natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Europe as a whole is enjoying growth – some countries considerably so, while others are lagging behind, caught between heavy debt, major deficit and weak or no growth. 
Samlet sett opplever Europa ny vekst, i noen land betydelig, mens andre land henger igjen i et krysspress av stor gjeld, store underskudd og svak eller ingen vekst.
The situation we are seeing here is unsustainable, the effects ranging from the unacceptable queues of job seekers, particularly of young people both with and without formal qualifications, to the social impact of national austerity measures, and the approach taken to addressing major debts and deficits in many countries. 
Vi ser her et bilde av en situasjon som ikke er bærekraftig: fra det uholdbare i store køer av arbeidsledige, særlig alvorlig blant unge med og uten utdanning, til store sosiale konsekvenser av de nasjonale innstramningsprogrammer og håndtering av stor gjeld og store underskudd i mange land.
In some countries this has engendered frustration, social unrest, demoralisation and feelings of helplessness – a combination that can provide fertile ground for populism. 
Dette har i noen land slått ut i frustrasjon, sosial uro, motløshet og avmaktsfølelse, en sum som lett kan skape grobunn for populisme.
In the hardest hit countries, many newly qualified academics are taking advantage of the free labour market and moving to other EU countries where the prospects of finding work are better. 
I de mest vanskeligstilte EU-landene har arbeidsmarkedssituasjonen ført til at mange nyutdannede akademikere benytter seg av de mulighetene et fritt arbeidsmarked gir til å dra til andre medlemsland der mulighetene er bedre og flere.
This is a positive aspect of the common labour market that we are a part of. 
Det er en positiv side ved det felles arbeidsmarkedet vi er en del av.
But one of the side-effects is that the most severely affected countries are losing precisely those parts of the workforce that ideally could help to redress the situation. 
Men en sideeffekt er at de kriserammede landene tappes for nettopp den arbeidskraften som ideelt sett kunne bidra til å snu situasjonen.
Here in Norway we can see one effect of the many austerity measures implemented in many EU countries: the number of international applicants to our universities and colleges for the coming academic year has increased so much that the Norwegian Association of Higher Education Institutions has held meetings dedicated to discussing how to process the huge pile of applications. 
Her kan vi se en effekt av de mange innstramningene i mange EU-land på vår hjemlige arena: Den internasjonale søkningen til norsk høyere utdanning har økt så kraftig for kommende studieår, at Universitets- og høyskolerådet setter seg ned i egne møter for å drøfte hvordan man skal klare å komme gjennom søknadsbunkene.
Reducing deficit and debt is the task of each country concerned. 
Oppgaven med å kutte underskudd og redusere gjeld tilfaller hvert enkelt utsatt land.
Political tensions and instability – of which there have been increasing signs round and about – are mainly developing at country level. 
Politiske spenninger og ustabilitet – som vi har sett i et økende omfang rundt om – utspiller seg først og fremst på landnivå.
It is here the political costs for democratically elected national assemblies and governments will be most strongly felt. 
Det er her de politiske kostnadene vil bli sterkest følt for demokratisk valgte nasjonalforsamlinger og regjeringer.
This will affect the EU’s ability to take coherent action, and many of our partner countries will have an agenda quite different from our own. 
Mange av våre partnerland vil dermed få en dagsorden ganske ulik vår egen.
At the same time as these efforts to respond to the economic crisis are unfolding, we are also following the establishment of the European External Action Service (EEAS), which is designed to give the common foreign and security policy greater force and a clearer direction. 
Parallelt med håndteringen av den økonomiske krisen, følger vi etableringen av EUs nye utenrikstjeneste som skal gi den felles utenriks- og sikkerhetspolitikken mer tyngde og klarere retning.
The various institutions engaged in this area are to pursue a common policy and support the EEAS with concerted political effort. 
De nye institusjonene skal fylles med felles politikk og støtte den nye utenrikstjenesten med samlet politisk kraft.
Considerable political energy is currently being used to build up the EEAS and distribute posts and positions. 
Betydelig politisk energi brukes nå til å etablere institusjonene, fordele poster og stillinger.
It is also, of course, necessary to clarify the distribution of power between the various institutions. 
Som naturlig er, følger pågående avklaringer av maktfordeling mellom de nye institusjonene.
It seems that a good deal of energy is being spent on Brussels-based tugs of war. 
Et inntrykk er at mye politisk energi i denne fasen går med på interne, Brussel-baserte dragkamper.
This could undermine the political footprint of the EEAS outside the EU. 
Dette kan være med på å svekke det politiske fotavtrykket utad.
It is in Norway’s interests, Mr President, that the EU succeeds in pursuing a clear and coherent foreign policy, and that its voice is loud enough to be heard in important international forums. 
Det er i Norges interesse, President, at EU lykkes i å føre en tydelig og samlet utenrikspolitikk, at Europas stemme lar seg høre i viktige internasjonale fora.
Norway and the EU often take common foreign policy positions in many areas, including human rights, the principles of the rule of law, and climate and environment policy. 
Norge og EU har ofte felles utenrikspolitiske posisjoner – det gjelder menneskerettigheter, rettstatsprinsipper, klima- og miljøpolitikken og veldig mye annet.
We are now working to maintain and further develop consultation arrangements with the EU within this new structure. 
Vi arbeider nå for å videreføre og videreutvikle konsultasjonsordninger for Norge i denne nye strukturen med EU.
We had channels for consultations in the old set-up, and we wish to maintain them in the new one. 
Vi har hatt etablerte kanaler for konsultasjoner i det gamle oppsettet og vi ønsker å videreføre dem i det nye.
For this fact remains unchanged: we are listened to in areas where we have expertise. 
For dette gjelder som før: Vi blir lyttet til der vi har relevant kompetanse.
The EEAS will take over responsibility for coordination of the EEA Agreement. 
EUs nye utenrikstjeneste vil overta ansvaret for EUs samordning av EØS-avtalen.
We will continue to cooperate with the European Commission, represented by its various Directorates-General, in the areas where EU legislation is in development. 
Europakommisjonen, representert ved sine ulike avdelinger, vil fortsatt være vår samarbeidspartner innenfor de ulike fagområdene der regelverksutviklingen i EU finner sted.
Our right to participate in expert groups and committees that assist the Commission with the development of legislation is set out in the EEA Agreement. 
Vår rett til deltakelse i ekspertgrupper og komiteer som assisterer kommisjonen med utvikling av regelverk, er hjemlet i EØS-avtalen.
We are following with interest the way the EU countries’ national foreign policies are being affected by this closer coordination. 
Vi følger også med interesse, President, hvordan EU-landenes nasjonale utenrikspolitikk preges av den sterkere samordningen.
We are witnessing a shift in culture. 
Vi er vitne til et kulturelt skifte nå.
Most of the EU countries have long traditions as foreign policy actors. 
De fleste statene har lange tradisjoner som utenrikspolitiske aktører.
Meanwhile, a common foreign policy has developed over the last decade. 
Samtidig har det vokst frem en felles utenrikspolitikk det siste tiåret.
With the new institutional set-up, the 27 countries will to a greater extent have to strike a balance between common positions and their own policies. 
Med etableringen av de nye institusjonene må de 27 i enda sterkere grad finne denne balansen mellom felles markeringer og egen politikk.
But the vigour and force of the various institutions are appreciable. 
Men institusjonenes kraft og tyngde gjør sitt.
Foreign policy energy is being drawn towards Brussels. 
Utenrikspolitisk energi trekkes mot Brussel.
The closure of missions and reduced presence of EU countries, especially our Nordic neighbours, will have consequences for us. 
Det får betydning også for oss når det skjer nedleggelser og redusert nærvær, særlig blant våre nordiske naboer.
We are also seeing that matters with a specifically national agenda are gaining importance, and these are naturally not included in the formation of common policy. 
Vi ser en oppgradering av saker som har en utpreget nasjonal agenda og følgelig ikke fanges opp av den felles politikkutformingen.
Business promotion is one such area. 
Næringsfremme er ett slikt område.
The foreign services of the individual countries will be even more visible as instruments for supporting national companies in new markets. 
Utenrikstjenesten blir enda tydeligere et instrument for å støtte egne bedrifter i nye markeder.
And we should take note of this. 
Også dette skal vi merke oss.
The EU countries are our partners, but their companies are among our most important competitors. 
EU-landene er våre partnere, men bedriftene deres er blant våre bedrifters fremste konkurrenter.
The EEA and Norway Grants are still an important tool for strengthening bilateral relations with beneficiary states in the EU. 
EØS-midlene representerer fortsatt et viktig virkemiddel for å styrke de bilaterale relasjoner med mottakerlandene i EU.
For we are seeing a surge of bilateral and regional contracts, and again these are developing below the common EU foreign policy radar. 
For vi ser en oppblomstring av bilaterale og regionale kontakter; igjen skjer det under radarskjermen for den felles politikkutformingen i EU.
Earlier this week, the Polish, German and French leaders met for security policy talks. 
Tidligere i uken møttes lederne fra Polen, Tyskland og Frankrike til sikkerhetspolitiske drøftelser.
The British initiative on Nordic–Baltic–British cooperation is one example, but there are many others – clusters of enhanced regional cooperation in all corners of the continent. 
Det britiske initiativet til britisk-nordisk-baltisk samarbeid er annet eksempel – men det går videre, til klynger av tettere regionsamarbeid, i alle hjørner av kontinentet.
This puts the Nordic cooperation in an interesting light, and it highlights the regional bodies in the north – from the Arctic via the Barents Sea to the Baltic Sea and the EU Northern Dimension – as examples of established, cross-border cooperation. 
Dette, President, setter det nordiske samarbeidet i et interessant lys – og det gjør de regionale organene i nord – fra Arktis via Barents til Østersjøen og EUs nordlige dimensjon – til viktige uttrykk for etablert grensenært samarbeid.
We therefore have opportunities here. 
Her har vi derfor et handlingsrom.
And we will make use of it, for example in our relations with the other Nordic countries, where we are following up the recommendations of the Stoltenberg report on developing even closer civilian and military cooperation. 
Det skal vi utnytte, blant annet innenfor den nordiske kretsen, når vi følger opp Stoltenberg-rapportens anbefalinger som ledd i utbyggingen av et enda tettere sivilt og militært samarbeid.
This is an exciting task, not only for foreign policy, but also for the Norwegian business sector, the cultural sector, civil society and policy formation in many other areas from climate change to health and migration. 
Dette engasjerer oss og er en spennende oppgave, ikke bare for utenrikspolitikken, men også for norsk næringsliv, kultur, det sivile samfunn og politikkutforming på en lang rekke andre områder, fra klima og helse til migrasjon og flukt.
In today’s world, the countries in what we call “the West” find that they no longer have a majority in the global organisations. 
I det nye verdensbildet opplever landene i det vi har kalt ”Vesten” at de ikke lenger er i flertall i de globale organisasjonene.
When the UN was established, there were 50 states in the world. 
Da FN ble stiftet hadde verden 50 stater.
Now there are nearly 200. 
Nå er tallet nærmere 200.
We must expand our horizon and seek alliances with moderate forces outside our own group of Western countries. 
Vi må utvide horisonten og søke allianser med moderate krefter utenfor vår egen gruppe av vestlige land.
We have a good deal in common with many countries in Latin America, Africa and Asia, and we are working systematically on developing this potential both in the UN and in bilateral relations. 
Vi har betydelig felles gods å utvikle med mange land i Latin-Amerika, Afrika og Asia, og vi satser systematisk på dette i vårt FN-arbeid og i utviklingen av tosidige forbindelser.
Some of the issues Norway has engaged most heavily in during the past year in the UN General Assembly and in its capacity as member of the UN Human Rights Council have been work on promoting the adoption of a resolution on a moratorium on the use of execution as a form of punishment, on improving the protection of human rights defenders, on identifying legislation that discriminates against women, and on advocating the rights of lesbian, gay, bisexual and transgender persons. 
Blant de viktigste områder i FNs generalforsamling og som medlem av FNs menneskerettighetsråd, som Norge har engasjert seg i det siste året, er arbeidet med å få vedtatt en resolusjon om stans i bruken av henrettelser som straffeform, engasjementet for økt beskyttelse av menneskerettighetsforkjempere, arbeidet med å kartlegge lover som diskriminerer kvinner og anerkjennelse av lesbiske, homofile, bifile og transpersoners rettigheter.
Indonesia is becoming an increasingly important geopolitical actor. 
Geopolitisk trer Indonesia frem som en mer og mer sentral aktør.
It is the largest economy in South-East Asia, pursues an active UN policy, and is an important member of the G20. 
Landet er Sørøst-Asias største økonomi, fører en aktiv FN-politikk og er et sentralt medlem av G20.
After many years of systematic effort, Norwegian–Indonesian cooperation has gathered momentum – on climate change and energy, global health and the Millennium Development Goals, disarmament, democracy and human rights, and on international political issues and trade. 
Etter mange års systematisk oppbygging har det norsk-indonesiske samarbeidet skutt fart, innen klima og energi, global helse og tusenårsmålene, nedrustning, demokrati og menneskerettigheter, samt internasjonale politiske spørsmål og økonomisk samhandel.
2010 was an important year in this regard. 
2010 var et viktig år i så måte:
In May, we signed a memorandum of understanding, and in November I signed a joint declaration on cooperation and close consultations in this field. 
I mai ble det inngått en intensjonserklæring på dette området, og i november i Jakarta undertegnet jeg en felleserklæring om samarbeid og tette konsultasjoner.
And in the area of trade, Norway recently became engaged in negotiations on a trade agreement with Indonesia through EFTA. 
Og innen handel: Norge har gjennom EFTA-samarbeidet nylig lansert forhandlinger om en handelsavtale med Indonesia.
This would benefit the business sector in both countries and promote increased trade and investment. 
En slik avtale vil være til nytte for næringslivet i begge land og bidra til økt handel og investeringer.
In the multilateral arena, we are gradually expanding our cooperation in the UN and in other forums. 
Multilateralt utvider vi gradvis samarbeidet i FN og andre fora.
Indonesia is a partner in the field of disarmament and non-proliferation, and it is party to most global arms control agreements. 
Indonesia er for oss en medspiller innen nedrustning og ikke-spredning og landet er tilsluttet de fleste globale rustningskontrollavtaler.
We also cooperate closely on strengthening the Biological and Toxin Weapons Convention, particularly in the field of disease surveillance. 
Vi har blant annet et nært samarbeid for å styrke Biologivåpenkonvensjonen – spesielt innen sykdomsovervåking.
Last autumn, we cooperated with Indonesia on organising a regional Asian conference on the need for better protection of civilians in armed conflict. 
I fjor høst arrangerte vi i samarbeid med Indonesia også en regional asiatisk konferanse om behovet for å styrke beskyttelsen av sivile i væpnet konflikt.
And the first security policy consultations at senior official level between Norway and Indonesia were held in Jakarta in January. 
Og de første sikkerhetspolitiske konsultasjoner på embetsnivå mellom Norge og Indonesia ble holdt i Jakarta i januar.
More will follow. 
Flere vil følge.
In other words, Mr President, an example of a country that is far from Norway in geographical terms can be a close partner in terms of common interests in a relationship of mutual confidence and a long-term perspective. 
Altså, President: Et eksempel – på et land som for Norge ikke er nært geografisk – men en nær samarbeidspartner i et interesseperspektiv, basert på gjensidig tillit og i et langsiktig tidsperspektiv.
Ten or twenty years ago, it would have been difficult to predict a partnership of this kind. 
For 10-20 år siden ville det ha vært vanskelig å forutsi et slikt partnerskap.
We are following a similar course, but with adaptations to the country concerned, with countries such as India, Brazil and South Africa, in addition to Russia. 
Liknende kurs, men tilpasset de enkelte land, forfølger vi med land som India, Brasil og Sør- Afrika – i tillegg til Russland.
We are not going to overreach ourselves, but we are moving foreign policy resources so that we are able to give these countries priority as regards closer follow-up and focus. 
Vi skal ikke forstrekke oss, men vi flytter nå utenrikspolitiske ressurser for å kunne prioritere en tettere oppfølging og vektlegging i forhold til disse landene.
Next month, the Government will launch a Brazil strategy. 
I neste måned lanserer Regjeringen en egen Brasilstrategi.
We are intensifying efforts to complete EFTA negotiations on a trade agreement with India, and we making good progress with the implementation of the India strategy, with a significant rise in trade since 2005. 
Vi intensiverer innsatsen med å sluttføre EFTA-forhandlinger om en handelsavtale med India, og vi er godt i gang med gjennomføringen av Indiastrategien, der samhandelen har skutt i været siden 2005.
In December 2010, Norway launched a research project with leading institutions in the US, South Africa, Brazil and Indonesia within the framework of the Foreign Policy and Global Health Initiative. 
I desember 2010 lanserte Norge et nytt forskningsprosjekt med ledende institusjoner i USA, Sør-Afrika, Brasil og Indonesia innenfor rammen av initiativet utenrikspolitikk og global helse.
Just to give a few examples. 
Jeg nevner dette som noen få eksempler.
Our relations with China are of particular importance. 
Forholdet til Kina står i en særstilling.
This is due to China’s prominence, growth and influence, and also to the opportunities that are opening up for Norway. 
Det følger av Kinas betydning, fremvekst og innflytelse – men også av alle mulighetene som åpner seg for Norge.
In general, we note a considerable development in our relations – economic, political as well as cultural. 
Overordnet kan vi notere en betydelig utvikling i forbindelsene – økonomisk, politisk og kulturelt.
Our human rights dialogue has been substantial and has provided an arena for a large number of Norwegian organisations and bodies and their counterparts. 
Menneskerettighetsdialogen har vært substansiell og tjent som arena for en lang rekke norske organisasjoner og instanser og deres motparter.
We particularly note China’s interest in learning more about our welfare state. 
Av særlig interesse har vi merket oss kinesisk interesse for norske velferdsstatserfaringer.
The award of the Nobel Peace Prize to human rights defender Liu Xiaobo brought us into sharp focus. 
Tildelingen av Nobels fredspris til menneskerettighetsforkjemperen Liu Xiaobo gjorde at fokuset ble skarpt.
Ahead of the Nobel Committee’s decision, the Chinese authorities made it very clear that the choice of Liu Xiaobo would have consequences for our relations. 
Kinesiske myndigheter ga klart uttrykk for, i forkant av tildelingen, at en slik pris ville få konsekvenser for våre relasjoner.
The Norwegian Government emphasised, prior to the decision and as a matter of principle, the Committee’s independence and integrity. 
Den norske regjeringen understreket på sin side, på prinsipielt grunnlag og i forkant av Nobelkomiteens avgjørelse, komiteens uavhengighet og integritet.
This was repeated and elucidated after the prize was awarded in December. 
Synspunktet ble gjentatt og utdypet etter tildelingen i desember.
We have registered that, since the award of the Peace Prize to Liu Xiaobo, our political ties have rather been put on the back burner. 
Vi registrerer at de politiske forbindelsene langt på vei er satt på vent etter tildelingen.
We take note of China’s reaction. 
Vi tar Kinas reaksjon til etterretning.
We firmly uphold the Nobel Committee’s independence. 
Vi fremholder Nobelkomiteens uavhengighet.
We repeat our protests against the imprisonment of Liu Xiaobo and the treatment he has received, and we continue to emphasise the importance of China respecting human rights, including the right to freedom of expression. 
Vi gjentar vår protest mot fengslingen og behandlingen av Liu Xiaobo, og vi fremholder vårt syn om betydningen av at Kina respekterer menneskerettighetene – herunder ytringsfriheten.
At the same time we are aware of the significance of the economic and social progress in the country, which has lifted millions of Chinese out of poverty. 
Vi er samtidig klare på betydningen av de økonomiske og sosiale fremskritt som har løftet millioner kinesere ut av fattigdom.
Now we must look ahead. 
Nå må vi se fremover.
Norway and China have a broad and firm foundation for cooperation. 
Norge og Kina har et bredt og godt fundament for samarbeid.
We want to build further on this. 
Vi ønsker å bygge videre på dette.
This is not a question of one-way relations. 
Det handler ikke om enveisrelasjoner.
They are two-way and are developed in line with common interests. 
De er toveis og utvikles i tråd med felles interesser.
cooperation in the Arctic, where Norway supports China’s ambition of gaining observer status in the Arctic Council; 
Samarbeidet i Arktis der Norge støtter Kinas inntreden som observatør i Arktisk råd.
trade, investment and technological cooperation; 
Handel, investeringer og teknologisk samarbeid.
political dialogue on a long range of topics, from welfare to security policy, from climate change, the environment and energy to cooperation on the prevention of humanitarian crises; and 
Politisk dialog om en lang rekke tema – fra velferd til sikkerhetspolitikk, fra klima, miljø og energi til samarbeid om forebygging av humanitære kriser.
further dialogue on human rights and social issues within the framework of our human rights dialogue. 
Og en videre dialog om menneskerettigheter og samfunn, innen rammen av menneskerettighetsdialogen.
A world with a greater spread of power has clear advantages, because a spread of power also implies a spread of responsibility. 
En verden med større spredning av makt har klare positive sider – for spredning av makt betyr også spredning av ansvar.
But at the same time it poses additional challenges to global governance. 
Men samtidig blir utfordringene for effektiv global styring større.
This should be a matter of concern to Norway, which has always had a strong interest in promoting good global governance and clear respect for the international legal order. 
Dette bør oppta Norge, som alltid har hatt stor interesse av en godt organisert verden med tydelig respekt for den internasjonale rettsorden.
We are now seeing that the international governance system, which by far and large was established after the Second World War, is being put under increasing strain. 
Nå opplever vi at det internasjonale styringssystemet, som i hovedtrekk ble etablert etter den andre verdenskrig, kommer under ytterligere press.