natgillin/translations-raw huggingface dataset:
13 species are considered to be sparse, irregular or probable nesters and a further 12 have been recorded as nesting on at least one occasion. 
Tretten arter regnes som fåtallige, uregelmessige eller sannsynlige hekkefugler og 12 arter er registrert å hekke ved minst ett tilfelle.
The remaining species are sporadic guests. 
De øvrige artene er sporadiske gjester.
As climate change progresses, observations of new species are expected in its wake, either as vagrants or as nesting birds. 
I kjølvannet av pågående klimaendringer forventes det at nye arter blir observert som streifere på øygruppen eller som hekkefugler.
Among the terrestrial bird species, the Svalbard rock ptarmigan (Lagopus muta hyperborea) and the snow bunting (Plectrophenax nivalis) are probably the best known. 
Blant de landlevende fugleartene er svalbardrype (Lagopus muta hyperborea) og snøspurv (Plectrophenax nivalis) kanskje de mest kjente.
The Svalbard rock ptarmigan is an indigenous sub-species of the ptarmigan and the only terrestrial bird that resides on Svalbard year-round. 
Svalbardrypa er en stedegen underart av fjellrype og den eneste landfuglen som oppholder seg på Svalbard året rundt.
The snow bunting is a migratory bird, but, against that, is Svalbard's only passerine. 
Snøspurven en trekkfugl, men er til gjengjeld Svalbards eneste spurvefugl.
In summer, the terrestrial ecosystem gains a number of migratory species that nest in the tundra landscape. 
Sommerstid tilføres landøkosystemet flere trekkende arter som hekker i tundralandskapet.
Common nesting species are the red-throated diver (Gavia stellata), the brent goose (Branta bernicla), the barnacle goose (Branta leucopsis), the pink-footed goose (Anser brachyrhynchus), the purple sandpiper (Calidris maritima), the European golden plover (Pluvialis apricaria), the dunlin (Calidris alpina), the grey phalarope (Phalaropus fulicarius), the ringed plover (Charadrius hiaticula), the sanderling (Calidris alba), the ruddy turnstone (Arenaria interpres), the red-necked phalarope (Phalaropus lobatus). 
Vanlige hekkende arter er smålom (Gavia stellata), ringgås (Branta bernicla), hvitkinngås (Branta leucopsis), kortnebbgås (Anser brachyrhynchus), fjæreplytt (Calidris maritima), heilo (Pluvialis apricaria), myrsnipe (Calidris alpina), polarsvømmesnipe (Phalaropus fulicarius), sandlo (Charadrius hiaticula), sandløper (Calidris alba), steinvender (Arenaria interpres), svømmesnipe (Phalaropus lobatus).
Of these, the purple sandpiper is the commonest and most numerous species, the red-throated diver is spread over most of Svalbard, typically at smaller lakes and tarns, while the populations of barnacle goose and pink-footed goose have grown strongly in the last 30-40 years. 
Av disse er fjæreplytt den vanligste og mest tallrike arten, smålom er utbredt over det meste av Svalbard og knyttet til mindre vann og tjern, mens hvitkinngås og kortnebbgås har økt sterkt i antall de siste 30–40 år.
Many of Svalbard's birds are on the Norwegian Red List either because their populations are declining or they live as small, vulnerable populations at the extremes of their distribution ranges. 
Flere av Svalbards fuglearter er på den norske rødlista enten fordi de har en negativ bestandsutvikling eller finnes i små, sårbare bestander i ytterkant av sitt utbredelsesområde.
This is the case for the waders (European golden plover, dunlin, red knot, red phalarope, sanderling, ringed plover and turnstone), long-tailed skua and brent goose. 
Dette gjelder vadefugler (heilo, myrsnipe, polarsnipe, polarsvømmesnipe, sandløper, sandlo og steinvender), fjelljo og ringgås.
The seabirds constitute an important link between the marine and terrestrial ecosystems, by fertilizing the areas within and around the bird cliffs. 
Sjøfuglene er et viktig bindeledd mellom marine og landbaserte økosystemer ved at de gjødsler områdene i og rundt fuglefjellene.
This creates a resource for nutrient-rich vegetation, which the terrestrial birds exploit. 
Dette gir grunnlag for en næringsrik vegetasjon som landlevende fugler drar nytte av.
Impacts/threats/vulnerabilitie 
Påvirkninger/trusler/sårbarhet
The terrestrial bird species are affected by various environmental factors, of which climate change is the most important. 
De landlevende fugleartene påvirkes av flere miljøfaktorer og et endret klima er den viktigste.
The Svalbard rock ptarmigan which lives year round on Svalbard is affected negatively by mild rainy winters with iced-covered grazing which prevents access to grazing plants and limits food availability. 
Svalbardrypene, som lever hele året på Svalbard, påvirkes negativt av milde vintre med regnvær og isdekte beiter som hindrer tilgang på beiteplanter og begrenser næringstilgangen.
An earlier start to spring can cause changes in nesting biology and a mismatch between the time of hatching and the nutritional content and presence of important grazing plants for the chicks, which are specialists. 
En tidligere start på våren kan føre til endringer i hekkebiologi og en «mismatch» (forskyvning) mellom klekketidspunkt og næringsinnhold og tilstedeværelse av viktige beiteplanter for kyllingene som er næringsspesialister.
Similarly, increasing goose populations may cause more competition with the indigenous herbivores, ptarmigan and reindeer, for important grazing plants. 
Likeledes kan økende gåsebestander føre til øket konkurranse med de stedegne plantespiserne, rype og rein, om viktige beiteplanter.
The Svalbard rock ptarmigan and pink-footed goose are harvested through annual small-game hunting by residents, visitors (only ptarmigan) and a few professional hunters. 
Svalbardrype og kortnebbgås høstes gjennom årlig småviltjakt av fastboende, tilreisende (kun rype) og et fåtalls fangstmenn.
The Svalbard rock ptarmigan is the most popular and is harvested in the largest numbers, whereas far fewer pink-footed geese are shot. 
Svalbardrypa er den mest populære og høstes i størst antall, mens det skytes langt mindre kortnebbgås.
The population of pink-footed geese has increased rapidly as a result of a combination of land-use changes in the overwintering areas and climate change. 
Bestanden av kortnebbgås har økt raskt som følge av en kombinasjon av landbruksendringer i overvintringsområdene og klimaendringer.
A reduction of the population is desirable due to the strong influence that the pink-footed goose can have on processes and functions in the ecosystem, through, for example, pasture damage and competition for important grazing plants with the indigenous species. 
En reduksjon av bestanden er ønskelig på grunn av den sterke påvirkningen som kortnebbgåsa kan ha på prosesser og funksjoner i økosystemet gjennom for eksempel beiteskader og konkurranse om viktige beiteplanter med de stedegne artene.
The terrestrial bird species are vulnerable to human traffic to varying degrees. 
De landlevende fugleartene er i ulik grad sårbare for ferdsel.
The most vulnerable period is the nesting time before hatching, and species which nest in concentrations or colonies are most vulnerable. 
Den mest sårbare perioden er i hekketida før klekking og arter som hekker konsentrert eller i koloni er mest utsatt.
This is the case, for example, for the pink-footed goose and the barnacle goose. 
Det gjelder for eksempel kortnebbgås og hvitkinngås.
Here, human foot traffic and low-flying helicopters may contribute to lower reproduction. 
Her vil ferdsel til fots av mange personer og lavtflyging med helikopter kunne bidra til redusert reproduksjon.
The pink-footed goose has proved to be most sensitive to disturbances. 
Kortnebbgås har vist seg å være mest sensitiv for forstyrelser.
The goose species are also vulnerable during moulting, in July-August 
Gåseartene er også sårbare under fjærfelling (myting) i juli–august.
The Svalbard rock ptarmigan has been included in MOSJ (Environmental Monitoring of Svalbard and Jan Mayen) since the annual monitoring began in 2000. 
Svalbardrype har inngått i Miljøovervåking Svalbard og Jan Mayen (MOSJ), siden den årlige overvåkingen startet i 2000.
It is proposed to include the pink-footed goose and barnacle goose in the scheme. 
Kortnebbgås og hvitkinngås er foreslått å inngå.
The Svalbard rock ptarmigan and pink-footed goose are included in the COAT (Climate-Ecological Observatory for Arctic Tundra) scheme. 
Svalbardrype og kortnebbgås inngår i overvåkingssystemet Klimaøkologisk Observatorium på Arktisk Tundra (KOAT).
It is considered important to register all three goose species and the ptarmigan in the Circumpolar Biodiversity Monitoring Program (CBMP). 
Alle tre gåseartene og rype vurderes som vesentlige å innlemme i Circumpolar Biodiversity Monitoring Program (CBMP).
Within Svalbard's terrestrial ecosystem, only three species of mammal overwinter. 
I landøkosystemet på Svalbard er det bare tre pattedyrarter som overvintrer.
The fauna consists of two herbivores: the indigenous Svalbard reindeer (Rangifer tarandus platyrhynchus) and a local, introduced population of the sibling vole (Microtus levis) and the predator and scavenger, the Arctic fox (Vulpes lagopus). 
Dyresamfunnet består av to plantespisere; den stedegne svalbardreinen (Rangifer tarandus platyrhynchus) og en lokal innført bestand av østmarkmus (Microtus levis) og rovdyret og åtseleteren, fjellrev (Vulpes lagopus).
Impacts/threats/vulnerabilities 
Påvirkning/trusler/sårbarhet
The mammals in the terrestrial ecosystem are vulnerable to and affected by climate change. 
Pattedyrene i landøkosystemet er utsatt og påvirkes av et endret klima.
Earlier snow melt in spring, warmer summers, longer growing season, milder winters with more precipitation and more frequent rainy periods will affect the food supply, living environment and the species' demographic rates (reproduction and mortality). 
Tidligere snøavsmelting om våren, varmere somre, lengre vekstsesong, mildere vintre med mer nedbør og hyppigere regnværsperioder vil påvirke mattilgangen, livsmiljøet og artenes demografiske rater (reproduksjon og dødelighet).
The effect of icing episodes leading to increased mortality and lower reproduction in Svalbard reindeer and southern voles is well-documented. 
Effekten av isingsepisoder som fører til økt dødelighet og lavere reproduksjon hos svalbardrein og østmarkmus er godt dokumentert.
The Arctic fox is affected indirectly by tundra icing with a negative response in growth potential, delayed by a year, resulting from ice-covered reindeer pasture. 
Fjellreven påvirkes indirekte av ising på tundraen med et års forsinket negativ respons i vekstpotensial som følge av de nedisede beitene til reinen.
The greatly increasing stocks of geese nesting on Svalbard may be a positive factor for the Arctic fox due to an increase in access to prey in the form of adult birds, chicks and eggs. 
De sterkt økende gåsebestandene som hekker på Svalbard kan være positivt for fjellrev på grunn av økning i byttedyrtilgang av både voksen fugl, kyllinger og egg.
The Arctic fox also depends on access to sea ice in the fjords in late winter during the birthing period of ringed seals in order to obtain food. 
Fjellrev er videre avhengig av tilgang på sjøis i fjordene på vårvinteren i kastetida for ringsel for å hente føde.
A lack of fjord ice in the spring months may cause this food source to disappear. 
Mangel på fjordis i vårmånedene kan fører til at dette næringstilbudet forsvinner.
If the sea ice in the Arctic Ocean disappears, the Arctic fox population in Svalbard will be isolated, since they use the sea ice as a platform for moving between the Arctic land masses. 
Forsvinner havisen i Polhavet blir fjellrevbestanden på Svalbard isolert, da den benytter havisen som plattform til forflytning mellom de arktiske kontinentene.
Both the Arctic fox and Svalbard reindeer are harvested locally, but the present catch is not considered to affect the stocks notably. 
Både fjellrev og svalbardrein høstes lokalt, men dagens høsting er vurdert til ikke å påvirke bestandene nevneverdig.
A restricted hunt of the reindeer for residents and a few professional hunters has been allowed on Svalbard since 1983. 
Siden 1983 har det vært åpnet for begrenset jakt på reinen for fastboende og et fåtalls fangstmenn på Svalbard.
Between 117 and 235 reindeer are culled annually, in addition to a commercial quota. 
Årlig er det felt mellom 117 og 235 rein i tillegg til kommersiell kvote.
Residents catch Arctic fox in 25 hunting areas on Nordenskiöld Land and at Kongsfjorden in addition to a few professional hunters. 
Fastboende fangster fjellrev i 25 fangstområder på Nordenskiöld Land og ved Kongsfjorden, i tillegg til et fåtalls fangstmenn.
Between 35 and 160 Arctic fox are trapped annually. 
Årlig fangstes mellom 35 og 160 fjellrev.
Population monitoring data shows no clear indications of any consistent decline in population size despite the Arctic fox having been hunted over a long period. 
Bestandsovervåkningsdata viser ingen klare indikasjoner på noen konsistent nedgang i bestandsstørrelse, til tross for at fjellrev har vært fangstet over lang tid.
Explanations for this are that trapping occurs in restricted areas and that the population's growth potential and/or immigration inhibits a reduction in its size. 
Dette forklares med at fangsten foregår i avgrensede områder og at vekstpotensialet i bestanden og/eller immigrasjon forhindrer nedgang i bestanden.
Human traffic may affect both species, perhaps particularly in late winter after a hard winter, if there is a lot of snowmobile traffic in key grazing areas (Svalbard reindeer), during calving periods for Svalbard reindeer and near den locations (Arctic fox). 
Ferdsel vil kunne påvirke begge artene, kanskje spesielt på senvinteren etter harde vintre, dersom snøskuterferdselen blir stor i sentrale beiteområder (svalbardrein), i kalvingstida for svalbardrein og ved hilokaliteter (fjellrev).
There is data from provocation studies of foot and snowmobile traffic for Svalbard reindeer. 
Det foreligger data fra provokasjonsstudier med ferdsel til fots og snøskuter på svalbardrein.
These say something about the impact of traffic on individuals but its significance for the population's survival and reproduction is unknown. 
Studiene sier noe om ferdselens påvirkning på individer, men betydningen for bestandens overlevelse og reproduksjon er ukjent.
In areas of large and regular snowmobile traffic, much points to the ability of Svalbard reindeer to become habituated to such disturbances. 
Mye tyder på at svalbardrein i områder med stor og regelmessig skuterferdsel kan tilvenne seg slik forstyrrelse.
Among the terrestrial species, it is only the Arctic fox that is subject to high levels of environmental toxins since it also feeds from the marine food chain. 
Blant de landbaserte artene er det bare fjellrev som har høye verdier av miljøgifter da de også livnærer seg fra den marine næringskjeden.
Otherwise, the terrestrial mammals are not so exposed to environmental toxins as marine species. 
Ellers er de landbaserte pattedyrartene ikke så eksponert for miljøgifter som marine arter.
The levels of toxins in Arctic foxes may be affected by climate change, since access to different prey species is strongly influenced by climate and the different prey have different levels of environmental toxins. 
Nivåene av miljøgifter i fjellrev kan være påvirket av klimaendringer, da tilgangen på ulike byttedyrarter er sterkt påvirket av klima og det er ulike nivåer av miljøgifter i forskjellige byttedyr.
There are reasons to believe that these high toxin levels may have negative effects on the foxes' health. 
Det er grunn til å tro at de høye miljøgiftnivåene kan ha negativ effekt på fjellrevens helse.
The incidence of disease and parasites such as Echinococcus multilocularis and rabies in Arctic foxes is being investigated and is significant for animal health and the transmission of disease to other wildlife (reindeer) and human health (zoonosis). 
Forekomst av sykdommer og parasitter som revens lille bendelorm og rabies i fjellrev er undersøkt og har betydning for dyrehelsen samt dyreoverførte sykdommer (zoonoser) til annet vilt (reinsdyr) og folkehelse.
The Svalbard reindeer and Arctic fox are included in MOSJ (Environmental Monitoring of Svalbard and Jan Mayen). 
Svalbardrein og fjellrev inngår i Miljøovervåking Svalbard og Jan Mayen (MOSJ).
At present, there is no monitoring of southern vole or the incidence of the Echinococcus multilocularis tapeworm. 
Det gjøres for tiden ingen overvåking av østmarkmusene, eller forekomst av parasitten revens lille bendelorm.
Annual reports are made of reindeer population numbers for central areas of Nordenskiöld Land (1979─ ) and on Brøggerhalvøya (1978─ ) and the proportion of dens with pups in Adventdalen/Sassendalen (1997─) and on Brøggerhalvøya (1993─). 
Årlig rapporteres bestandstall for rein på sentrale deler av Nordenskiöld Land (1979─ ) og på Brøggerhalvøya (1978─ ) og andel hi med valper i Adventdalen/Sassendalen (1997─) og på Brøggerhalvøya (1993─).
The numbers of culled reindeer and trapped Arctic foxes are also reported. 
I tillegg rapporteres antall felte reinsdyr og fangstuttaket av fjellrev.
Reindeer and Arctic fox are also key species for monitoring in the Circumpolar Biodiversity Monitoring Program (CBMP) and in the Climate-Ecological Observatory for Arctic Tundra (COAT). 
Rein og fjellrev er også sentrale arter for overvåking i Circumpolar Biodiversity Monitoring Program (CBMP) og i overvåkingssystemet Klimaøkologisk Observatorium på Arktisk Tundra (KOAT).
Yesterday afternoon when we left Longyearbyen the scenery was incredibly beautiful. 
Yesterday afternoon when we left Longyearbyen the scenery was incredibly beautiful.
The ice-covered Isfjorden was basking in the sun and the air was totally calm as Lance was slowly sailing through the ice. 
The ice-covered Isfjorden was basking in the sun and the air was totally calm as Lance was slowly sailing through the ice.
To make the scenery even more perfect, a bearded seal was lying on one of the ice flows totally unaffected by us steaming past him. 
To make the scenery even more perfect, a bearded seal was lying on one of the ice flows totally unaffected by us steaming past him.
Head of ICE and cruise leader Nalân Koç. 
Head of ICE and cruise leader Nalân Koç.
Photo: Ole Magnus Rapp 
Foto: Ole Magnus Rapp
Angelika repairing the power supply of EM-bird. 
Angelika repairing the power supply of EM-bird.
Photo: Nalân Koç / Norsk Polarinstitutt 
Foto: Nalân Koç / Norsk Polarinstitutt
Lisbeth and Phillipp trying on the survival suits and helping each other zipping it up. 
Lisbeth and Phillipp trying on the survival suits and helping each other zipping it up.
As we were slowly exiting Isfjorden, our helicopter came in for 5 test landings. 
As we were slowly exiting Isfjorden, our helicopter came in for 5 test landings.
The pilot who will be working with us had not worked from Lance before and therefore the test landings accompanied by 2 other pilots from the company. 
The pilot who will be working with us had not worked from Lance before and therefore the test landings accompanied by 2 other pilots from the company.
It is good to see, once more, how serious the safety issues are taken. 
It is good to see, once more, how serious the safety issues are taken.
The helicopter returned back to Longyearbyen as they are working with the Norwegian Polar Institute's polar bear team until 28 April. 
The helicopter returned back to Longyearbyen as they are working with the Norwegian Polar Institute's polar bear team until 28 April.
The helicopter and its crew will be meeting with us tomorrow off the northern edge of Svalbard – weather permitting. 
The helicopter and its crew will be meeting with us tomorrow off the northern edge of Svalbard – weather permitting.
Scientific crew also had its boat drill yesterday just before we started sailing. 
Scientific crew also had its boat drill yesterday just before we started sailing.
Trying out the survival suits can be cumbersome since they are so bulky. 
Trying out the survival suits can be cumbersome since they are so bulky.
One size for ALL – no matter if you are 1.63 m tall or 1.97 m tall as one of our divers is! 
One size for ALL – no matter if you are 1.63 m tall or 1.97 m tall as one of our divers is!
But nonetheless everyone thinks it is fun once you have managed to put it on. 
But nonetheless everyone thinks it is fun once you have managed to put it on.
We spent rest of yesterday going through the general cruise plan and telling each other our scientific expertise and interests. 
We spent rest of yesterday going through the general cruise plan and telling each other our scientific expertise and interests.
And after that we started unpacking equipment, setting up the labs and getting the instruments ready, which we continued with this morning. 
And after that we started unpacking equipment, setting up the labs and getting the instruments ready, which we continued with this morning.
Today, it is overcast but calm. 
Today, it is overcast but calm.
We encountered the ice edge around 10:50 am at 80º31`N and 11º54`E. 
We encountered the ice edge around 10:50 am at 80º31`N and 11º54`E.
Now we are sailing into the ice looking for a suitable ice flow to have our first station. 
Now we are sailing into the ice looking for a suitable ice flow to have our first station.
Follow the expedition through ICE, Twitter and Facebook 
Follow the expedition through ICE, Twitter and Facebook
The Arctic, ICE, Scientific research 
Arktis, ICE, Forskning
A general trait of the vegetation is that the plants are low in height and often grow by creeping. 
Et generelt trekk ved vegetasjonen er at plantene har en lav høyde, og ofte en krypende vekstform.
Despite the challenging conditions, the vegetation exhibits large variation in form and function. 
Til tross for utfordrende vilkår, består vegetasjonen av planter med stor variasjon i form og funksjon.
Herbs, grasses, sedges, reeds, creeping dwarf shrubs, some ferns (such as horsetails) and mosses and lichens all grow here. 
Her vokser urteplanter, gress, starr, siv, krypende dvergbusker, noen karsporeplanter (som sneller), samt moser og lav.
Humid and dry vegetation types in Sassendalen. 
Fuktige og tørre vegetasjonstyper i Sassendalen.
Photo: Maite Cerezo / Norwegian Polar Institute 
Foto: Maite Cerezo / Norsk Polarinstitutt
Polar foxtail is one of the commonest grasses on Svalbard. 
Polarreverumpe er et av de vanligste gressene på Svalbard.
Mountain avens. 
Reinrose.
The damage is due to winter icing. 
Skadene skyldes ising om vinteren.
Photo: Leif-Einar Støvern / Norwegian Polar Institute 
Foto: Leif-Einar Støvern / Norsk Polarinstitutt
Dry plains with Arctic wood-rush on Sarsøyra. 
Tørre flater med vardefrytle på Sarsøyra.
(HEI) Photo: Leif-Einar Støvern / Norwegian Polar Institute 
(HEI) Foto: Leif-Einar Støvern / Norsk Polarinstitutt
Polar willow is a deciduous dwarf shrub. 
Polarvier er en løvfallende liten dvergbusk.
Moss tundra with luxuriant grass growth in Colesdalen. 
Mosetundra med frodlig vekst av gress i Colesdalen.
Photo: Leif-Einar Støvern / Norwegian Polar Institute 
Foto: Leif-Einar Støvern
The bird cliff at Alkehornet clearly shows the fertilizing effect of the seabirds. 
Fuglefjellet på Alkehornet viser tydlig gjødslingseffekten fra sjøfuglene.
The Svalbard reindeer depends on finding nutrient-rich plants to build up fat reserves for winter. 
Svalbardreinen er avhengig av å finne planter med god næringskvalitet for å bygge opp fettreserver til vinteren.
Photo: Eeva Soininen / Norwegian Polar Institute 
Foto: Eeva Soininen / Norsk Polarinstitutt
The plants on Svalbard differ in many of their characteristics; for example, they may be evergreen (Arctic bell-heather) or deciduous (polar willow), woody (Arctic bell-heather) or herbal (alpine bistort), and they may have roots (all vascular plants) or not (mosses and lichens). 
Dette gjelder for eksempel om de er vintergrønne (kantlyng) eller løvfellende (polarvier), vedaktige (kantlyng) eller urter (harerug), om de har røtter (alle karplanter) eller ikke (moser og lav).