natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Address to the Storting on 29 May 2012 
Stortinget, 29. mai 2012
The second is the important long-term development cooperation between Afghanistan and the international community. 
Den andre er det viktige, langsiktige utviklingssamarbeidet mellom Afghanistan og det internasjonale samfunnet.
The third process is the search for a political solution", said Foreign Minister Støre in his address to the Storting. 
Den tredje er arbeidet med å finne en politisk løsning.
Check against delivery Translated from the Norwegian 
Slik innledet utenriksminister Støre sin redegjørelse om Afghanistan.
Just over a week ago, the Prime Minister, the Minister of Defence and I took part in the NATO summit in Chicago. 
For vel en uke siden deltok statsministeren, forsvarsministeren og jeg på Natos toppmøte i Chicago.
Afghanistan was one of the main topics of discussion. 
Afghanistan var ett av hovedtemaene på møtet.
President Karzai and all the countries contributing to the International Security Assistance Force (ISAF) were among the participants. 
Blant deltakerne var også president Karzai og alle de bidragsytende landene til Isaf, International Security Assistance Force.
The Heads of State and Government affirmed that the transition of security responsibility to the Afghan National Security Forces is going according to plan. 
Stats- og regjeringssjefene konstaterte at overføringen av sikkerhetsansvaret fra Isaf-styrken til de afghanske sikkerhetsstyrkene går som planlagt.
This means that the NATO-led ISAF mission will be completed by the end of 2014. 
Dette innebærer en endelig avvikling av den Nato-ledende Isaf-operasjonen innen utgangen av 2014.
The summit noted that although the nature of the military operation is changing, there will continue to be a need for some degree of international military engagement in Afghanistan beyond 2014. 
Toppmøtet fastslo at selv om vi er inne i en brytningstid for den militære innsatsen, vil det også i tiden etter 2014 være behov for et visst internasjonalt militært engasjement i Afghanistan.
The military presence will be much smaller after 2014, and the focus will be on providing advice, training and support. 
Den militære innsatsen etter 2014 vil bestå av en betydelig mindre styrke, med vekt på rådgivning, opplæring og støtte.
This is in keeping with the Afghans’ own wishes. 
Dette er i tråd med afghanske ønsker.
We are embarking on three important processes. 
Vi står overfor tre viktige prosesser.
The first is the phased transfer of security responsibility to the Afghan security forces. 
Den første er den gradvise overføringen av sikkerhetsansvaret til afghanske sikkerhetsstyrker.
This will mean the completion of the mission undertaken by ISAF on the basis of a mandate given by the UN Security Council in December 2001. 
Det betyr en sluttføring av det oppdraget den internasjonale militære stabiliseringsstyrken påtok seg, med mandat fra FNs sikkerhetsråd i desember 2001.
The second is the important long-term development cooperation between Afghanistan and the international community, where the framework is now being put in place for the period after 2014. 
Den andre prosessen er det viktige langsiktige utviklingssamarbeidet mellom Afghanistan og det internasjonale samfunnet, der rammene nå skal legges for perioden etter 2014.
The third process is the search for a political solution that will make all Afghan groups realise that a broad-based national dialogue is the best means of promoting their interests. 
Den tredje prosessen er arbeidet med å finne en politisk løsning, der alle afghanske grupper forhåpentligvis vil se seg tjent med å fremme sine interesser gjennom en bred nasjonal dialog.
These three processes – military engagement, civilian development cooperation and the search for a political solution – are the three main themes of my address here today, in which I will elaborate on some of the subjects discussed in the interpellation debate on the situation in Afghanistan on 29 November 2011 and my foreign policy address on 14 February this year. 
Disse tre prosessene – det militære engasjementet, det sivile utviklingssamarbeidet og arbeidet med en politisk løsning – vil være hovedtemaer for denne redegjørelsen, som vil ta opp tråden fra interpellasjonsdebatten om utviklingen i Afghanistan 29. november 2011 og utenrikspolitisk redegjørelse 14. februar i år.
The security situation is complex and difficult. 
Sikkerhetssituasjonen er kompleks og vanskelig.
The news coverage shows suicide operations, civilian losses, roadside bombs and rival warlords. 
Nyhetsbildet viser selvmordsaksjoner, sivile tap, veibomber og konkurrerende krigsherrer.
In April there were massive coordinated attacks on targets in the capital and the eastern part of the country. 
Vi erfarte i april i år store og koordinerte anslag mot mål i hovedstaden og øst i landet.
Because of the security situation, humanitarian actors and non-governmental organisations have great difficulty gaining access to high-risk areas. 
Sikkerhetssituasjonen gjør at humanitære aktører og frivillige organisasjoner har store problemer med tilgang i utsatte områder.
The results of our development assistance are not as good as we might have hoped either. 
På bistandssiden er heller ikke resultatene så gode som vi kunne ha håpet.
This is partly because government structures are still weak – at local level they are virtually non-existent – and partly because there has at times been widespread corruption. 
Det skyldes dels at myndighetsstrukturene fremdeles er svake – ja, på lokalt nivå nesten ikke-eksisterende – og dels at korrupsjonen til tider har vært og er betydelig.
It is the responsibility of the Afghan Government to combat all forms of corruption. 
Det er den afghanske regjeringens ansvar å bekjempe alle former for korrupsjon.
We are therefore tightening our requirements on the Afghan authorities and other aid recipients and are cooperating closely with other donors – including the UN and the World Bank – in order to have the best possible follow-up and control systems. 
Vi skjerper derfor kravene til afghanske myndigheter og andre mottakere av bistand, og vi samarbeider tett med andre givere – inkludert FN og Verdensbanken – for å kunne ha best mulig oppfølgings- og kontrollsystemer.
This does not mean that we have eliminated the risk of corruption, but we have reduced it. 
Dette betyr ikke at risikoen knyttet til korrupsjon blir borte – men vi reduserer den.
We are also seeing human rights violations in Afghanistan, and all of us are aware of the difficult situation of Afghan women, which is the subject of a photo exhibition currently being shown at the Nobel Peace Center. 
Videre ser vi brudd på menneskerettighetene i Afghanistan, og vi kjenner alle spesielt til de meget vanskelige kår som afghanske kvinner lever under i landet, noe som for øvrig er dokumentert i en fotoutstilling på Nobels Fredssenter i disse dager.
However, it is important in the midst of this deluge of bad news that we step back and take a wider perspective and see long-term trends. 
Men midt i strømmen av slike dårlige og bekymringsfulle nyheter er det viktig å løfte blikket og se langsiktige utviklingstrekk.
Members of the Storting have met several of the same spokesmen and spokeswomen during their own visits to Afghanistan. 
Stortingets representanter har selv møtt flere av disse samme talsmenn og – kvinner under sine besøk.
This kind of direct contact and the support it indicates are important. 
Det er viktig med denne type direkte kontakt og den støtte det uttrykker.
There is a different picture of Afghanistan from the one that often emerges in the debate on whether the mission is worth the effort. 
Det finnes et annet Afghanistan enn det som ofte beskrives i debattene om at engasjementet ikke er verdt innsatsen.
It is important to note that much has also improved in Afghanistan. 
Det er viktig å slå fast at mye er blitt bedre enn det var i Afghanistan.
As we look ahead to the period beyond 2014, the main challenge will be to ensure that the results achieved so far by the Afghans and the international community are sustainable. 
Når vi nå ser fremover mot perioden etter 2014, blir hovedutfordringen å sikre bærekraften i de resultatene afghanerne og det internasjonale samfunn har oppnådd så langt.
Norway will therefore continue to be engaged in these efforts. 
Norge vil derfor fortsatt være engasjert.
Mr Wardak expressed deep gratitude for Norway’s support for economic and social development in the country. 
Wardak uttrykte stor takknemlighet for den norske støtten til økonomisk og sosial utvikling i landet.
Mr Wardak noted that there have never been so many children attending school as there are today: around 9 million. 
Utdanningsminister Wardak trakk fram at det aldri har vært så mange barn i skolen som i dag: om lag 9 mill.
The Afghan Government’s aim is that all children should attend primary school by 2014. 
Den afghanske regjering har som målsetting å ha full grunnskoledekning innen 2014.
This is an ambitious aim, but it is possible. 
Det er ambisiøst, men det er mulig at de lykkes.
Norway will do what it can to help them achieve this. 
Fra norsk side vil vi gjøre vårt for at dette målet skal nås.
Education will continue to be a core area of Norway’s engagement in Afghanistan. 
Utdanning vil forbli et kjerneområde for norsk engasjement i landet.
Young Afghan girls today have a much better chance of learning to read and write than their mothers. 
Dagens unge jenter har betydelig større sjanse for å unngå analfabetisme enn sine mødre.
An increasing number of women are pursuing higher education and participating in the labour market, especially in the major cities. 
Stadig flere kvinner tar høyere utdanning og deltar i arbeidslivet, spesielt i storbyene.
Today there are 118 women judges in Afghanistan, more than 10 television channels have women presenters and, while women were excluded from political posts under the Taliban regime, more than a quarter of the members of parliament are now women. 
Landet har i dag 118 kvinnelige dommere, over ti fjernsynskanaler har kvinnelige programledere, og mens kvinner var ekskludert fra politiske verv under Taliban-regimet, er over en fjerdedel av medlemmene i parlamentet i dag kvinner.
Afghanistan has a higher proportion of women in parliament than any of its neighbouring countries, and is in fact above the global average as regards the proportion of women parliamentarians. 
Afghanistan har den høyeste andel kvinner i parlamentet sammenlignet med sine naboland og ligger faktisk over gjennomsnittet på verdensbasis når det gjelder kvinnelige parlamentarikere.
During the past decade, Afghanistan’s annual economic growth has averaged about 9 %. 
I det siste tiåret har Afghanistan hatt en årlig økonomisk vekst på om lag ni pst.
The starting point was poor, but the trend is in the right direction. 
Utgangspunktet var dårlig, men pilen peker rett vei.
Per capita GDP has nearly doubled since 2001. 
BNP per capita er nesten doblet siden 2001.
National debt is low, under 10 % of GDP. 
Statlig gjeld er lav, under ti pst. av BNP.
Infrastructure all over the country has been considerably improved. 
Infrastrukturen i hele landet er betydelig forbedret.
More and more new products are turning up in the shops. 
Stadig dukker nye produkter opp i butikkene.
A number of television channels are available, and families watch Turkish TV series and Indian films and listen to music from all over the world on the radio. 
En rekke fjernsynskanaler er tilgjengelig og familier ser tyrkiske tv-serier, indiske filmer og hører musikk fra hele verden på radioen.
And most important of all, the people are able to freely practise traditional Afghan culture. 
Og viktigst av alt, innbyggerne kan fritt dyrke tradisjonell afghansk kultur.
However, as is the case in many other developing countries, access to public goods is extremely uneven. 
Men i likhet med mange andre utviklingsland, er godene svært ujevnt fordelt.
There is a big gap between urban and rural areas and between rich and poor. 
Det er et stort skille mellom by og bygd og mellom rik og fattig.
There are many visible signs of social and economic progress in Faryab province, where Norway has long had a civil and military presence, and it ranks higher than many other provinces on a number of development indices. 
Faryab-provinsen, hvor Norge lenge har hatt et sivilt og militært nærvær, viser mange synlige tegn på sosial og økonomisk fremgang og ligger bedre an enn mange andre provinser på flere utviklingsindikatorer.
What has Norway done during these years? 
Hva har Norge gjort de siste årene?
Have we made a difference? 
Har vi gjort en forskjell?
I would like to touch on a couple of areas where I believe we have. 
La meg nevne et par områder:
One of them is child mortality, which in some provinces is the highest in the world. 
Ett er barnedødeligheten, som i enkelte provinser er høyest i verden.
Norwegian NGOs have helped to train Afghan midwives for many years. 
Norske frivillige organisasjoner har i mange år vært med på å utdanne afghanske jordmødre.
Norway has financed the training of approximately one quarter of all registered midwives in Afghanistan. 
Norge har finansiert opplæringen av omtrent en fjerdedel av alle registrerte jordmødre i Afghanistan.
In this area, we have helped to improve the situation of women and save the lives of children and mothers. 
På dette feltet har vi bidratt til å bedre kvinners levekår og redde barn og mødres liv.
Norway has also contributed extensively to rural development. 
Norge har også bidratt omfattende til landsbyutvikling.
Just 10 years ago, large parts of Afghanistan had no access to public services. 
For bare ti år siden hadde store deler av Afghanistan ingen tilgang på offentlige tjenester.
Infrastructure – such as water supply, health care centres, roads and irrigation facilities – was in a poor state. 
Infrastruktur – som vannforsyning, helsesentre, veier og irrigasjonsanlegg – var i dårlig forfatning.
We have helped by supporting national programmes and by cooperating directly with the authorities and NGOs in Faryab. 
Vi har bidratt gjennom nasjonale programmer og i direkte samarbeid med myndighetene og frivillige organisasjoner i Faryab.
The projects have strengthened the local communities’ own mechanisms for decision-making and implementation. 
Gjennomføringen av prosjektene har blitt gjort slik at lokalsamfunnene har fått styrket sine egne mekanismer for beslutninger og iverksetting.
Local participation and local ownership are essential for progress in this area. 
Lokal medvirkning og lokalt eierskap er helt vesentlige forutsetninger for slik fremgang.
Many challenges still remain, of course, but the concrete results that have been achieved during the past decade show that our efforts and those of other countries have made a difference. 
Selvsagt gjenstår mange store utfordringer, men de konkrete resultatene som er oppnådd de siste ti årene, viser at vår og andre lands innsats har gjort en forskjell og kan gjøre en forskjell.
The Afghans would not have been able to implement such ambitious development plans without the military and civilian support of the international community. 
Uten støtte fra det internasjonale samfunnet – militært og sivilt – hadde ikke afghanerne kunnet iverksette slike ambisiøse utviklingsplaner.
As one of the largest donor countries, Norway has made a valuable contribution to this. 
Som et av de største giverlandene har Norge bidratt til dette.
I began my address by identifying three processes. 
Jeg nevnte innledningsvis tre prosesser.
The first was the transfer of security responsibility to the Afghan security authorities. 
Den første var prosessen med å overføre sikkerhetsansvar til afghanske sikkerhetsmyndigheter.
The parameters for this transition process have been laid through close cooperation between the international community and Afghanistan. 
Rammene for denne såkalte transisjonsprosessen er lagt gjennom et meget tett samarbeid mellom det internasjonale samfunnet og Afghanistan.
The NATO Summit in Chicago confirmed their agreement on these parameters and the long-term nature of the cooperation – which will not be brought to an end despite the fact that the military effort in its present form is now being concluded. 
Nato-toppmøtet i Chicago bekreftet denne enigheten og langsiktigheten i samarbeidet – som ikke er over, selv om den militære innsatsen i sin nåværende form er under avslutning.
The transfer of responsibility for security is now going according to plan, and in some areas it has been stepped up. 
Overføringen av ansvaret for sikkerheten går nå etter planen, og i enkelte områder er den forsert.
The results are good, and so far the transition process has not led to any deterioration of the security situation. 
Resultatene er gode, og så langt har ikke overføringsprosessen ført til en forverret sikkerhetssituasjon.
The Afghan security forces’ own ability and capacity to deal with complex security challenges is gradually being strengthened, as we saw most recently when the Afghan parliament and several foreign buildings in Kabul and elsewhere in the country were the target of a coordinated series of attacks in April. 
Afghanske sikkerhetsstyrkers egen evne og kapasitet til å håndtere komplekse sikkerhetsutfordringer styrkes gradvis, noe vi senest kunne se da det afghanske parlamentet og flere utenlandske bygninger i Kabul og andre steder i landet var mål for et koordinert angrep i april i år.
The further international military engagement in Afghanistan will be modelled on this approach. 
Dette er modellen for den videre internasjonale militære innsatsen i Afghanistan.
This summer, responsibility for the third of a total of five tranches of new provinces will be transferred to the Afghans. 
Til sommeren vil den tredje av i alt fem puljer med nye provinser og distrikter overføres til afghansk ansvar.
With the exception of four districts, Faryab province will be part of this tranche. 
Mesteparten av Faryab-provinsen, med unntak av fire distrikter, vil være i denne puljen.
When this has been completed, the Afghan authorities will be responsible for the security of 75 % of the Afghan population. 
Etter at denne overføringen er gjennomført, vil sikkerheten til 75 pst. av den afghanske befolkningen komme under myndighetenes eget sikkerhetsansvar.
The transfer of responsibility for the fifth and last tranche of provinces will begin in summer 2013. 
Sommeren 2013 vil den femte og siste puljen av geografiske landområder starte overføringen.
In keeping with what was agreed in Chicago a week ago, ISAF will continue to support the Afghan security forces even after the last tranche has been transferred next summer, but mainly in a less prominent training and support role until the end of 2014. 
I tråd med enigheten fra Chicago for en uke siden, vil Isaf-styrken også etter overføring av den siste puljen neste sommer støtte afghanske sikkerhetsstyrker, men da hovedsakelig i en tilbaketrukket trenings- og støtterolle fram til utgangen av 2014.
This is being done to ensure the sustainability of the transition process. 
Dette gjøres for å sikre bærekraft i overføringsprosessen.
In practice, ISAF will also have to be prepared to continue combat operations until the end of 2014, but on a more limited scale. 
I praksis vil Isaf også måtte være beredt til å videreføre kampoperasjoner ut 2014, men i begrenset omfang.
Norway will have a much smaller military presence in Afghanistan in the years ahead. 
Norge vil ha et betydelig mindre militært nærvær i Afghanistan i årene fremover.
By the end of October this year, we will no longer have military forces stationed permanently in Faryab. 
Vi vil etter oktober i år ikke lenger ha militære styrker fast stasjonert i Faryab.
The Norwegian-led Transition Support Group – Faryab, previously known as the Provincial Reconstruction Team (PRT), will then be withdrawn at the request of ISAF. 
Den norskledede såkalte Transition Support Group – Faryab, som tidligere ble kalt PRT, Provincial Reconstruction Team, vil etter anmodning fra Isaf da bli avviklet.
The Government has decided to concentrate the Norwegian military contribution in Mazar-e-Sharif and Kabul. 
Regjeringen har besluttet å samle de militære norske bidragene i Mazar-e-Sharif og Kabul.
Norway’s further military efforts will be in accordance with the plans and priorities jointly developed by NATO and Afghanistan. 
Den videre norske militære innsatsen vil være utformet etter de planer og prioriteringer som Nato og Afghanistan i fellesskap har lagt.
We will continue to do our share and to honour our commitments as a NATO/ISAF ally. 
Vi vil bidra i tråd med våre forpliktelser som Nato- og Isaf-alliert.
The training of Afghan forces in Mazar-e-Sharif and Kabul is now an important and needed contribution. 
Trening og opplæring av afghanske styrker i Mazar-e-Sharif og Kabul er nå viktige og etterspurte bidrag.
The training of the Crisis Response Unit (CRU), in Kabul, which started on 1 April this year, is a good example of the military training Norway is providing to the Afghan security forces. 
Et godt eksempel på hvordan Norge driver militær trening og utdanning av afghanske sikkerhetsstyrker, er opplæringen av spesialpolitienheten, CRU, i Kabul fra 1. april i år.
As the members of the Storting will recall, we were also involved in this work a few years ago. 
Det er et engasjement vi også hadde for noen år siden, som Stortinget vil huske.
The Norwegian special forces are among other things providing training in how to avoid unnecessary harm to the civilian population and buildings. 
De norske spesialstyrkene bidrar bl.a. med opplæring i hvordan man skal unngå unødig skade på sivilbefolkning og bygninger.
The benefits of this training were evident in the way the Afghan Crisis Response Unit dealt with the attacks in Kabul in April this year. 
Nytten av slik opplæring fremkom bl.a. under det afghanske spesialpolitiets håndtering av de nevnte angrepene i Kabul i april i år.
The Government has decided to continue the mentoring programme for the Crisis Response Unit until the end of 2013. 
Regjeringen har besluttet å videreføre mentorbidraget til spesialpolitienheten ut 2013.
The Afghan special forces are doing a tremendous job in maintaining security in Kabul, and Norway’s contribution is greatly appreciated both by the Afghans and by our Allies. 
Den afghanske spesialstyrken gjør en formidabel innsats for å trygge Kabul, og den norske støtten er et bidrag som er høyt verdsatt både fra afghansk side og blant våre allierte.
It was agreed at the NATO Summit that the Alliance would continue to support the Afghan security forces after 2014, both financially and through various forms of training and assistance. 
På Natos toppmøte var det enighet om at alliansen også etter 2014 vil støtte afghanske sikkerhetsstyrker både finansielt og med ulike former for trening, opplæring og støtte.
It was also agreed that NATO would not establish a new combat mission in Afghanistan after 2014. 
Det er også enighet om at Nato ikke skal etablere en ny kampoperasjon etter 2014.
At that point responsibility for this will lie with the Afghans. 
Dette ansvaret vil da ligge hos afghanerne.
The specifics of NATO’s role from 2015 are yet to be clarified. 
Hva Natos rolle fra 2015 konkret skal innebære, gjenstår fortsatt å avklare.
Defining this role will be a key task in the time ahead. 
Det vil bli en hovedoppgave å definere dette i tiden fremover.
As regards the size of the Afghan security force, Norway supports the decision to reduce it from 350 000 to 230 000 during the period 2015–17. 
Når det gjelder størrelsen på de afghanske sikkerhetsstyrkene, støtter Norge beslutningen om at disse i perioden 2015–2017 gradvis reduseres fra om lag 350 000 til om lag 230 000.
It is estimated that such a force will cost approximately NOK 24 billion a year, and Afghanistan itself will only be able to provide about NOK 3 billion of this amount during the first few years. 
En slik styrke er beregnet til å koste om lag 24 mrd. kr årlig, hvorav Afghanistan selv bare kan finansiere om lag 3 mrd. kr de første årene.