natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Berte Kanutte House at Volda University College mainly accommodates lecturers in the humanities who are affiliated to the teacher education faculty. 
I 2010 blei det bygd eit tilbygg til Berte Kanutte-huset ved Høgskulen i Volda.
The building was extended in 2010 by the addition of Synnøve Riste House. 
Denne delen av høgskulen husar primært humanistiske fag for lærarutdanning.
This new extension is used mainly for administrative purposes and houses offices and group rooms for members of staff. 
Det nye tilbygget, som har fått namnet Synnøve Riste-huset, er først og fremst eit administrasjonsbygg med kontor og grupperom for dei tilsette.
Works by two artists have been purchased for the new building. 
Verk frå to kunstnarar er kjøpt inn.
The phrase “DEI SAMANHENGANE SOM VEKS FRAM NÅR MEDVITET FÅR INFILTRERE MELLOMROMMA” [“THE CONNECTIONS THAT EMERGE WHEN AWARENESS IS ALLOWED TO INFILTRATE THE SPACE BETWEEN﻿ appears in large upper-case characters on the walkway between Berte Kanutte House and the new Synnøve Riste House. 
«DEI SAMANHENGANE SOM VEKS FRAM NÅR MEDVITET FÅR INFILTRERE MELLOMROMMA» står det i store bokstavar på gangbrua mellom Berte Kanutte-huset og det nye Synnøve Riste-huset.
And on the wall outside one of the office doors a message is written: “EIN KVISKRAR LØYNDOMAR FRÅ DEI UTSETTE POSTANE” [“ONE WHISPERS SECRETS FROM EXPOSED POSITIONS﻿ . 
Utanfor ein kontordør står det: «EIN KVISKRAR LØYNDOMAR FRÅ DEI UTSETTE POSTANE».
The words are the work of the artist Aud Marit Skarrebo Holmen, who works with text installations based on her own texts, aphorisms and poems. 
Orda kjem frå kunstnaren Aud Marit Skarrebo Holmen, som jobbar med tekstinstallasjonar basert på eigne tekstar, aforismar og dikt.
She is particularly interested in how words and phrases are influenced by their context and formulation. 
Ho er særleg interessert i korleis ord og uttrykk er påverka av kontekst og utforming.
Her texts are often halting, paradoxical and ambiguous, and so can be interpreted in several ways. 
Tekstane hennar er gjerne haltande, paradoksale og tvitydige, slik at dei kan tolkast på fleire måtar.
The text of her third installation, which can be found on the wall of a lobby reads: “TYDINGANE SPRIKJER I ALLE RETNINGAR” [“MEANINGS SCATTER IN ALL DIRECTIONS﻿ . 
På den tredje tekstinstallasjonen hennar, som er å finne i fellesområdet, står det: «TYDINGANE SPRIKJER I ALLE RETNINGAR».
The other artist who created work for the building is Kjersti Sundland. 
Kjersti Sundland er den andre kunstnaren som har bidrege til tilbygget.
Her work also addresses the fleetingness and mutability of interpretation. 
Også hennar kunstverk tar tak i kor flyktige og ustadige tolkingar kan vere.
Her digital drawings, which hang in the lobby, are based on images found online. 
Dei digitale teikningane hennar, som er plassert i fellesområdet, er basert på motiv frå nettet.
Sundland has downloaded these images, erased much of them and reworked them so that only traces of the original images remain. 
Sundland har skrella dei ned, viska dei ut og omarbeidd dei slik at berre spor frå den opphavelege teikninga står att.
In later conversations she conducted with members of staff, however, it has emerged that these drawings are seen in very concrete, current contexts: the photograph Blind Spot, which shows a figure with a paper bag on his/her head, is know by members of staff as “The Abu Ghraib Prisoner”. 
I samtalar ho har hatt med dei tilsette i ettertid, har det likevel komme fram at teikningane blir sett inn i svært konkrete, dagsaktuelle rammer: Fotografiet Blind spot, som viser ein skikkelse med ein papirpose på hovudet, går blant dei tilsette under namnet Abu Ghraib-fangen.
Similarly, the photograph Stills, which shows a man wearing a belt and a vest from behind, has been nicknamed “The Suicide Bomber”. 
Likeeins har fotografiet Stills, som viser ryggen til ein mann med vest og belte, fått tilnamnet Sjølvmordsbombaren.
Joplassvegen 11 
Joplassvegen 11
Aud Marit Skarrebo Holmen Kjersti Sundland 
Aud Marit Skarrebo Holmen Kjersti Sundland
Torunn Skjelland 
Torunn Skjelland
Blind spot 
Blind spot
Kviskrar 
Kviskrar
Landing lines 
Landing lines
Samanhengane 
Samanhengane
Spills 
Spills
Tydingane 
Tydingane
Lillehammer University College, extension 
Høgskolen i Lillehammer, tilbygg
Lillehammer University College includes the Norwegian Film School and faculties for a range of disciplines within the humanities and health and social sciences. 
Høgskolen i Lillehammer husar mellom anna Den norske filmskolen, fleire kultur- og samfunnsfag og helse- og sosialfag.
Two minimalist paintings by Ole Martin Lund Bø (born 1972) take the Greek work “doxa” (meaning “opinion” or “belief”) as their starting point. 
Den franske sosiologen Pierre Bourdieu nyttar nemninga for å skildre dei sidene i kulturen og samfunnet som folk flest tar for gitt.
The French sociologist Pierre Bourdieu uses “doxa” to denote aspects of culture and society that are usually taken for granted. 
I dei to minimalistiske måleriane til Lund Bø er doxa måla i svart på kvitt lerret.
Lund Bø has painted the word “doxa” in black on two white canvases. 
Fordi bokstavane flyttar og oppløysar seg, er ordet berre så vidt til å kjenne igjen.
In addition to these two specially commissioned paintings, the art committee also purchased works by two other artists. 
I tillegg til desse spesialbestilte måleriane, er det også kjøpt inn verk av to kunstnarar.
Sverre Malling (born 1977) is considered one of the finest exponents of drawing in Norway today. 
For Malling er denne figuren ikkje berre vond, han er også ein fargerik, rebelsk individualist.
Many of his subjects derive from songs, folktales and myths and he has a longstanding interest in the German legend of the Pied Piper of Hamelin. 
I verket The piper er han utanfor fellesskapen, men er samtidig utstyrd med kulturelle markørar som gjev gjenklang hos studentar i dag: langt hår, holete olabukse og Converse-sko.
To Malling, the piper is not simply evil, he is also a colourful and rebellious individualist. 
Fotoserien Western kingbird juvenile wing av Ane Graff (f.
The images derive from an ornithological research project, and raise questions about the ethical and aesthetic aspects of the quest for new knowledge. 
Du kan lese om ombygginga av Den norske filmskolen i 2003/04 her og om bygginga av det fyrste nybygget på Storhove i 1989 her.
Gudbrandsdalsvegen 350, 2624 Lillehammer 
Gudbrandsdalsvegen 350, 2624 Lillehammer
Ane Graff Sverre Malling Ole Martin Lund Bø 
Ane Graff Sverre Malling Ole Martin Lund Bø
29.10.2010 
29.10.2010
Doxa (#5-6) 
Doxa (#5-6)
The piper 
The piper
Western kingbird juvenal wing (1) 
Western kingbird juvenal wing (1)
Western kingbird juvenal wing (2) 
Western kingbird juvenal wing (2)
Western kingbird juvenal wing (3) 
Western kingbird juvenal wing (3)
Western kingbird juvenal wing (4) 
Western kingbird juvenal wing (4)
Western kingbird juvenal wing (5) 
Western kingbird juvenal wing (5)
Western kingbird juvenal wing (6) 
Western kingbird juvenal wing (6)
“Telemegafon Dale” 
«Telemegafon Dale»
Anyone with access to a telephone can call Telemegafon Dale (Telemegaphone Dale) – a sound sculpture located high on a mountainside overlooking the small town of Dale in western Norway. 
På eit fjell over Dale i Sogn og Fjordane står Telemegafon Dale, ein lydskulptur som alle kan ringe til.
Whenever the sculpture receives a call, a lamp at the top of the sculpture lights up and the caller’s voice is broadcast over loudspeakers. 
Når det ringer, vert ei lampe øvst på skulpturen tend, og det ein seier, vert forsterka gjennom høgtalarane.
The sculpture is powered by a battery that is charged by a small wind turbine. 
Skulpturen er sjølvdrivande med eit batteri som blir lada av eit lite vindkraftverk.
Telemegafon Dale is both a sound sculpture and a link to the surrounding environment – a monument to communication that exists at the frontier between sculpture and telecommunications services. 
Telemegafonen er både ein lydskulptur og ei lenke til omverda – eit kommunikasjonsmonument i grenselandet mellom skulptur og telefoniteneste.
The installation was created by Unsworn Industries, which is the brainchild of artists Erik Sandelin and Magnus Torstensson. 
Installasjonen er laga av Unsworn Industries, som dei svenske kunstnarane Erik Sandelin og Magnus Torstensson står bak.
Nordisk Kunstnarsenter Dalsåsen, Jøtulsdalen, Sogn og Fjordane 
Nordisk Kunstnarsenter Dalsåsen, Jøtulsdalen, Sogn og Fjordane
Erik Sandelin Magnus Torstensson 
Erik Sandelin Magnus Torstensson
The Norwegian Ambassador’s Residence in Vienna 
Den norske embetsboligen i Wien
The pale plywood walls of the room are home to Tanja Sæter’s glass artwork Magnetic Fields, which was specially commissioned in connection with the building project. 
På de lyse finérveggene i dette rommet finner vi Tanja Sæters glasskunstverk Magnetic Fields, som er spesialbestilt til det nye tilbygget.
Tanja Sæter is a young Norwegian glass artist who has already made a strong impression with exhibitions both in Norway and abroad. 
Tanja Sæter er en av Norges yngre glasskunstnere som allerede har markert seg sterkt med utstillinger nasjonalt og internasjonalt.
Her works are abstract in style, and for the residence in Vienna she has created glass forms inspired by magnetic currents in outer space. 
Hun arbeider i et abstrakt uttrykk, og til embetsboligen i Wien har hun latt seg inspirere av magnetiske strømninger i verdensrommet.
In particular, she was intrigued by the way in which the Earth’s magnetic field acts as a shield from solar storms, and how the few solar particles that manage to penetrate this shield become visible to the human eye in the form of Northern Lights. 
Særlig har hun latt seg fascinere av hvordan jorda beskyttes mot solstormer ved hjelp av et magnetskjold, og at de få partiklene som trenger gjennom dette er tilgjengelige for det menneskelige øyet, gjennom nordlyset.
Absolutely everything on Earth contains traces of magnetism, and Sæter’s work Magnetic Fields plays on precisely this idea: attraction and repulsion in meetings between people, ethnic groups, countries, and planets. 
Alt og alle på jorden inneholder spor av magnetisme, og Sæters verk Magnetic Fields leker med nettopp dette: det tiltrekkende og det frastøtende i møte mellom mennesker, folkegrupper, land og planeter.
The numerous glass strands extend across the walls as if in fluid movement travelling towards and away from each other at full speed through outer space. 
De mange glasstrådene strekker seg utover veggene i luftige bevegelser, som om de er på vei til og fra hverandre, i full fart gjennom verdensrommet.
Sæter created the glass objects using her personally developed combination of glass-working techniques. 
Glassobjektene er utført i en blandingsteknikk kunstneren selv har utviklet.
Peter Jordan Strasse 43, 1190 Wien 
Peter Jordan Strasse 43, 1190 Wien
Tanja Sæter 
Tanja Sæter
12.10.2010 
12.10.2010
Christel Sverre 
Christel Sverre
Berger + Parkkinen Architekten 
Berger + Parkkinen Architekten
Magnetic Fields 
Magnetic Fields
Norway House, Houston 
Norway House, Houston
Houston, a large city located in the U.S. state of Texas, is home to Norway House, a streamlined and functional brick building that accommodates the Norwegian Consulate General and Innovation Norway. 
Houston ligg i den amerikanske delstaten Texas, og her finn vi Norway House, ein stram og funksjonell teglsteinsbygning som husar det norske generalkonsulatet og Innovasjon Noreg.
Marit Helen Akslen’s large textile work Frise [Frieze], dating from 2009, hangs on the wall of the first-floor auditorium. 
På veggen i auditoriet i andre etasje heng Marit Helen Akslen sin store tekstil Frise frå 2009.
This monumental work, which is 26o cm wide and 130 cm high, is constructed from pieces of white textile that have been folded to create an intricate and beautiful pattern with an intriguing effect of light and shadow. 
Det monumentale verket, som er 26o cm breitt og 130 cm høgt, er bygd opp av kvite tekstilar i eit intrikat og vakkert mønster med ein spennande lys- og skuggeeffekt.
On inspecting the work more closely, one discovers that the work is constructed from shirt collars. 
Ser ein godt etter, vil ein oppdage at verket er sett saman av skjortekragar.
In a humorous and subtle manner, these white collars are resonant of meetings between people. 
På humoristisk og underfundig vis speglar dei kvite kragane møte mellom menneske.
Eleven paintings by Bente Louise Aas, painted between 2003 and 2009, hang in the lounge, which functions on a day-to-day basis as a break room for employees. 
I loungen, som til dagleg fungerer som eterom for dei tilsette, heng 11 måleri av Bente Louise Aas, måla i perioden 2003–2009.
The paintings have been hung in a frieze-like formation around a corner of the room. 
Måleria er montert som ei frise rundt eit av hjørna i rommet.
Aas’s works are small in scale, but often survey broad perspectives. 
Verka til Aas er ikkje store i omfang, men gir ofte vidt oversyn.
The works depict surreal and poetic transitions between wilderness and urban landscapes which suggest associations with both Norway and the United States. 
Her finst surrealistiske og poetiske overgangar mellom aude natur og urbane landskap som gir assosiasjonar til både Noreg og USA.
3410 West Dallas Street, Suite 100 
3410 West Dallas Street, Suite 100
Bente Louise Aas Marit Helen Akslen 
Bente Louise Aas Marit Helen Akslen
09.09.2010 
09.09.2010
Anne Karin Jortveit 
Anne Karin Jortveit
Baileys Architects 
Baileys Architects
Generalkonsulatet, Innovasjon Norge 
Generalkonsulatet, Innovasjon Norge
Endeholdeplass 
Endeholdeplass
Festen 
Festen
Fra virkeligheten I 
Fra virkeligheten I
Fra virkeligheten II 
Fra virkeligheten II
Frise 
Frise
I rommet 
I rommet
Liten mann 
Liten mann
Morgen med heisekran 
Morgen med heisekran
Opptrekkende uvær 
Opptrekkende uvær
Over åsen 
Over åsen
Sein kveld 
Sein kveld
Tidlig morgen på hytta 
Tidlig morgen på hytta
Ä´vv Skolt Sámi Museum 
Ä´vv Skoltesamisk museum
The handle has been cast in brass, a metal which has protective powers in Sámi tradition. 
Dørhandtaket er støpt i messing, som er regnet som et beskyttende metall i samisk tradisjon.
Half of the world’s 6,500 languages are under threat, and one such language is Skolt Sámi. 
Av verdens 6500 språk er halvparten truet, og ett av disse er skoltesamisk.
There are no longer any Skolt Sámi speakers in Norway, although there are approximately 300-500 in Finland and about 25 in Russia. 
Her blir skoltesamiske ord lest opp, ett og ett, til de besøkende ved museet.
Språkminne, which comprises video and audio documentation of individual words being spoken in Skolt Sámi, has been installed in the foyer of the museum. 
Eide ønsker å utfordre de dystre spådommene om at skoltesamisk er et døende språk.
Språkminne is intended to challenge the gloomy predictions that Skolt Sámi is a dying language. 
Samtidig har arkiveringen av ord en dobbelthet ved seg.
But Eide’s verbal archive is double-edged in its effect: the act of collecting fragments of a culture or language for preservation also lends support to the idea of a future where that culture or language has disappeared. 
Når man samler inn bruddstykker av en kultur for bevaring, bygger man også opp under ideen om en fremtid hvor kulturen eller språket er borte.
At the museum, Skolt Sámi words are “handed over” to visitors, who are thereby assigned the task of preserving them for the future. 
På museet blir de skoltesamiske ordene «gitt» til tilskueren som slik får i oppgave å bevare dem for fremtiden.
Through Språkminne, the museum visitors become repositories for Skolt Sámi words, with whatever responsibilities the visitors may choose to impose on themselves in this regard. 
Gjennom Språkminne blir tilskueren selv en arkivar for et skoltesamisk ord, med alt det fører med seg av eventuelle selvpålagte arkivarplikter.
17.06.2010 
15.12.2011
Venke Tørmænen, representing the host institution Ogmund Sørli, representing Pir II Arkitekter Odd Tore Skytterholm, representing Statsbygg 
Pir II Arkitekter AS
Back to project 
Milepæler Tilbake til prosjektet
Omasum 
Omasum
Språkminne/Language Memory 
Språkminne/Language Memory
Høie’s pictorial language is inspired by the Old Masters and more recent art historical sources, combined with elements of Black Metal aesthetics. 
Johannes Høie henter inspirasjon til sitt billedspråk fra den eldre og nyere kunsthistorien, ispedd elementer fra blackmetal-estetikken.
His line is evocative of copperplate engravings by artists such as Albrecht Dürer and Francisco Goya, although his work may also appear reminiscent of German Expressionism, in which narrative played an important role. 
Linjeføringen leder tanken hen på den man finner i eldre kobberstikk av blant andre Albrecht Dürer og Fransisco Goya, men verkene kan også minne om den tyske ekspresjonismen der fortellinger spiller en viktig rolle.
His themes tend towards the occult, spiritual and supernatural, and he has a marked preference for the abnormal and irrational. 
Han tar for seg okkulte temaer, det spirituelle og det overnaturlige, med dragning mot det unormale og irrasjonelle.
Høie often depicts sacred and magical tableaux: a world where human beings are marginalized and where mythical creatures, trolls and eerie beings hold sway. 
Han jobber ofte med sakrale og trolske tablåer hvor mennesket er marginalisert, i en verden der fabeldyr, troll og skrømt råder grunnen.
When working on Eureka, Høie’s goal was to find points of contact between NIPO’s activities and his own world of visual motifs. 
I arbeidet med Eureka har Høie hatt som mål å finne berøringspunkter mellom Patentstyrets virksomhet og sin egen motivverden.
The work addresses topics such as the dissemination of knowledge, protection, dreams and growth. 
Verket hans tematiserer kunnskapsformidling, beskyttelse, drømmer og vekst.
Høie’s aim was to create a work that would inspire the onlooker to dream, while also telling us something about NIPO’s activities. 
Målet har vært å skape et verk som kan inspirere til drømmer, samtidig som det forteller noe om Patentstyrets virksomhet.
Høie spent three weeks painting the work directly onto the wall. 
Arbeidet er utført direkte på veggen over en treukers periode.
He also used other images that are more directly associated with his own world of motifs, but which are still relevant to NIPO’s activities. 
I tillegg har han brukt motiver som hører mer direkte til hans egen motivverden, men samtidig har en relevans for Patentstyret.
Eureka covers the back wall of the lobby, and is adjacent to a wall of large windows. 
Tegningen dekker fondveggen i foajeen, og er omgitt av store vinduer på den ene siden.
Accordingly the work is also visible from the street and the plaza known as Nordpolen, “the North Pole”, which lies at the centre of the Sandaker district in Oslo. 
På den måten blir kunstverket også synlig fra gaten og plassen kjent som Nordpolen, som ligger sentralt på Sandaker i Oslo.
The narrative and fairytale qualities of the work may tempt casual passers-by, with no previous interest in NIPO and its activities, to enter the building in order to inspect the work more closely. 
For den tilfeldig forbipasserende kan det fortellende og eventyrlige verket virke inviterende og kanskje lokke inn enkelte som ikke har besøk til Patentstyret på planen.
The project was completed in the spring of 2010, and is one of 11 art projects realized in the sixth funding round for the Art Program for Government Agencies in Leased Private Facilities and for Older Government Buildings (LES). 
Prosjektet ble ferdigstilt våren 2010, og er ett av 11 kunstprosjekter realisert i 6. tildelingsrunde under kunstordningen for statlige etater i private leiebygg og eldre statsbygg (LES).
Johannes Høie (born 1981) studied at the Academy of Fine Art in Oslo and Hochschule der Künste, Berlin. 
1981) er utdannet ved Statens kunstakademi i Oslo, Kunsthøgskolen i Bergen og Kunsthochschule Berlin.
He has exhibited widely both in Norway and abroad, and purchasers of his work include the Norwegian National Museum of Art, Architecture and Design, the Nelimarkka-Museo in Finland and Statoil. 
Han har hatt stor utstillingsaktivitet i inn- og utland, og er kjøpt inn av blant andre Nasjonalmuseet, Nelimarkka-Museo i Finland og Statoil.
His most recent commission for Public Art Norway was for Bjørgvin Young Offender Unit. 
Hans seneste arbeid for KORO er til Bjørgvin ungdomsenhet.
Sandakerveien 64, 0484 Oslo 
Sandakerveien 64, 0484 Oslo
04.06.2010 
04.06.2010
Scala Arkitekter AS 
Scala Arkitekter AS
Patentstyret hjemmeside 
Patentstyret hjemmeside
www.patentstyret.no 
www.patentstyret.no
Eureka 
Eureka
Falstad Centre 
Falstadsenteret
The Falstad Centre, which includes a museum as well as a human rights centre, is located in Levanger in Nord-Trøndelag County in northern Norway. 
Falstadsenteret og Falstad museum er et minnested og senter for menneskerettigheter, som ligger i Levanger i Nord-Trøndelag.
The main building, which dates from 1921, was used until World War II as a technical school for disadvantaged boys. 
Hovedbygningen ble oppført i 1921, og fram til andre verdenskrig fungerte bygningen som skolehjem for vanskeligstilte gutter.
In 1941, the German occupying forces converted the building into a prison camp. 
I 1941 ble bygget omgjort til fangeleir av den tyske okkupasjonsmakten.
4,500 prisoners of 13 nationalities were interned in the camp, with the majority being Norwegian political prisoners. 
4500 fanger fra 13 nasjoner var internert i leiren, de fleste av dem norske politiske fanger.
For Soviet and Yugoslavian prisoners, Falstad was a death camp. 
Leiren var en dødsleir for de sovjetiske og jugoslaviske krigsfangene.
In the period 1942–1943, over 200 prisoners, including 43 Norwegians, were executed and buried in mass graves in the nearby forest. 
I perioden 1942–1943 ble over 200 fanger, blant dem 43 nordmenn, henrettet og lagt i massegraver i Falstadskogen.
The old building has been thoroughly restored and many of the traces of the centre’s grim history have been erased, although some furnishings and objects have been preserved. 
Den gamle bygningen er grundig restaurert og mange av sporene fra bygningens spesielle historie er borte, men en del møbler og gjenstander er tatt vare på.
So far four art projects have been implemented at Falstad. 
Hittil er fire kunstprosjekter blitt gjennomført.
This temporary exhibition was also followed by a seminar, where topics for discussion included the documentation and presentation of wartime history. 
Også denne midlertidige utstillingen ble fulgt av et fagseminar, som blant annet diskuterte dokumentasjon og representasjon av krigens historie.
Falstadvegen 59, 7624 Ekne 
Falstadvegen 59, 7624 Ekne
Roddy Bell Siri Austeen Anna Baumgart Darko Stojkov 
Roddy Bell Siri Austeen Anna Baumgart Darko Stojkov
Per Formo Anna Helga Henning 
Per Formo Anna Helga Henning
Temporary exhibition 
Temporær utstilling
Fresh Cherries 
Fresh Cherries
Second Journey 
Second Journey
The Ears of the Field 
The Ears of the Field
The Long Silence 
The Long Silence
“Untuned Bell” 
«Untuned Bell»
After the 1.5-ton bell was removed from the 49-bell carillon in the bell tower of Oslo City Hall, it was returned to its original maker, Naven Bell Foundry. 
Da den 1,5 tonn tunge klokken ble fjernet fra Oslo Rådhus, havnet den på Olsen Nauen Klokkestøperi hvor den opprinnelig ble laget.
In 2010, A K Dolven obtained permission to use the bell in her temporary art installation at Tullinløkka in Oslo. 
I 2010 fikk A K Dolven tillatelse til å bruke klokken i sitt midlertidige kunstprosjekt på Tullinløkka i Oslo.
For three months, the bell was suspended high above the ground from a cable running between two upright steel beams. 
I tre måneder hang den på en vaier mellom to høye stålbjelker.
For a week prior to the opening of the installation, the remaining 48 bells in the carillon were played five times each day in order to welcome the out-of-tune bell back to the city. 
I en uke før åpningen spilte de andre førtiåtte klokkene i Oslo Rådhus fem ganger daglig for å ønske den ustemte klokken velkommen tilbake til byen.
The carillon music was created especially for Dolven’s project by the composer Rolf Wallin. 
Klokkespillet ble spesielt laget for Dolvens prosjekt av komponist Rolf Wallin.