnskostnader (som følge av sterk lønnsvekst gjennom flere år) og stagnasjon i utlandet har satt spor i vårt næringsliv.
The temporarily strong krone also had an impact in 2002. 
Den midlertidige sterke kronen hadde også virkning i fjor.
Weaker cyclical developments resulted in a substantial increase in the number of bankruptcies in 2002. 
Den svakere konjunkturutviklingen førte til at antall konkurser økte betydelig i 2002.
This trend has continued in 2003. 
Utviklingen har fortsatt i år.
The increase in the number of bankruptcies must be seen in conjunction with high investment growth in the past. 
Økningen i antall konkurser må ses i sammenheng med høy forutgående investeringsvekst.
A period of economic expansion and strong optimism often leads to an increase in investment. 
Høykonjunktur og sterk optimisme fører ofte til investeringsoppgang.