natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Fuel is stored and handled in such a way that a chance of even the smallest spills is minimised. 
Drivstoff oppbevarast og behandlast på en slik måte at muligheitene for sjølv de minste veskesøl er minimalisert.
Upgrading in 2005 
Oppgraderinga i 2005
Weasels transported 35 standard containers and 115 tons of steel foundations, amounting to 350 tons, from there over crevasses and ice to the station. 
Totalt 35 standardcontainere og 115 tonn stålfundament, til saman 350 tonn som vert trekte med beltevagnar over bresprekker og is inn til stasjonen.
Trollhaugen (NILU) 
Trollhaugen (NILU)
Facing north 
Mot nord
The Antarctic Treaty 
Antarktistraktaten
International cooperation in Antarctica 
Internasjonalt samarbeid i Antarktis
Troll in the environment - the environment at Troll (PDF, 2,7MB) 
Vis alle relaterte sider (+1)
The leader of ICE Ecosystems and research is senior research scientist Haakon Hop. 
Leder for ICE-økosystemer er seniorforsker Haakon Hop.
Ice-dependent ecosystem. 
Isavhengig økosystem.
Illustration: Audun Igesund / Norwegian Polar Institute 
Illustrasjon: Audun Igesund / Norsk Polarinstitutt
Leader of ICE Ecosystems and research, Haakon Hop 
Leder for ICE-økosystemer, Haakon Hop
The ivory gull is a medium-sized gull that is easy recognized by its pure white plumage, black legs and yellow bill with dark base. 
Ismåken er en middels stor måke som er lett å gjenkjenne på grunn av sin helhvite fjærdrakt, de svarte beina og det gule nebbet med mørk basis.
The eye is dark. 
Øyet er mørkt.
Photo: Bjørn Frantzen / Norwegian Polar Institute 
Foto: Bjørn Frantzen / Norsk Polarinstitutt
Ivory gull species description 
Ismåke: artsbeskrivelse
Norwegian-Russian project on ivory gull 
Norwegian-Russian project on ivory gull
Hypoteser: 
Hypoteser:
Ridges in FYI will become the new biological hot spots when MYI has disappeared. 
Ridges in FYI will become the new biological hot spots when MYI has disappeared.
Advection of more Atlantic water north of Svalbard will change the zooplankton communities from Arctic to more boreal (i.e. from Calanus glacialis to C. finmarchicus). 
Advection of more Atlantic water north of Svalbard will change the zooplankton communities from Arctic to more boreal (i.e. from Calanus glacialis to C. finmarchicus).
Seasonal lipid accumulation will be reduced for zooplankton in ice-free waters, with consequences for lipid transfer to upper trophic levels (as fats and blubber). 
Seasonal lipid accumulation will be reduced for zooplankton in ice-free waters, with consequences for lipid transfer to upper trophic levels (as fats and blubber).
Biodiversity Section Leader at the Norwegian Polar Institute 
Leder av Biodiversitetsseksjonen, Norsk Polarinstitutt
I have worked with marine mammals in polar regions for the past 30+ years, commencing fieldwork in the High Arctic while I was still an undergraduate. 
Jeg begynte med feltarbeid i Arktis som student, og har siden jobbet med marine pattedyr i polare strøk i over 30 år.
Most of my research projects have dealt with ecology and population biology of ice-associated seals and whales – including harp seals, hooded seals, harbour seals, ice-breeding grey seals, bearded seals, ringed seals and walruses as well as the three ice-whales (narwhal, white whales and bowheads) and a few Antarctic species. 
Mye av min forskning har dreid seg om økologi og populasjonsbiologi til sel- og hvalarter som holder til i isfylte farvann, som grønlandssel, klappmyss, steinkobbe, gråsel, storkobbe, ringsel og hvalross i tillegg til narhval, hvithval og grønlandshval samt noen antarktiske selarter.
I have always been interested in how animals live in relation to their environments, and each other, and am both intrigued and concerned about how climate change will impact marine ecosystems in the Arctic, especially key species such as ringed seals. 
Jeg har alltid vært interessert i hvordan dyr relaterer seg til miljøet de oppholder seg i, og er opptatt av og bekymret for hvordan klimaendringene vil påvirke de arktiske økosystemene, og da særlig på nøkkelarter slik som ringselen.
Dr. Christian Lydersen 
Dr. Christian Lydersen
Senior Scientist at the Norwegian Polar Institute 
Seniorforsker, Norsk Polarinstitutt
I have worked with Artic marine mammals since 1981, mainly in Svalbard (but also in the North Atlantic Arctic more broadly, as well as in the Southern Ocean). 
Jeg har jobbet med arktiske marine pattedyr siden 1981 hovedsaklig på Svalbard, men også andre steder i Nord-Atlanteren og i Sørishavet.
I have conducted research programmes with all North Atlantic Arctic seal and whale species, mainly dealing with aspects of ecology, physiology and population biology. 
Jeg har drevet forskning på alle våre arktiske sel- og hvalarter hovedsaklig innenfor økologi, fysiologi og populasjonsbiologi.
Dr. Jon Aars 
Dr. Jon Aars
Research scientist at the Norwegian Polar Institute 
Forsker, Norsk Polarinstitutt
I have been responsible for the polar bear research program at the Norwegian Polar Institute since 2003. 
Fra fangst-gjenfangst-programmet som går hver vår tas en rekke prøver og data fra ulike individer.
Samples and data from the capture-recapture program and other field studies have been used in a very wide range of projects with many collaborators, e.g. studies on toxicology, habitat use, disease, population genetics, population size estimation, and responses to human disturbance. 
Disse samt andre feltekspedisjoner har blitt brukt i en rekke ulike prosjekter med ulike samarbeidspartnere, innen f.eks. økotoksikologi, habitatbruk, sykdomsstudier, populasjonsgenetikk, bestandsestimering og respons på motorferdsel.
My primary research interests are demography and population genetics. 
Mine hovedinteresser er bestandsdemografi og populasjonsgenetikk.
Dr. Øystein Varpe 
Dr. Øystein Varpe
Research scientist at the Norwegian Polar Institute 
Forskar, Norsk Polarinstitutt
I am an ecologist particularly interested in evolutionary ecology. 
Eg jobbar med økologi og er særleg opptatt av evolusjonærøkologi.
Organisms have evolved in response to interactions with their physical and biological environment. 
Organismar har gjennom evolusjon tilpassa seg miljøet sitt.
If we understand the processes that have selected for the adaptations (or strategies) we observe, then we may also be able to predict how organisms will respond to environmental changes, such as altered sea ice conditions. 
Forstår vi kva miljøfaktorar som har forma tilpassingar (eller strategiar) hos ein art, så har vi også eit grunnlag for å forstå korleis organismen vil respondere på endra miljøforhold, slik som endra isforhold.
I mostly work with zooplankton, fish and seabirds, and study energy storage, reproduction and migrations, particularly in relation to individual variability within species. 
Eg jobbar mest med dyreplankton, fisk og sjøfugl og er særleg opptatt av spørsmål knytt til energilagring, reproduksjon og vandringar, ofte relatert til individvariasjon innad i artar.
I use statistical analyses of data as well as mathematical simulations of life histories and behaviors. 
I forskinga mi bruker eg både statistiske analysar av data og matematiske simuleringar av dyrs livssyklus og åtferd.
And, I enjoy fieldwork and have performed several field studies in the Arctic and Antarctic. 
I tillegg likar eg godt feltarbeid og har gjennomført fleire feltstudier i Arktis og Antarktis.
Magnus Andersen 
Magnus Andersen
Senior engineer at the Norwegian Polar Institute 
Overingeniør, biolog, Norsk Polarinstitutt
I hold a master degree in marine biology and have worked with marine mammals as an employee at the NPI since 1999. 
Jeg er utdannet cand. scient. i marin biologi og har arbeidet med sjøpattedyr på Svalbard som ansatt ved Norsk Polarinstitutt siden 1999.
The main part of my work within ICE is affiliated with the polar bear program at the Polar Institute, and this year I had my 11th field season in Svalbard, capturing, tagging and taking sampling from polar bears. 
Hoveddelen av mitt arbeid er knyttet til isbjørnprosjektet ved Polarinstitutet, og jeg gjennomførte i år min 11. feltsesong med isbjørnmerking på Svalbard.
My professional interests are broad and include a variety of ecological issues connected to polar bears and their prey, but also human influences on the polar bears through pollution and disturbance. 
Mine faglige interesser spenner vidt og inkluderer økologiske problemstillinger knyttet til isbjørn og dens byttedyr, men også menneskers påvirkning på isbjørnen gjennom både miljøgifter og ulike typer forstyrrelser.
Climate change is important in all of these issues, and I hope and believe that through ICE Ecosystems we can shed light on how polar bears in Svalbard are being affected by changes in the Arctic environment. 
Klimaendringer er viktig i alle disse problemstillingene, og jeg håper og tror at vi gjennom ICE økosystemer kan belyse hvordan isbjørnbestanden på Svalbard blir påvirket av endringer i det arktiske miljøet.
Hallvard Strøm 
Hallvard Strøm
Research scientist at the Norwegian Polar Institute 
Forsker, økolog, Norsk Polarinstitutt
I am a seabird ecologist at the Norwegian Polar Institute, which means in practice that I study the interactions between birds and the environment they live in. 
I praksis vil det si at jeg studerer interaksjonene mellom fugler og miljøet de lever i.
I had my first field season in Svalbard in 1992 and have conducted studies of seabirds on Svalbard, in Russia and in the Antarctic since that time. 
Min første feltsesong var på Svalbard i 1992, og siden har jeg ledet studier på sjøfugl på Svalbard, i Russland og i Antarktis.
One of my main tasks is to run the NPI seabird monitoring program on Bjørnøya. 
En av mine hovedoppgaver er å lede Norsk Polarinstitutts monitoreringsprogram for sjøfugl på Bjørnøya.
I started a research programme with ivory gulls in 2006; this species is currently threatened by declining sea ice, so studies of their ecology, life history and abundance are particularly valuable at this time. 
I 2006 startet jeg et forskningsprogram på polarmåker; denne arten er på det nåværende tidspunkt truet av tilbaketrekkende havis, slik at studier på deres økologi, livshistorie og overflod er spesielt verdifulle nå.
Vidar Bakken 
Vidar Bakken
Biologist 
Biolog
I’m a biologist who has worked on Svalbard (annually) since 1986. 
Jeg er utdannet biolog og har jobbet årlig på Svalbard siden 1986.
From 1986 to 2000, I was employed at the Norwegian Polar Institute as a seabird ecologist, focussing on various seabird species on Bjørnøya. 
I perioden 1986–2000 var jeg ansatt ved Norsk Polarinstitutt med sjøfugl på Bjørnøya som hovedtema.
I have worked with ivory gulls since 1994, when the first colour-banding studies were started on Spitsbergen. 
Med ismåkene har jeg jobbet siden 1994 da de første fargemerkingsprosjektene startet på Spitsbergen.
Since then I have taken part in fieldwork with this species in several seasons. 
Siden har jeg deltatt i dette feltarbeidet i flere sesonger.
Audun Igesund 
Audun Igesund
Graphic designer / cliff-climber 
Grafiker, fjellklatrer
I am a graphic designer at the Norwegian Polar Institute. 
Jeg jobber til daglig som grafisk designer ved Norsk Polarinstitutt.
Although this is not my day-job, I have been climbing for more than 25 years, and it is very satisfying to use my skills as a climber in this research project. 
Selv om dette ikke er min vanlige jobb har jeg drevet med klatring i mer enn 25 år.
This is the fourth season for me in this project. 
Dette er den fjerde sesongen for meg på Svenskøya.
Anders Skoglund 
Anders Skoglund
Senior engineer at the Norwegian Polar Institute 
Overingeniør, Norsk Polarinstitutt
I am a senior engineer in the Mapping section at the Norwegian Polar Institute. 
Jeg er overingeniør i kartseksjonen ved Norsk Polarinstitutt.
In my daily work, I am usually engaged with the production of topographical maps of Svalbard, Internet map services and production of thematic maps for scientific and management purposes. 
Til daglig arbeider jeg hovedsakelig med produksjon av topografiske kartdata over Svalbard, kart på Internett, og temakartproduksjon for forskning og forvaltning.
ICE Polar bear will explore the body condition and reproductive status of polar bears in relation to changing physical conditions. 
Under ICE vil vi undersøke kondisjons- og reproduksjonsstatus hos isbjørner i forhold til variasjon i isforhold.
Special attention will be paid to where bears den over the next few years. 
Vi vil også se nærmere på hvor hunnbjørnene går i hi de kommende årene.
The specific primary hypotheses to be addressed will be: female polar bears stranded on land will have lower condition, lower reproductive success (higher offspring mortality), smaller ranges and less dependence on marine food. 
Primærhypotesene som skal testes er: Isbjørnhunner som strander på land om sommeren har dårligere kondisjon, lavere reproduksjonsrater, høyere ungedødelighet, mindre leveområder og er mindre avhengige av marine pattedyr enn de som oppholder seg på havisen.
Polar bears are the largest species of bear in the world. 
Isbjørnen er den største av verdens bjørnearter, men hanner og hunner har veldig ulik størrelse.
They are markedly sexually dimorphic, with males being larger than females. 
Hanner veier fra 300 til 700 kg, og hunner fra 150 til 350 kg.
Males weigh between 300–700 kg while females weigh 150–350 kg. 
En voksen isbjørn er mellom 180 og 260 cm lang.
Polar bear species description 
Isbjørn: artsbeskrivelse
Polar Bear Specialist Group on polar bears 
Polar Bear Specialist Group om isbjørn
These analyses will enable usto make better predictions regarding how environmental change will impact this important Arctic species and how fast they are likely to be affected. 
Disse undersøkelsene gjør at vi bedre kan predikere hvordan klimaendringene vil slå ut for denne viktige selarten.
Read the fieldwork blog 
Les blogg (feltrapporter)
Ringed seals are small phocid seals that are silver-grey through to brownish in colour. 
Ringselen er en liten, ekte selart som er sølvgrå på buken og brunlig på ryggsiden.
Their bellies are light, while their backs are darker and bear a conspicuous pattern of small rings that gives them their common name. 
Her har den oftest et mønster av lysere ringer som er opphavet til navnet på denne arten.
Ringed seal (species description) 
Ringsel: artsbeskrivelse
Fieldwork reports (blog) 
Feltarbeid i prosjektet
Over the past three decades, the Arctic sea ice cover has changed substantially with reductions in both extent and thickness. 
I løpet av de siste tredve årene har havisen i Arktis forandret seg drastisk, og har minket både i utstrekning og i tykkelse.
In ICE Fluxes, we focus on understanding processes from small to larger scales that govern energy and mass fluxes between the atmosphere, snow, sea ice, and ocean. 
I ICE-havis fokuserer vi på å forstå prosessene som styrer masse- og energiflyten mellom atmosfæren, snøen, havisen og havet – både i liten og stor skala.
Various measurements are done during a sea ice station. 
En rekke målinger blir gjort på en havisstasjon.
On this photo, you can see the automatic weather station, a setup for albedo measurements, and the EM-bird hanging under the helicopter measuring sea ice thickness. 
Her henger den automatiserte værstasjonen, et oppsett for albedomålinger, og EM-birden under et helikopter for å måle havistykkelse.
Photo: Angelika Renner / Norwegian Polar Institute 
Foto: Angelika Renner / Norsk Polarinstitutt
The Arctic sea ice cover is part of a complex and very dynamic physical system that includes the atmosphere (wind, sunlight, snow and rainfall, aerosols), the snow on top of the sea ice, the sea ice itself, the ocean underneath, and the biological organisms and by-products in the ice and water. 
Havisen i Arktis er del av et komplekst og dynamisk fysisk system som inkluderer atmosfæren (vind, sollys, snø og regn, aerosoler), snøen på isen, selve havisen, havet under isen, og de biologiske organismene og biprodukter i isen og havet.
We aim to improve the understanding of how the components interact and which processes control the development of the sea ice cover. 
Vi har som mål å øke forståelsen av hvordan disse komponentene samhandler og hvilke prosesser som kontrollerer utviklingen av havisen.
This will be done through extensive field work around Svalbard, in the Barents Sea, and in Fram Strait, through modelling using simple to highly sophisticated models, and through laboratory experiments with a rotating tank. 
Dette vil bli gjort gjennom omfattende feltvirksomhet rundt Svalbard, i Barentshavet og i Framstredet, gjennom modellering ved hjelp av både enkle og mer sofistikerte modeller, og gjennom eksperimenter i laboratorier med en roterende tank.
The leader of ICE Fluxes is research scientist Arild Sundfjord. 
Leder for ICE-havis er forsker Arild Sundfjord.
Leader of ICE Fluxes, Arild Sundfjord 
Leder for ICE-havis, Arild Sundfjord
Photo: International Glaciological Society 
Foto: International Glaciological Society
The Symposium was arranged by International Glaciological Society (IGS), ICE and University of Tromsø, with additional support from the Research Council of Norway and The Climate and Cryosphere (CliC) Project. 
Symposiet ble arrangert av International Glaciological Society (IGS), ICE og Universitetet i Tromsø, med støtte fra Norges forskningsråd and The Climate and Cryosphere (CliC) Project.
Papers appear in a thematic issue on sea ice of Annals of Glaciology published by the IGS, Chief Editor for this volume is scientist Mats Granskog at NPI/ICE. 
Sjefsredaktør for volumet er forsker Mats Granskog fra NP/ICE.
Overview of peer-reviewed papers in Annals of Glaciology No 57 
Oversikt over fagfellevurderte skrifter i Annals of Glaciology nummer 57
ICE, Publications and maps, Sea ice 
ICE, Publikasjoner og kart, Havis
The Arctic CO2 budget depends on various processes influenced by a warming climate. 
Det arktiske CO2-budsjettet påvirkes av forskjellige prosesser som endres gjennom et varmere klima.
Measurements in Fram Strait help to assess the development of the Arctic as a sink for terrestrial organic carbon. 
Målinger i Framstredet bidrar til å forstå betydningen av Arktis som opptaksplass for organisk karbon fra land.
To get data over longer periods of time, instruments are deployed on moorings. 
Instrumenter monteres på bøyerigger for å samle data over lengre perioder.
Here, the automated water sampler is just about to go into the water. 
Her settes den automatiske vannprøvetakeren i vannet.
Photo: Ella Darlington 
Foto: Ella Darlington
The Fram Strait between Greenland and Svalbard is the only deep water passage between the central Arctic Ocean and the subpolar seas. 
Framstredet, mellom Grønland i vest og Svalbard i øst, er den eneste dypvannspassasjen mellom det sentrale arktiske havet og de subpolare hav.
As such, it represents a choke point where an integrated signal of changes in the Arctic can be observed. 
Derfor representerer det en flaskehals hvor forandringer i Arktis kan observeres.
Building on longterm monitoring studies at the Norwegian Polar Institute, we will compare this signal to process studies upstream of the outflow to learn more about the relative roles of the atmosphere and the ocean in modulating the sea ice melt in the Arctic. 
Basert på langtidsovervåkning utført av Norsk Polarinstitutt vil vi sammenligne signalet fra Framstredet med prosesstudier oppstrøms, for å lære mer om den relative betydningen atmosfære og havet har for smeltingen av havis i Arktis.
A special focus will be on the period around the 2007 record low summer sea ice extent, the preconditioning that led to the loss in extent, and the resulting changes in the sea ice-ocean system, especially with regard to sea ice thickness and freshwater export. 
Vi vil spesielt fokusere på perioden rundt 2007 – et rekordår for minimum sommerhavisutbredelse – forutsetningene som ledet til det store tapet av havis, og forandringene det førte til i havis–hav-systemet, særlig istykkelse og eksport av ferskvann.
Not only sea ice and freshwater, but also organic carbon, are exported through Fram Strait. 
Det er ikke bare havis og ferskvann som blir eksportert gjennom Framstredet, men også organisk karbon.
With a warming climate, river runoff and thus organic carbon input to the Arctic are likely to increase. 
Med et varmere klima vil inntaket av organisk karbon til Arktis øke med større avrenning fra elvene.
However, the fate of the imported carbon is unknown. 
Det er foreløpig ukjent hva som vil skje med det ekstra tilførte karbonet.
Measuring the outflow through Fram Strait enables us to assess the efficiency of processes leading to CO2 uptake and release, and the outflow of carbon to lower latitude oceans. 
Ved å måle utstrømmen fra Polhavet gjennom Framstredet kan vi anslå hvor effektive prosessene som leder til CO2-opptak og -utslipp er, og hvor stor eksporten av karbon til sørligere breddegrader er.
This will help us to confirm whether in the long term, a decrease in sea ice coverage and higher ice production will turn the Arctic Ocean into a more active sink for terrestrial organic carbon. 
Dette vil hjelpe oss å fastslå om mindre isdekke og økt produksjon av is på lengre sikt vil gjøre Polhavet til en mer effektiv opptaksplass for organisk karbon tilført fra land.
The contributions of the different pathways of the Atlantic Water into the Arctic are investigated here. 
Vi studerer bidragene fra de forskjellige tilførselsveiene til Arktis av atlantisk vann.
The thinning of the sea ice is likely to further contribute to an acceleration of the sea ice drift. 
Stadig tynnere is i Arktis vil sannsynligvis bidra til stadig raskere havisdrift.
Thin ice is easier to break up and advect by swell and ocean currents. 
Tynn is brekker lettere og fraktes lettere med bølger og havstrømmer.
In recent years, all major components of the Arctic sea ice regime have been changing. 
I de senere år har alle de viktige komponentene i det arktiske havisregimet forandret seg.
Prolonged ice melt in the summer and unusual weather conditions have been observed together with more sea ice exiting and more warmer water from the Atlantic entering the Arctic Ocean. 
Forlenget smeltesesong (sommeren) og uvanlige værforhold har blitt observert sammen med mer havis som forlater Polhavet og mer tilførsel av varmt vann fra Atlanterhavet til polbassenget.
The decrease in the area covered by sea ice and the thinning of the ice then caused changes in the drift of the ice. 
Området som havisen dekker blir stadig mindre, og isen blir stadig tynnere, noe som har ført til en endring i hvordan isen driver.
Variations in the inflow of warm and salty Atlantic water to the Arctic through the Fram Strait and the Barents Sea are a major driver of changes in the sea ice cover conditions. 
Variasjoner i tilførselen av varmt og salt vann fra Atlanterhavet til Polhavet gjennom Framstredet og Barentshavet er viktige drivkrefter bak forandringene i havisen.
To confirm the importance of the Atlantic Water inflow and to investigate the pathways of the Atlantic Water into the Arctic, we will collect new data from the Fram Strait, the northern Barents Sea, and the waters north of Svalbard, and combine these observations with historical datasets for analyses on seasonal and interannual timescales. 
For å fastslå viktigheten av atlanterhavsvann-tilførselen og for å undersøke tilførselsveiene vil vi samle inn nye data fra Framstredet, det nordlige Barentshavet og fra områdene nord for Svalbard, og kombinere disse observasjonene med gamle datasett for å analysere sesongmessige og mellomårlige endringer.
The thinner Arctic sea ice cover will behave differently than what we have seen so far. 
Det tynnere islaget i Arktis vil oppføre seg forskjellig fra det vi har sett tidligere.
Measurements using radiosounding systems will provide us with further insight into the vertical structure of the atmosphere and its role in driving the changes. 
Målinger ved hjelp av radiobølger vil gi oss økt innsikt i den vertikale strukturen av atmosfæren og dens rolle i disse endringene.