natgillin/translations-raw huggingface dataset:
A number of seabirds in the Arctic are high in food chains, even though they are not top predators. 
En rekke sjøfugler i Arktis befinner seg høyt oppe i næringskjeder, selv om de ikke er toppredatorer.
Some are carrion eaters and consume remains of marine mammals which have a high content of contaminants. 
Noen er åtseletere, og de spiser på åtsler av sjøpattedyr med høyt innhold av miljøgifter.
Others, like the Brünnich’s guillemot, consume fat-rich fish like capelin, and also polar cod. 
Andre, som polarlomvi, spiser på fettrike fisker som lodde, men også polartosk.
Brünnich’s guillemot eggs were analysed for contaminants in 1993, 2002-2003 and 2007. 
Egg fra polarlomvi (1993, 2002/2003 og 2007) er analysert for miljøgifter.
The trends for PCBs, DDE (a breakdown product of DDT ) and toxaphene are declining, whereas HCB remains unchanged. 
Trenden for PCB, DDE (nedbrytningsprodukt av DDT ), og toksafen er alle nedadgående, mens HCB er uforandret.
The glaucous gull is at the peak of the food chain. 
Når det gjelder polarmåke, befinner denne seg på toppen av næringskjeden.
Measurements performed on glaucous gulls on Bjørnøya (Bear Island) from 1972 to 2006 revealed high levels of “old” organic pollutants, such as PCBs, DDT, chlordane and HCB, and in part high levels of “new” pollutants such as brominated flame retardants and fluorinated compounds. 
Målinger fra 1972 frem til 2006 av polarmåke på Bjørnøya har vist høye nivåer av organiske «gamle» miljøgifter som PCB, DDT, klordan og HCB, og til dels høye nivåer av «nye» miljøgifter som bromerte flammehemmere og fluorforbindelser.
The pollutant load has had significant consequences for the health of glaucous gulls on Bjørnøya in the Barents Sea. 
Miljøgiftbelastningen har hatt betydelige konsekvenser for helsen til polarmåkene på Bjørnøya i Barentshavet.
Effects have been demonstrated on the enzyme and immune defence systems, hormones, reproduction and survival. 
Det er påvist effekter på enzymsystem, immunforsvar, hormoner, reproduksjon og overlevelse.
Some glaucous gulls on Bjørnøya eat large numbers of seabird eggs and chicks during the breeding period, and this part of the population is particularly exposed to the highest levels of contaminants. 
Deler av bestanden av polarmåker på Bjørnøya spiser mye sjøfuglegg og kyllinger i hekkeperioden, og denne delen av bestanden er spesielt utsatt for de høyeste nivåene av miljøgifter.
The most serious effects have been found in these birds, but negative effects in birds away from Bjørnøya have also been found. 
Det er hos disse fuglene at de sterkeste effektene er funnet, men negative effekter hos fugler utenfor Bjørnøya er også påvist.
Polar cod and capelin are key species in the arctic ecosystem, and both are being monitored with a view to their contaminant load. 
Polartorsk og lodde er to nøkkelarter i det arktiske økosystemet, og begge overvåkes med tanke på miljøgiftbelastning.
Since both species are important food items for other fish-eating fish and for seals, whales and seabirds, this monitoring will provide better information about the bioconcentration up the food chain. 
Siden begge artene er viktige næringsemner for andre fiskespisende fisker og for sel, hval og sjøfugl, vil denne overvåkingen bedre kunnskapen vår om oppkonsentrering i næringskjeden.
In general, the levels of organic pollutants are very low in both polar cod and capelin, and it is believed that neither of these species suffers any effects of a contamination load. 
Generelt er nivåene av organiske miljøgifter svært lave i både polartorsk og lodde, og en antar at det ikke er effekter på noen av artene som følge av miljøgiftbelastningen.
MOSJ indicators (Environmental monitoring in Svalbard and Jan Mayen): 
MOSJ-indikatorer (Miljøovervåking Svalbard og Jan Mayen):
Contaminants in Polar cod 
Miljøgifter i polartorsk
Contaminants in Capelin 
Miljøgifter i lodde
Contaminants in Glaucous gull 
Miljøgifter i polarmåke
Contaminants in Polar bear 
Miljøgifter i isbjørn
Contaminants in Ringed seal 
Miljøgifter i ringsel
Chemicals in Arctic fox 
Miljøgifter i fjellrev
Contaminants that are transported in the atmosphere follow the seasonal fluctuations of the air masses, and levels therefore vary through the year. 
Miljøgifter som transporteres med atmosfæren følger luftmassenes sesongmessige svingninger, og nivåene varierer derfor gjennom året.
The levels of other contaminants vary as a result of efforts made by management authorities through international conventions, for example, and we can consequently see declining trends of contaminants in the Arctic. 
Nivåene av andre miljøgifter varierer som et resultat av tiltak gjennomført av forvaltningen gjennom eksempelvis internasjonale konvensjoner, og som et resultat kan vi se nedadgående trender av miljøgifter i Arktis.
Organic pollutants 
Organiske miljøgifter
Time trends for organic pollutants in the Norwegian part of the Arctic vary considerably, depending upon the substances and where they are measured. 
Tidstrender av organiske miljøgifter i norsk del av Arktis varierer betydelig, avhengig av hvilke stoffer og hvor det måles.
The air measurements show a rising trend for HCB , varying trends for PCB s and declining trends for HCH , [tooltip id={chlordanes}]chlordanes[/tooltip] and DDT . 
Luftmålingene viser en stigende trend for HCB , varierende trender for PCB -er og nedadgående trender for HCH , klordaner og DDT .
No trends have been observed for PBDE , PFAS or TBA, which have been monitored in the air since 2006. 
Det er ikke observert noen trender for PBDE , PFAS eller TBA, som er overvåket i luft siden 2006.
Compared with other parts of the Arctic, high PCB levels have been measured in the air and in lake sediments from Svalbard. 
Sammenlignet med andre områder i Arktis er det målt høye nivåer av PCB i luft og i innsjøsedimenter fra Svalbard.
The PCB levels in wildlife from Norwegian arctic areas show a declining trend. 
Nivåene av PCB i dyr fra de norske arktiske områdene viser en nedadgående trend.
However, PCBs are still the predominant contaminant in the Arctic. 
Imidlertid er PCB fortsatt den dominerende miljøgiften i Arktis.
Since PCBs degrade slowly, they will remain in the environment for many more decades. 
Siden PCB brytes så sakte ned, vil denne miljøgiften forbli i miljøet i mange tiår fremover.
The chlorinated herbicides show more varying trends, but the main trend seems to be declining levels. 
De klorerte plantevernmidlene viser mer varierende trender, men hovedtrenden synes å være avtagende nivåer.
Groups of brominated compounds like PBDE and PBB have been observed to be declining, whereas other brominated compounds like α-HBCD are rising. 
Grupper av bromerte forbindelser som PBDE og PBB er observert å avta, mens andre bromerte forbindelser som α-HBCD øker.
The time trends for fluorinated compounds in the Arctic are not clear and vary from one to another. 
Tidstrendene for fluorforbindelser i Arktis er uklare og varierer mellom stoffene.
Management measures such as bans and phasing out lead to reductions in emissions and transport. 
Forvaltningstiltak som forbud og utfasing fører til reduksjoner i utslipp og tilførsler.
Substances like PCBs and chlorinated sprays are decreasing because bans on their manufacture and use have been introduced, whereas concentrations are increasing for substances that have not been banned internationally, for instance HBCD and some of the fluorinated compounds. 
Vi ser at stoffer som PCB og klorerte sprøytemidler avtar fordi det er innført forbud mot produksjon og bruk, mens konsentrasjonene øker for stoffer hvor det ikke er innført internasjonalt forbud, for eksempel HBCD og noen av fluorforbindelsene.
The "new" contaminants which are discovered in the Arctic give grounds for concern and show that more substances than the traditional persistent organic pollutants (POPs) have a potential for long-range transport. 
De «nye» miljøgiftene som oppdages i Arktis er bekymringsverdige og viser at flere stoffer enn de tradisjonelle persistente organiske miljøgiftene (POP) har potensial for langtransport.
The concentrations of polluting substances which have been banned and phased out are expected to decrease in the future. 
Konsentrasjonene av forurensende stoffer som har blitt forbudt og faset ut forventes å avta i fremtiden.
However, the manufacture and use of new compounds is constantly increasing and these may affect the arctic environment. 
Imidlertid skjer det en kontinuerlig økt produksjon og bruk av nye forbindelser som i fremtiden vil kunne påvirke miljøet i Arktis.
The heavy metals, cadmium, mercury and lead, are regarded as challenging for arctic areas. 
Tungmetallene kadmium, kvikksølv og bly blir sett på som en utfordring for arktiske områder.
Mercury discharges have been reduced in North America and Europe since the 1990s, whereas they have increased greatly in Asia. 
Kvikksølvutslipp har blitt redusert i Nord-Amerika og Europa siden 1990-årene, mens utslippene i Asia har økt sterkt.
The reduction in the use of leaded petrol has been very effective in reducing lead pollution. 
Reduksjon i bruken av blybensin har vært et svært effektivt tiltak for å få ned blyforurensningen.
Changes in the concentration of cadmium and mercury have not been measured at the Zeppelin Station at Ny-Ålesund in Svalbard since measurements started in 1994, but lead has declined by 30 %. 
Det har ikke vært målt endringer i konsentrasjonen av kadmium og kvikksølv på Zeppelinstasjonen i Ny-Ålesund på Svalbard siden målingene startet i 1994, mens bly er redusert med 30 %.
There are lower quantities of heavy metals in lake sediments from Svalbard than from mainland Norway. 
Det er mindre tungmetaller i innsjøsedimenter fra Svalbard enn fra Fastlands-Norge.
Mercury and cadmium levels in wildlife from Svalbard are generally lower than from other parts of the Arctic. 
Nivåene av kvikksølv og kadmium i dyr fra Svalbard er generelt lavere enn fra andre arktiske regioner.
Radionuclides 
Radionuklider
Utslipp fra alle atomanlegg til The most important sources of anthropogenic radioactivity have been global fallout from nuclear weapon testing in the atmosphere, discharges from recycling plants in Europe and the Chernobyl disaster. 
De viktigste kildene til menneskeskapt radioaktivitet har vært globalt nedfall fra atmosfæriske kjernefysiske våpentester, utslipp fra gjenvinningsanlegg i Europa og Tsjernobylulykken.
On the whole, discharges from all nuclear plants to northern European waters have been reduced since the early 1990s, and levels of radioactivity are continually declining. 
Utslipp fra alle atomanlegg til nordeuropeiske farvann har generelt blitt redusert siden tidlig på 1990-tallet, og nivåene av radioaktivitet er kontinuerlig avtagende.
The expected trend in the years to come is that the levels of anthropogenic radioactivity will continue to sink. 
Den forventede utviklingen i årene som kommer er at nivåene av menneskeskapt radioaktivitet vil fortsette å synke.
Geographical trend in wildlife 
Geografisk trend i dyr
The geographical trends found in the Arctic fox corresponds with the trends found in the polar bear, with the highest contaminant values in East Greenland and Svalbard, moderate ones in Canada and the lowest ones in Alaska. 
De geografiske trendene funnet hos fjellrev tilsvarer trendene en finner hos isbjørn, med høyest miljøgift verdier på Øst-Grønland og Svalbard, middels i Canada og lavest i Alaska.
Recent studies have shown that the levels of contaminants in arctic foxes are strongly related to where in the food chain they find their food and the proportion of marine and terrestrial food items in their diet, that is to say where they spend most of their time and what they eat. 
Nyere studier har vist at nivåene av miljøgifter hos fjellrev er sterkt relatert til hvor i næringskjeden de finner maten sin og til grad av marin/terrestrisk tilgang på næring, dvs. hvor reven har oppholdt seg og hva den har spist.
Results from Svalbard show that the levels of contaminants are highest in arctic foxes which find food high in the marine food chain. 
Resultater fra Svalbard viser at nivåene av miljøgifter er høyest hos fjellrev som finner mat høyt i den marine næringskjeden.
The geographical differences in arctic foxes can also be related to the two different types of habitat arctic foxes live in, inland and coastal habitats. 
De geografiske forskjellene hos fjellrev kan også relateres til de to ulike habitattypene fjellrev lever i, innland og kyst.
Foxes which have mostly eaten animals living on land (for instance, ptarmigan and reindeer) have lower PCB levels than those which have eaten animals living in the sea (for instance, seals). 
Rev som hovedsakelig har spist dyr som lever på land (for eksempel rype og rein) har lavere PCB-nivåer enn rev som har spist dyr som lever i havet (for eksempel sel).
The high levels of contaminants in arctic foxes in Svalbard and Iceland can be explained by them having a more marine diet than those in Canada and Alaska. 
De høye nivåene av miljøgifter i fjellrev på Svalbard og Island kan forklares med at de har en mer marin diett sammenlignet med fjellrev i Canada og Alaska.
These are the most important means of transport, but pollutants carried by animals which move between the polar areas may also have some significance. 
Disse tre representerer de viktigste tilførselsveiene, men miljøgifter som transporteres ved hjelp av dyr som forflytter seg mellom polarområdene kan også ha en viss betydning.
Atmospheric transport is the most rapid means of transport for the majority of pollutants carried to the polar regions. 
Atmosfærisk transport er den raskeste tilførselsveien for de fleste miljøgiftene som fraktes til polarområdene.
The sources of the pollution in the Arctic are largely in Europe, North America and Asia. 
I Arktis er kildene for forurensningen stort sett å finne i Europa, Nord-Amerika og Asia.
Ongoing climate change results in changes in the weather systems such as wind direction, precipitation and temperature. 
Pågående klimaendringer medfører endringer i værsystemene, som vindretning, nedbør og temperatur.
These, in turn, may affect the ocean currents and fluvial runoff which, themselves, influence the atmospheric transport of pollutants to the Arctic. 
Dette kan igjen påvirke havstrømmene og elveavrenning som igjen påvirker atmosfærens transport av miljøgifter til Arktis.
The properties of ocean currents as modes of transport shift with changes in temperature, which influence their ability to take up compounds. 
Havstrømmenes egenskaper som tilførselsvei endres med forandring i temperatur, og dermed endres deres evne til å ta opp forbindelser.
Input by rivers may also be altered as a consequence of the ongoing changes in the climate. 
Også elvetilførsel kan bli endret som følge av de pågående klimaendringene.
Modelling has demonstrated that a possible outcome is that the discharge in the Yenisei, Lena and Mackenzie rivers will increase and that in the Ob will decrease.Arctic Pollution 2002: Persistent Organic Pollutants, Heavy Metals, Radioactivity, Human Health, Changing Pathways. 
Modellering har vist at et mulig utfall er at vannføringen i elvene Yenisei, Lena og Mackenzie vil øke, og vannføringen i Ob vil synke).Arctic Pollution 2002: Persistent Organic Pollutants, Heavy Metals, Radioactivity, Human Health, Changing Pathways.
Atmosphere 
Via atmosfære
Ocean currents 
Via havstrømmer
Rivers and ice 
Via is og elver
Pollutants are emitted into the air or dumped into the sea and are carried to the Arctic by winds and ocean currents, rivers and melting ice. 
Miljøgifter slippes ut i lufta eller dumpes i havet og føres til Arktis med luft- og havstrømmer, elver og is som smelter.
Graphics: AMAP More articles on pollutants 
Grafikk: AMAP Flere artikler om miljøgifter
Today we recovered our under-ice turbulence instruments after two days of operation. 
Today we recovered our under-ice turbulence instruments after two days of operation.
The system consists of eight different sensors fixed to an eight meter long aluminium pole. 
The system consists of eight different sensors fixed to an eight meter long aluminium pole.
The instruments are deployed through a large hole drilled through the sea ice, and connected to a support frame, a power supply system and laptops at the surface. 
The instruments are deployed through a large hole drilled through the sea ice, and connected to a support frame, a power supply system and laptops at the surface.
We have spent a lot of time designing, building and testing the system and it felt great to see that it had all been working continuously for two days in low temperatures. 
We have spent a lot of time designing, building and testing the system and it felt great to see that it had all been working continuously for two days in low temperatures.
Lisbeth Håvik (University of Bergen) and Arild Sundfjord (NPI) deploying the turbulence instrument mast through hole in sea ice. 
Lisbeth Håvik (University of Bergen) and Arild Sundfjord (Norwegian Polar Institute) deploying the turbulence instrument mast through hole in sea ice.
Photo: Tor Ivan Karlsen / Norwegian Polar Institute 
Foto: Tor Ivan Karlsen / Norwegian Polar Institute
First half of the instrument mast below the ice. 
First half of the instrument mast below the ice.
Photo: Peter Leopold 
Foto: Peter Leopold
Harvey Goodwin (NPI), Lisbeth Håvik and Arild Sundfjord recovering the turbulence instrument mast after two days of measurements. 
Harvey Goodwin (Norwegian Polar Institute), Lisbeth Håvik and Arild Sundfjord recovering the turbulence instrument mast after two days of measurements.
RV Lance in the background. 
RV Lance in the background.
This knowledge is essential to produce better models of sea ice behaviour. 
This knowledge is essential to produce better models of sea ice behaviour.
It was the first time we used our new under-ice system throughout a full ice drift station and we were very happy to see that it collected data the whole time. 
It was the first time we used our new under-ice system throughout a full ice drift station and we were very happy to see that it collected data the whole time.
The hole it had been deployed through two days before was refrozen when we came back to retrieve it, but it was fairly easy to get through the surface using a regular axe, without damaging cables and the mast. 
The hole it had been deployed through two days before was refrozen when we came back to retrieve it, but it was fairly easy to get through the surface using a regular axe, without damaging cables and the mast.
Good thing the whole thickness of 130 cm was not refrozen! 
Good thing the whole thickness of 130 cm was not refrozen!
It may take only a few days or weeks for the pollutants to reach the Arctic from certain areas. 
Fra enkelte kildeområder kan det ta kun få dager eller uker for miljøgiftene å nå Arktis.
Volatile and semi-volatile compounds are transported in the atmosphere. 
Flyktige og delvis flyktige forbindelser transporteres i atmosfæren.
MOST COMMON MODE OF TRANSPORT The atmosphere is the most common and quickest mode of transport for pollutants. 
VANLIGSTE TILFØRSELSVEI Atmosfæren er den vanligste og hurtigste tilførselsveien for miljøgifter.
The Arctic Dome 
Den arktiske domen
Air currents transport pollution into the Arctic. 
Luftstrømmer transporterer forurensning inn i Arktis.
The strong cooling around the North Pole in winter causes warm polluted air from lower latitudes to slide over the cold air so that the pollution is not deposited in the Arctic. 
Den sterke nedkjølingen rundt Nordpolen om vinteren medfører at varm, forurenset luft fra lavere breddegrader glir over den kalde luften slik at forurensningen ikke avsettes i Arktis.
This is called the arctic dome, because cold air forms a protective lid in the lower troposphere. 
Dette kalles den arktiske domen – ettersom kald luft legger seg som et beskyttende lokk i den nedre troposfæren.
In periods with abnormal warming, such as the winter of 2006, this cold-air insolation fails to function and polluted air may penetrate into the central Arctic close to the surface and deposit pollution. 
I perioder med unormal oppvarming, som for eksempel vinteren 2006, fungerte ikke denne kaldluft-isoleringen og forurenset luft kunne trenge inn i det sentrale Arktis nært bakken og dermed avsette forurensning.
If such warmer winters occur more frequently due to the retreat of the sea ice, the amount of deposited pollution may increase dramatically. 
Hvis slike varmere vintre inntreffer hyppigere på grunn av tilbaketrekning av havisen, vil det kunne øke denne mengden avsatt forurensning dramatisk.
Some types of pollution, particularly volatile and semi-volatile organic compounds and mercury, are transported in gaseous form and behave differently from substances that are bound to particles and aerosols. 
Noen typer forurensning, særlig flyktige og halvflyktige organiske forbindelser og kvikksølv, transporteres i gassform og oppfører seg forskjellig fra stoffer som er bundet til partikler og aerosoler.
As the temperature gradually drops, the pollutants become bound to particles or dust and fall to the ground as rain or snow. 
Etter hvert som temperaturen faller, binder miljøgiftene seg til partikler eller støv og faller til bakken som regn eller snø.
This process may be repeated through seasonal cycles, so that ice melting, autumn storms and other events whirl the particles up so that they may be transported further in the atmosphere. 
Gjennom sesongmessige sykluser kan denne prosessen gjenta seg, slik at ved issmelting, høststormer eller annet, virvles partiklene opp og igjen transporteres videre i atmosfæren.
Persistent organic pollutants (POPs) and mercury can repeat this process many times and spread over the entire planet. 
Stabile organiske miljøgifter og kvikksølv kan gjenta prosessen mange ganger og spres over hele kloden.
However, the climatic conditions at high latitudes make it more difficult for them to convert into a gaseous form again when they have been precipitated so that they are easily accumulated in these regions. 
Klimaforholdene på høye breddegrader gjør imidlertid at det blir vanskeligere å gå over i gassform igjen når de først er felt ut, og de akkumuleres derfor lett i disse områdene.
The part played by the atmosphere as a means of transport varies from season to season. 
Atmosfærens rolle som tilførselsvei varierer gjennom sesongene.
The transport is greatest in winter and spring, and least in summer, because the properties of the air masses differ in different seasons. 
Transporten er høyere på vinteren og våren fremfor om sommeren, noe som skyldes luftmassenes egenskaper i de ulike sesongene.
The Arctic winter is characterised by a stable High over the North Pole which “captures” the air masses for a long period. 
Vinterstid i Arktis kjennetegnes ved et stabilt høytrykk over polene, og dette høytrykket «fanger» luftmassene over lengere tid.
The air therefore remains stable for a long time, giving plenty of time for pollutants to be deposited on ice, sea or land. 
Oppholdstiden blir derfor lang, med rikelig tid for miljøgifter til å deponeres på is, hav eller over landmasser.
In summer, temperature changes give the air masses more energy which, in turn, generates more dynamic weather instead of the static high pressure. 
Sommerstid sørger temperaturendringer for mer energi i luftmassene, hvilket igjen gir et mer dynamisk værpreg fremfor det statiske høytrykket.
Climate changes that affect the weather systems may have an effect on one or more of the processes which control the transport or deposition of the pollutants. 
Klimaendringer som påvirker værsystemene kan ha effekt på en eller flere av prosessene som styrer transport eller deponering av miljøgiftene.
Much more needs to be learnt about this, and a great deal of research and modelling are taking place to elucidate the consequences of climate changes for the atmospheric transport of pollution. 
Her er det store kunnskapsbehov, og det pågår utstrakt forsknings- og modelleringsarbeid for å forstå de mulige konsekvensene av klimaendringer for atmosfærisk transport av forurensning.