natgillin/translations-raw huggingface dataset:
With the free flow of capital, deep capital markets and the phasing-in of oil revenues into the Norwegian economy, it is appropriate to set interest rates using an inflation targeting regime. 
Med fri flyt av kapital, dype kapitalmarkeder og innfasingen av oljeinntektene i norsk økonomi er det riktig å styre renten etter et inflasjonsmål.
Interest rates influence inflation through their impact on domestic demand and on the market for NOK. 
Renten påvirker prisveksten gjennom virkningen på etterspørselen innenlands og gjennom virkninger i markedet for norske kroner.
This dampens consumption and investment and hence aggregate demand. 
Det demper forbruket og investeringene og dermed den samlede etterspørselen.
In addition, a strong krone reduces activity and profitability in the internationally exposed sector. 
I tillegg demper en sterkere krone aktiviteten, lønnsomheten og lønnsevnen i konkurranseutsatt næringsliv.
If there is a shortage of labour and other economic resources, a tight monetary policy stance will reduce inflation by affecting aggregate demand. 
Hvis det er knapphet på arbeidskraft og andre realressurser, vil en stram pengepolitikk redusere inflasjonen gjennom virkningene på samlet etterspørsel.
Conversely, when unemployment is high, low interest rates will stimulate demand, which contributes to stable wages and prices. 
Og omvendt, når det er stor arbeidsledighet, vil lav rente stimulere etterspørselen og holde lønnsveksten og inflasjonen oppe.
A monetary policy stance that is oriented towards stabilising inflation will also contribute to stabilising aggregate output and employment. 
Når vi retter pengepolitikken inn mot å stabilisere inflasjonen, vil vi derfor også bidra til stabilitet i samlet produksjon og sysselsetting.
Output is determined by the supply of labour, capital and technology and by productivity growth. 
Produksjonen bestemmes av tilgangen på arbeidskraft, kapital og teknologi, og av produktivitetsutviklingen.
Attempts to increase output beyond the total capacity of the economy will lead to inflation in the long run. 
Forsøk på å øke produksjonen utover den samlede kapasiteten i økonomien, vil i lengden føre til inflasjon.
What monetary policy can do is to maintain stability without unnecessary fluctuations in output and employment. 
Det pengepolitikken kan gjøre, er å bidra til en mest mulig stabil utvikling, uten unødig store svingninger i produksjon og sysselsetting.
If wages increase at an unsustainable pace, employment will decline and unemployment will gradually increase. 
Hvis lønningene vokser mer enn det er grunnlag for, går sysselsettingen ned og arbeidsledigheten vil etter hvert øke.
Monetary policy cannot prevent an increase in unemployment that is due to a wage-driven cost shock. 
Pengepolitikken kan ikke hindre en økning i ledigheten som skyldes et slikt lønnsdrevet kostnadssjokk.
The inflation target provides economic agents with a nominal anchor. 
Inflasjonsmålet gir en ramme som sikrer at beslutningstagerne i økonomien har et nominelt ankerfeste.
When the authorities delegate the conduct of monetary policy to the central bank according to a defined mandate, credibility, confidence and consistency will all be strengthened, because the central bank must adhere to this mandate. 
Når myndighetene delegerer utøvelsen av pengepolitikken til en sentralbank etter et fastsatt mandat, bidrar det til å sikre troverdighet, tillit og konsistens, fordi sentralbanken er bundet av sitt mandat.
This enhances the effectiveness of monetary policy, and increases the possibility for monetary policy to contribute to stability in the economy. 
Det gjør pengepolitikken mer effektiv, og øker også muligheten for at pengepolitikken kan bidra til stabilitet i økonomien.
This is probably the main reason that the conduct of monetary policy has been delegated to the central bank in all the countries that normally figure in our comparisons. 
Dette er trolig hovedårsaken til at gjennomføringen av pengepolitikken er delegert til en sentralbank i alle land vi kan sammenligne oss med.
When there is confidence that monetary policy will contribute to low and stable inflation, it can contribute in the short term - under certain conditions - to smoothing fluctuations in output and demand. 
Når det er tillit til at pengepolitikken bidrar til lav og stabil inflasjon over tid, kan pengepolitikken på kort sikt - under bestemte forutsetninger - bidra til å jevne ut svingningene i produksjon og etterspørsel.
In the short term, there is a trade-off between the objectives of inflation stability on the one hand, and output and employment stability on the other. 
På kort sikt er det en avveining mellom hensyn til stabilitet i inflasjonen på den ene siden, og på den andre siden hensynet til stabilitet i produksjon og sysselsetting.
An aggressive monetary policy will rapidly bring inflation to the target. 
En aggressiv pengepolitikk vil raskt bringe inflasjonen til målet.
This will cause wide fluctuations in the real economy. 
Det gir store svingninger i realøkonomien.
By influencing inflation over time, we can ensure that an overly aggressive monetary policy does not in itself cause unnecessary disturbances to the economy. 
Ved å påvirke prisveksten over tid, unngår vi at en for aggressiv pengepolitikk i seg selv påfører økonomien unødige forstyrrelser.
The impact of monetary policy occurs with considerable and variable lags. 
Pengepolitikken virker med et tidsetterslep.
The choice of monetary policy time horizon reflects the fact that there are real economic costs associated with bringing inflation rapidly back to the target. 
Valget av tidshorisont for pengepolitikken gjenspeiler at det er realøkonomiske kostnader forbundet med å få inflasjonen raskt tilbake til målet.
This horizon is an indirect expression of the trade-off between the objectives of, on the one hand, stable output and, on the other, low and stable inflation. 
Indirekte er denne horisonten et uttrykk for avveiningen mellom hensynet til stabil produksjon på den ene siden og lav og stabil inflasjon på den andre siden.
The Government has indicated in the National Budget that monetary policy should be the first to react when the outlook for the economy changes. 
Regjeringen har i Nasjonalbudsjettet gitt uttrykk for at det i første omgang er pengepolitikken som bør reagere hvis utsiktene for den økonomiske utviklingen endrer seg.
A situation may nevertheless arise in which an active use of fiscal policy is required, either because capacity utilisation is particularly low, or because pressures in the economy are very strong. 
Det kan likevel oppstå situasjoner der en aktiv bruk av budsjettpolitikken er påkrevet, enten fordi kapasitetsutnyttingen er særlig lav, eller fordi presset i økonomien er svært høyt.
Under certain conditions, the interplay between monetary and fiscal policy may fail to function. 
Ulike forhold kan føre til at samspillet mellom penge- og finanspolitikken ikke fungerer.
Interplay functions well when the decision-making bodies recognise that one body's decisions influence the decisions of the other. 
Et godt samspill bygger på at de organene som treffer beslutningene, er seg bevisst hvordan egne beslutninger påvirker de beslutningene de andre vil ta.
In the absence of such recognition, a decision will not produce the intended result. 
Hvis ikke denne erkjennelsen er til stede, vil ikke resultatet av egne beslutninger bli slik man selv hadde planlagt.
The economy may move in a highly unfavourable direction, with high interest rates, sluggish economic growth and a deterioration in the state's financial position. 
Økonomien vil kunne bevege seg i en svært lite gunstig retning, med høye renter, lav økonomisk vekst og svekkelse av statens finansielle stilling.
Without coordination, a good result may still be achieved if fiscal policy acts as "leader" and monetary policy as "follower", to use expressions from game theory. 
Uten koordinering kan likevel resultatet bli godt hvis finanspolitikken opptrer som "leder" og pengepolitikken som "følger", for å bruke uttrykk fra spillteorien.
The central bank's response pattern must then be known, so that the fiscal authorities can take this into account. 
Handlingsmønsteret til sentralbanken må da være kjent, slik at de finanspolitiske myndighetene kan ta hensyn til det.
A precondition for this interplay to function well is that monetary policy is known and remains consistent over time. 
En forutsetning for et godt samspill er at pengepolitikken er kjent og ligger fast.
The outcome of this year's wage settlement, which resulted in annual wage growth of 5¾ per cent, indicates that the social partners have not internalised the monetary policy response pattern. 
Utfallet av årets oppgjør, som i gjennomsnitt ga en lønnsvekst på 5 ¾ prosent, tyder på at partene ikke har internalisert det pengepolitiske reaksjonsmønsteret.
Perhaps one of the obstacles has been the choice of wage settlements at a semi-centralised level and the large wage increases for employees outside the two largest employer/employee organisations (NHO and LO). 
Kanskje står valget av forbundsvise oppgjør og de store tilleggene utenfor LO-NHO-området i veien.
High pay increases also for groups whose wages are determined through individual agreements indicate that the labour market has been tight. 
Den høye lønnsveksten også for grupper som får sin lønn fastsatt gjennom individuelle avtaler tyder på at arbeidsmarkedet har vært stramt.
However, the rise in salaries for white-collar workers may also reflect weak cost control in enterprises and organisations following a long period of economic expansion. 
Utviklingen i funksjonærlønningene kan imidlertid også være uttrykk for at styringen av kostnadene i bedrifter og virksomheter er svak etter en lang oppgangskonjunktur.
If historic productivity growth persists, an increase in labour costs of around 4½ per cent in the longer term will be consistent with the inflation target. 
Hvis den historiske produktivitetsveksten varer ved, vil en vekst i lønnskostnadene rundt 4½ prosent på lang sikt være forenlig med inflasjonsmålet.
The outcome of the wage settlements we have observed in recent years is not consistent with this. 
Utviklingen vi har sett i inntektsoppgjørene de siste årene er ikke i samsvar med en slik balanse.
So far, the effects of high wage growth on inflation have been counteracted by low imported inflation. 
Til nå har virkningene av den høye lønnsveksten på prisstigningen blitt motvirket av lav importert prisvekst.
With little slack in the Norwegian economy, strong growth in household consumption is adding to the pressures on prices and wages. 
Med lite ledige ressurser i norsk økonomi bidrar sterk vekst i husholdningenes forbruk til press på priser og lønninger.
For a long time, a stable exchange rate and cost inflation among our trading partners formed an anchor for wage determination. 
Stabil valutakurs og kostnadsveksten hos våre handelspartnere var lenge ankerfestet for lønnsdannelsen.
The krone is now about 9 per cent stronger than the average for the 1990s. 
Kronen er nå rundt 9 prosent sterkere enn gjennomsnittet for 90-tallet.
The appreciation of the krone is probably reversible, but the loss of competitiveness and jobs caused by the high level of domestic wage growth in Norway is difficult to recoup. 
Utviklingen i kronen er trolig reversibel, men det tapet av konkurranseevne og arbeidsplasser som skyldes den særnorske lønnsveksten, er vanskelig å hente inn.
Developments in the interest rate differential between Norway and other countries have contributed to strengthening the krone. 
Utviklingen i rentedifferansen mellom Norge og utlandet har bidratt til styrkingen av kronen.
This year's wage settlement in particular seems to have led to higher interest rate expectations and thereby contributed to strengthening the krone. 
I år synes særlig utviklingen i lønnsoppgjøret å ha trukket renteforventningene opp og dermed bidratt til sterkere krone.
The appreciation of the krone is dampening inflation and is also reducing profitability and employment in the internationally exposed sector. 
Styrkingen av kronekursen demper inflasjonen, og svekker samtidig lønnsomheten, sysselsettingen og lønnsevnen i konkurranseutsatte virksomheter.
The recent appreciation of the krone may also be due to developments in the global economy and in international financial markets. 
Utviklingen i verdensøkonomien og i de internasjonale finansmarkedene kan også ligge bak styrkingen av kronen i det siste.
Now that share prices have fallen so sharply, investors are looking around for a safe haven. 
Når aksjekursene nå har falt så mye, ser investorene seg om etter en "trygg havn".
The Norwegian krone, with a relatively high interest rate backed by Norway's oil wealth, may then be an attractive option. 
Da kan norske kroner, med relativt høy rente og oljerikdom, fremstå som et attraktivt alternativ.
Investing in NOK can be perceived as insurance against the possibility of a global economic contraction that is due to high oil prices and fear of war. 
Å investere i norske kroner kan oppfattes å være en god gardering mot en lavkonjunktur i verdensøkonomien som skyldes høy oljepris og krigsfrykt.
However, there is a risk associated with investing in NOK. 
Det er likevel risiko forbundet med å investere i norske kroner.
The Norwegian money market is not very liquid, and should there be developments indicating that it is sensible to withdraw from NOK, the exit from the haven may prove narrow. 
Norske pengemarkeder er lite likvide, og dersom noe skulle tilsi at det er fornuftig å trekke seg ut av norske kroner, kan det bli trangt i utløpet av havnen.
Hence, investors in NOK take on the considerable risk associated with the relatively poor liquidity in the krone market. 
De som har plassert i kroner, påtar seg derfor en betydelig risiko knyttet til den relativt dårlige likviditeten i kronemarkedet.
Since the beginning of the year, oil prices have risen markedly and it would appear that this year's sharp increase has been accompanied by an appreciation of the krone exchange rate. 
Det har vært en betydelig oppgang i oljeprisen siden nyttår, og det kan se ut til at den sterke i oppgangen i år har kommet sammen med styrkingen av kronekursen.
Even though there is no clear connection between developments in oil prices and developments in the krone exchange rate, the situation in the Middle East may have had an impact on the krone recently. 
Selv om det ikke er noen klar sammenheng mellom utviklingen i oljeprisen og utviklingen i kronekursen, er det mulig at situasjonen i Midt-Østen har virket på kronen den siste tiden.
In Norges Bank's last Inflation Report of 3 July 2002, consumer price inflation two years ahead, assuming an unchanged interest rate of 6.5 per cent and a krone exchange rate unchanged from the average rate in the second quarter, was projected at 2¾ per cent. 
I Norges Banks siste inflasjonsrapport fra 3. juli i år ble veksten i konsumprisene, med uendret rente på 6,5 prosent og uendret kronekurs på gjennomsnittet for kursen andre kvartal, anslått til 2¾ prosent i midten av 2004.
At the monetary policy meeting on the same day, the sight deposit rate was raised by 0.5 percentage point, to 7 per cent. 
Foliorenten ble hevet med 0,5 prosentpoeng, til 7 prosent på rentemøte samme dag.
Norges Bank also presented inflation projections based on an exchange rate equal to the average for June and an interest rate of 7 per cent. 
Vi la også fram anslag for inflasjonen med en kurs lik gjennomsnittet for juni og en rente på 7 prosent.
Since early this summer, the krone has been in this range. 
I sommer har kronen vært i dette leiet.
Consumer prices were slightly higher than projected in June and July, but returned to the level in our path in August and September. 
Konsumprisene økte noe mer enn ventet i juni og juli, men kom tilbake til det nivået vi har ventet i august og september.
Adjusted for tax changes and excluding energy products, the year-on-year rise in consumer prices was 2.2 per cent in September. 
Justert for endringer i avgifter og uten energivarer var konsumprisene i september 2,2 prosent høyere enn i september i fjor.
Norges Bank's Executive Board left interest rates unchanged at its most recent meeting on 18 September 2002. 
Norges Banks Hovedstyre fattet ikke vedtak om å endre renten på det siste hovedstyremøtet 18. september.
Norges Bank's key interest rate, the sight deposit rate, therefore remained at 7 per cent. 
Norges Banks styringsrente, foliorenten, ble dermed opprettholdt på 7 prosent.
According to Norges Bank's assessment, with an unchanged interest rate, the probability that inflation two years ahead would be higher than 2½ per cent was the same as the probability that it would be lower. 
Med uendret rente så Norges Bank det som like sannsynlig at inflasjonen på to års sikt blir høyere enn 2½ prosent som at den blir lavere.
It was pointed out that a sharp rise in labour costs is contributing to a relatively high rise in prices for goods and services produced in Norway. 
Vi viste til at en at en høy vekst i lønnskostnadene bidrar til en relativt høy prisstigning for varer og tjenester som produseres i Norge.
At the same time, a persistently strong krone will contribute to restraining prices for imported goods. 
Samtidig vil en vedvarende sterk krone bidra til å holde prisen på importvarer nede.
The strong krone will also have consequences for activity in the internationally exposed sector. 
Den sterke kronen vil også få konsekvenser for aktiviteten i det konkurranseutsatte næringslivet.
Together with prospects for low inflation internationally, the strong krone is the most important force countering the sharp rise in domestic costs. 
Den sterke kronen er, sammen med utsikter til lav inflasjon ute, den viktigste motvekten mot den kraftige veksten i innenlandske kostnader.
The central government budget proposal for 2003 is based on a real increase in the use of petroleum revenues of about NOK 2 billion from 2002 to 2003. 
I Regjeringens forslag til Statsbudsjett for 2003 legges det opp til en reell økning i bruken av oljeinntekter på om lag 2 milliarder kroner fra 2002 til 2003.
This implies a structural non-oil deficit of over NOK 30 billion in 2003. 
Dette innebærer et strukturelt, oljekorrigert underskudd i 2003 på vel 30 milliarder kroner.
Measured as a share of mainland GDP, the structural deficit will increase by just over 0.1 percentage point from 2002 to 2003. 
Målt som andel av BNP for Fastlands-Norge øker det strukturelle underskuddet med drøyt 0,1 prosentpoeng fra 2002 til 2003.
This deficit increased by 0.4 percentage point this year. 
Økningen av dette underskuddet var 0,4 prosentpoeng i år.
The budget proposal implies a decline in the growth of government budget spending from 2002 to 2003, measured both in real terms and in current prices. 
Budsjettforslaget innebærer at veksten i Statsbudsjettets utgifter går ned fra 2002 til 2003, både reelt og målt i løpende priser.
Total direct and indirect tax reductions in 2003 amount to about NOK 10.6 billion. 
De samlede skatte- og avgiftslettelsene er i 2003 om lag 10,6 milliarder kroner.
The bulk of these reductions is due to previous decisions, the full effect of which will only be felt in 2003. 
Største delen av dette knytter seg til tidligere vedtak som får full virkning i 2003.
Sea marks 
Sjømerker
Along the Norwegian coast there are a number of daymarks that help seafarers navigate during daylight hours because it is difficult for those in unfamiliar waters to know which inlets are navigable. 
Langs hele norskekysten er det en rekke dagmerker som skal hjelpe de sjøfarende å finne veien i dagslys, for det er ikke lett å vite hvilke sund som er farbare for folk som er ukjente i farvannet.
For visitors, the archipelago can seem like a maze, where an overview of waterways between shallows and reefs requires extensive experience and local knowledge. 
Skjærgården framstår som en labyrint for den ukjente, og en må ha grundig erfaring og lokalkunnskap for å ha oversikt over hvor leia går mellom grunner og undervannsskjær.
The illustration on the 200-krone note shows a lateral mark indicating direction of buoyage. 
Illustrasjonen på 200-kroneseddelen viser ei grindstøtte med peker.
These marks traditionally consist of a wooden grid on an iron pole mounted in the rock bed of a reef. 
Tradisjonelt består slike merker av en tregrind montert på en jernstang som er festet i fjellet på et skjær.
The mark indicates the side of the shallows on which to navigate. 
Pekeren angir på hvilken side av grunnen en skal seile.
Such sea marks can have one or more "flags" indicating direction of buoyage for a waterway. 
En slik grindstøtte, eller krekse som de også kalles, kan ha en eller flere «vinger» med peker, alt etter farvannet.
There are also traditional iron stakes without a grid or "flag" that indicates shallows or a reef that can be sailed around on several sides. 
Det finnes også tradisjonelle jernstaker uten krekse eller peker som bare angir en grunne eller et skjær som en kan seile rundt på flere sider.
In the 1800s, these stakes were often made of cast iron and had a diameter at the bottom of approximately 20 cm. 
På 1800-tallet var jernstakene ofte laget av støpejern, og kunne ha en diameter i bunnen på om lag 20 cm.
To secure them to the rock bed, a deep hole of at least equal diameter had to be chiselled by hand. 
For å feste dem i fjellgrunnen måtte det meisles ut et minst like stort dypt hull for hånd.
This was done manually by three men on a simple rig of pipes. 
Dette ble gjort manuelt av tre mann som var plassert på en enkel rigg av rør.
Such work could only be done in calm weather. 
Slikt arbeid kunne bare foregå i rolig vær.
One man held the chisel, while the other two took turns swinging their sledgehammers. 
En mann holdt meiselen, mens de to andre slo regelmessig med hver sin slegge.
It is estimated that around 35 000 blows were needed to chisel a hole for such a stake. 
35 000 sleggeslag til for å meisle ut et hull til en slik stake.
Landscape formations and characteristics and place names were originally used to navigate along the coast. 
Opprinnelig ble særegne landskapsformasjoner og stedsnavn brukt for å orientere seg langs kysten.
Pilots and fishermen memorised these, or they compiled the information in books containing descriptions of the underwater landscape and waterways based on cross bearings and manual soundings taken using lead lines. 
Loser og fiskere memorerte disse, eller utarbeidet såkalte mèdbøker, som beskrev det undersjøiske landskapet og seilingsledene ut fra krysspeilinger og manuelle dybdemålinger med håndlodd.
The large number of sea marks contracted with the development of the network of lighthouses during the 1800s, when the government took overall responsibility for the establishment of aids to navigation along the coast. 
Den store utbyggingen av sjømerker falt sammen med utviklingen av fyrvesenet på 1800-tallet, der staten tok et overordnet ansvar for etableringen av navigasjonshjelpemidler langs kysten.
Some key sea marks were, however, already mentioned in the Sagas. 
Men noen sentrale seilingsmerker er omtalt allerede i sagalitteraturen.
The fact that very many of the burial mounds from the Bronze Age are situated near important coastal waterways is also indication that marking waterways past archipelagic islets and inlets goes far back in history. 
Det faktum at svært mange av de mektige gravrøysene fra bronsealderen ligger i tilknytning til de viktigste ferdselsårene på kysten, indikerer også at det å markere den farbare leia gjennom skjærgårdens mange holmer og sund går langt tilbake i historien.
The location of inland burial mounds can often make much more sense when post-glacial rebound is considered. 
Selv uforklarlige gravrøyser i innlandet kan ofte få ny mening når en tar landhevingen i betraktning.
What were once historical waterways now appear as dry land because of the change in sea level. 
Plutselig framstår det historiske vannveier som i dag er tørrlagte på grunn av endringen i havnivået.
Cairns and wooden sea marks 
Varder og båker
Others were constructed along inland waterways to indicate navigable inlets and shallows that needed to be avoided. 
Andre var plassert langs den indre leia for å markere hvilke sund som var farbare eller markere grunner som måtte unngås.