natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Subject to the Storting’s consent, Norway intends to provide approximately NOK 150 million a year during the period 2015–17 for financing the Afghan security forces, both the army and the police. 
For perioden 2015 til 2017 tar Norge sikte på å bidra med om lag 150 mill. kr årlig, under forutsetning av Stortingets samtykke, til finansiering av afghanske sikkerhetsstyrker, henholdsvis hær og politi.
This means that, as of 2015, our annual contribution to the police will be NOK 30 million higher than in the period 2010–14. 
Dette vil innebære at vi fra 2015 øker vårt bidrag til politiet med 30 mill. kr i forhold til våre årlige bidrag i perioden 2010–2014.
At the Chicago summit, a number of countries committed themselves to providing long-term financial support to the Afghan security forces. 
En rekke land forpliktet seg på toppmøtet i Chicago til en langsiktig finansiering av de afghanske sikkerhetsstyrkene.
We will have to consider whether Norway will contribute troops to a new NATO mission after 2014 at a later date. 
Eventuelle militære styrkebidrag til en ny Nato-misjon etter 2014 må vi ta stilling til på et senere tidspunkt.
In any event, Norway’s participation in future operations in Afghanistan will have to be firmly based on a mandate from the UN Security Council and at the invitation of the Afghan authorities. 
Fra norsk side vil det under alle omstendigheter være avgjørende at fremtidig innsats i Afghanistan er solid forankret i FN s sikkerhetsråd og etter invitasjon fra afghanske myndigheter.
The second of the three processes I outlined at the beginning of my address concerns our civilian engagement in Afghanistan. 
Den andre av de tre prosessene jeg nevnte innledningsvis, handler om vårt sivile engasjement.
There will still be a great need for development assistance in Afghanistan after security responsibility has been transferred to the Afghan authorities in 2014. 
Det vil være omfattende behov for utviklingsbistand til Afghanistan også etter at ansvaret for sikkerheten er overført til afghanske myndigheter i 2014.
Afghanistan has requested the international community to maintain its civilian support beyond 2014. 
Afghanistan har anmodet om at det internasjonale samfunnet forplikter seg til å opprettholde den sivile støtten også etter 2014.
Representatives of the international community will gather in Tokyo for a new donor conference in early July. 
I begynnelsen av juli samles det internasjonale samfunnet i Tokyo til en ny giverkonferanse.
The purpose is to define the commitments undertaken by Afghanistan and the donor countries at the Kabul and Bonn conferences in 2010 and 2011 respectively. 
Den skal konkretisere forpliktelsene Afghanistan og giverlandene påtok seg under Kabul- og Bonn-konferansene, i henholdsvis 2010 og 2011.
These commitments are part of what is generally referred to as the Kabul Process. 
Disse forpliktelsene omtales gjerne som Kabul-prosessen.
In the Kabul Process the donor countries have undertaken to maintain a high level of support. 
I Kabul-prosessen har giverlandene forpliktet seg til å opprettholde støtte på et høyt nivå.
We have also agreed that the assistance is to be provided in accordance with Afghan plans and priorities. 
Vi har også gitt vår tilslutning til at bistanden skal gis i henhold til afghanske planer og prioriteringer.
At least 50 % of the assistance is to be channelled through the Afghan government budget, and 80 % of this is to be earmarked for programmes that are in line with the national development plan for the country. 
Minst 50 pst. av bistanden skal kanaliseres til Afghanistans statsbudsjett, og 80 pst. skal gå til programmer som er i tråd med den nasjonale utviklingsplanen for landet.
This is a visible example of Afghan ownership. 
Dette er et synlig eksempel på afghansk eierskap.
The international community must demonstrate that it is living up to these commitments at the Tokyo Conference. 
Under konferansen i Tokyo må det internasjonale samfunnet vise at vi lever opp til disse forpliktelsene.
This would give a clear signal to the Afghan people, the Afghan authorities and the other countries in the region that the completion of ISAF’s mission does not mean the end of the international engagement. 
Det vil gi et tydelig signal både til den afghanske befolkningen, afghanske myndigheter og landene i regionen, at avviklingen av Isaf ikke betyr slutten på det internasjonale engasjementet.
It marks the transition to a new phase. 
Det innebærer overgangen til en ny fase.
We need to build confidence that the international community will not abandon the country, and that we will support those forces that are seeking to build a stable, secure and more developed Afghanistan. 
Vi bygger tillit til at landet ikke skal forlates av det internasjonale samfunn, og tillit til at vi støtter de krefter som vil reise et stabilt, sikkert og mer utviklet Afghanistan.
At the request of the Afghan Government, Norway and Afghanistan have worked together to negotiate a strategic cooperation document. 
Etter anmodning fra den afghanske regjering har Norge og Afghanistan i fellesskap fremforhandlet et strategisk samarbeidsdokument.
This partnership agreement is general and comprehensive in nature and sets out a time frame for Norway’s civilian engagement. 
Samarbeidsavtalen er generell og overordnet og gir en tidshorisont for norsk sivilt engasjement.
It defines the two countries’ objectives for the cooperation in the coming years with a focus on closer political dialogue and cooperation in the areas of security, the economy and development, good governance, human rights and migration. 
Den definerer Norges og Afghanistans mål for samarbeidet fremover med vekt på styrket politisk dialog, samarbeid om sikkerhet, økonomi og utvikling, godt styresett, menneskerettigheter og migrasjon.
The plan is for the partnership agreement to be signed by Prime Minister Stoltenberg and President Karzai here in Oslo in the autumn. 
Vi legger opp til at samarbeidsavtalen vil bli undertegnet av statsministeren og presidenten her i Oslo til høsten.
The Government is of the view that, subject to the Storting’s consent, Norway should continue its civilian effort in Afghanistan with an allocation of some NOK 750 million annually for the period 2013–17. 
Regjeringens holdning er at Norge, under forutsetning av Stortingets samtykke, bør videreføre den sivile innsatsen til Afghanistan med om lag 750 mill. kr årlig for perioden 2013–2017.
This is the annual target figure we have had for the period 2008–12. 
Dette er det årlige måltallet vi har hatt for perioden 2008–2012.
An allocation of this size will place us high on the list of like-minded countries and will show that we stand by our obligations in Afghanistan. 
Et bidrag på dette nivået vil plassere oss høyt på listen over sammenlignbare land, og vise at vi står ved våre forpliktelser i Afghanistan.
Norway was heavily involved in Afghanistan long before the terrorist attacks in September 2001 and our aim is to remain a significant civilian actor even after the ISAF mission has been completed. 
Norge var tungt inne i Afghanistan lenge før terroranslagene i september 2001, og vi ønsker å forbli en betydelig sivil aktør også etter at Isaf-operasjonen er avsluttet.
Norway’s main priority areas will continue to be education, good governance and rural development. 
Norges hovedsatsingsområde vil fortsatt være utdanning, styresett og landsbyutvikling.
Women’s rights will remain a key consideration across all areas. 
Dessuten vil kvinners rettigheter forbli et overordnet hensyn i alle sammenhenger.
We have expertise and experience in these fields and we are seeking to build on the progress made so far using this knowledge as a basis. 
Vi har kompetanse og erfaring på disse områdene, og vi ønsker å bygge videre med dette som utgangspunkt.
The most important channel for Norwegian assistance will continue to be the World Bank Multi-donor Trust Fund, which disperses funds to Afghan budgets and programmes. 
Den viktigste kanalen for norsk bistand vil fortsatt være Verdensbankens flergiverfond, som kanaliserer midler til afghanske budsjetter og programmer.
Norwegian assistance will also continue to be provided through the UN and NGOs. 
Fortsatt vil også FN og frivillige organisasjoner være kanaler for vår bistand.
The reason for this is both the Afghan authorities’ weak capacity to absorb assistance and the flexibility this approach allows in a situation that is unpredictable, both politically and in terms of security. 
Årsaken til dette er både afghanske myndigheters svake kapasitet til å absorbere bistand, og fordi det gir fleksibilitet i en situasjon som er uforutsigbar, både politisk og sikkerhetsmessig.
To date, up to 20 % of Norwegian assistance has been earmarked for Faryab province, where our PRT has been based. 
Inntil 20 pst av norsk bistand har hittil vært øremerket Faryab-provinsen, der i har hatt vårt PRT.
We will therefore remain in Faryab after our military forces have been withdrawn, and plan to continue our extensive civilian effort up until 2017. 
Vi vil følgelig forbli i Faryab etter at våre militære styrker er trukket ut, og den sivile innsatsen planlegges videreført på et høyt nivå til 2017.
This is an indication of the sense of responsibility we feel towards the inhabitants of the province. 
Dette viser ansvarlighet overfor innbyggerne i provinsen.
Assistance to Afghanistan will be provided on the basis of clearly defined conditions. 
Bistanden til Afghanistan vil bli gitt med klare betingelser.
As part of the Kabul Process, which I mentioned earlier, the Afghan authorities have undertaken to implement concrete measures in the areas of governance, the judicial system, human rights, gender equality, children’s rights, economic and social development, peace and reconciliation efforts and the fight against illicit drugs. 
Afghanske myndigheter har i den nevnte Kabul-prosessen forpliktet seg til å gjennomføre konkrete tiltak innenfor styresett, rettsvesen, menneskerettigheter, likestilling, barns rettigheter, økonomisk og sosial utvikling, freds- og forsoningstiltak og narkotikabekjempelse.
These obligations are real and we will consider carefully whether the Afghan authorities are fulfilling them. 
Disse forpliktelsene er reelle, og vi vil grundig vurdere om afghanske myndigheter faktisk oppfyller dem.
At the same time we must assess the political and security situation in the country on an ongoing basis. 
Vi må samtidig løpende vurdere den politiske og sikkerhetsmessige situasjonen i landet.
It must be possible to adjust Norway’s assistance to Afghanistan if the situation deteriorates. 
Norsk bistandsinnsats må kunne justeres i tilfelle utviklingen går i negativ retning.
In my address in April 2011, I announced a review of Norway’s assistance to Afghanistan over the past 10 years. 
Jeg informerte i redegjørelse i april 2011 om at det ville bli foretatt en gjennomgang av norsk bistand til Afghanistan gjennom de siste ti år.
A full evaluation has now been carried out by Norad, in cooperation with ECORYS Nederland BV. 
Norad har nå, i samarbeid med EcoryS Nederland BV foretatt en full evaluering.
The report will be published in the near future. 
Rapporten vil bli publisert om kun kort tid.
As far as I can see, the evaluation commends Norway for its leading role in following up Afghan priorities. 
Så langt jeg kan se, roser evalueringen Norge for at vi har stått i fremste rekke når det gjelder å følge opp afghanske prioriteringer.
We were one of the first countries to channel our funds through the large multilateral trust funds that provide support to the Afghan government budget. 
Vi var blant de første landene som kanaliserte våre midler gjennom de store multilaterale fondene som støtter det afghanske statsbudsjettet.
We were also one of the first to decide that our funding should be untied, i.e. that we would not earmark funding for specific projects, but provide support in such a way that the Afghan authorities themselves are able to channel the funds to the areas where they are most needed. 
Vi var også blant de første som besluttet at våre midler skulle være ubundne, dvs. at vi ikke øremerker midlene til konkrete prosjekter, men yter støtte slik at afghanske myndighetene får muligheten til selv å kanalisere midlene der behovene er størst.
We make sure by means of political dialogue that we maintain a focus on our priority areas: education, good governance and rural development. 
Gjennom politiske dialog forsikrer vi oss om at vi opprettholder fokus på våre prioriterte områder: utdanning, godt styresett og landsbyutvikling.
I am pleased that the evaluation report also appears to highlight Norway’s support for women’s rights and gender equality as particularly successful. 
Jeg er glad for at evalueringsrapporten også ser ut til å vektlegge at norsk støtte til kvinner og likestilling skiller seg positivt ut.
This is something we can build on in the future. 
Det tar vi med oss videre.
The evaluation report also clearly points out the fact that all transition processes take time. 
Så er evalueringsrapporten også klar på at alle endringsprosesser tar tid.
After so many years of war, the starting point for Afghanistan’s transition was difficult. 
Utgangspunktet for Afghanistan var vaskelig, etter mange år med krig.
Most of the government institutions had been destroyed and we began our assistance to the country under the most difficult conditions possible. 
De fleste myndighetsinstitusjoner var ødelagt, og vi startet vår bistand til landet ut fra et vanskeligst mulig grunnlag.
One problem we face in terms of measuring the results of the assistance provided is that there is hardly any statistical material available from that first phase against which we can measure our efforts. 
En utfordring vi dermed har med hensyn til å måle resultatene av bistanden, er at det knapt finnes statistisk materiale fra denne første tiden som vi kan måle vår innsats opp mot, altså et referansepunkt.
Norad’s evaluation also illustrates how difficult it is to provide assistance to a country ridden by conflict and where the situation on the ground is very unstable. 
Norads evaluering viser også hvor vanskelig det er å gi bistand til et land som er i konflikt, og med en veldig usikker situasjon på bakken.
Although some positive individual results have been achieved, identifying and measuring large-scale system changes as a result of the long-term assistance is more difficult. 
Selv om det er oppnådd gode enkeltresultater, er det vanskeligere å spore og måle store systemendringer som resultat av den langvarige bistandsinnsatsen.
This does not necessarily mean that there are no results, but that the tools for measuring them have been seriously deficient and the necessary evaluation mechanisms have not been in place. 
Dette betyr ikke nødvendigvis at resultatene ikke finnes, men at det er store mangler ved de verktøy som måler resultater, og at evalueringsmekanismer ikke har vært på plass.
Regrettably, the report also confirms that the potential for corruption is greater when there is a substantial volume of assistance involved, as I mentioned at the beginning of my address, and that the unstable security situation makes it difficult to trace the use of funds all the way down to project level. 
Dessverre slår rapporten også fast at et høyt bistandsvolum skaper større rom for korrupsjon – noe jeg nevnte innledningsvis – og at en krevende sikkerhetssituasjon gjør det vanskelig å følge bruken av midlene helt ned til prosjektnivå.
This applies not only to development assistance, but to the entire Norwegian effort. 
Dette gjelder ikke bare bistanden, men hele den norske innsatsen.
And not only to Afghanistan, but also to other countries. 
Det gjelder heller ikke bare i afghansk kontekst, men også i andre land.
It is important that we take this into account in the future. 
Dette er noe vi må og skal lære av.
The deficiencies identified in the evaluation are being taken seriously. 
De mangler som påpekes i evalueringen, tas på alvor.
We will give priority to efforts aimed at enhancing control mechanisms and improving tools for measuring results. 
Vi vil prioritere arbeidet for bedre kontrollmekanismer og bedre verktøy for å måle resultater.
At the same time it is important to bear in mind that providing assistance in a conflict-ridden country can never be without risk. 
Samtidig: Å drive bistand i et land i konflikt kan aldri skje uten risiko.
However, we will do everything in our power to limit any risks involved. 
Men vi skal gjøre alt som står i vår makt for å begrense denne usikkerheten.
Alongside providing long-term development assistance, we will continue our humanitarian efforts. 
Parallelt med den langsiktige bistanden vil vi viderefør vår humanitære innsats.
The humanitarian challenges in Afghanistan are far-reaching and complex. 
De humanitære utfordringene i Afghanistan er store og komplekse.
Natural disasters and many years of armed conflict have brought great suffering to the population. 
Naturkatastrofer og væpnet konflikt i en årrekke fører til store lidelser for befolkningen.
There are 2.7 million Afghan refugees in neighbouring countries who neither can, nor want to, return until they glimpse some hope of a better future in their home country. 
Det er 2,7 millioner afghanske flyktninger i nabolandene som ikke kan eller vil returnere før de øyner håp om en bedre fremtid i hjemlandet.
The refugee problem requires a regional solution, in which Afghanistan and its neighbouring countries work together to facilitate voluntary return. 
Dette flyktningproblemet trenger en regional løsning, der Afghanistan sammen med nabolandene legger til rette for frivillig retur.
In order for this to happen, the refugees must be confident that they will have a place to live and opportunities to feed their families. 
Skal det skje, må flyktningene være trygge på at de har et sted å bo og muligheter for å brødfø familiene sine.
It is therefore encouraging that Afghanistan and its neighbouring countries are now taking the refugee situation more seriously and are working together more effectively to find lasting solutions. 
Det er derfor oppmuntrende at Afghanistan og nabolandene nå tar flyktningsituasjonen mer på alvor og samarbeider bedre for å finne varige løsninger.
Norway provides some NOK 130 million annually in humanitarian support to Afghanistan. 
Norge gir om lag 130 mill. kr årlig i humanitær innsats til Afghanistan.
Together with the UN High Commissioner for Refugees, the Norwegian Refugee Council provides assistance to both refugees and internally displaced persons in need of essential humanitarian assistance. 
Sammen med FNs høykommissær for flytninger bistår den norske Flyktninghjelpen både flyktninger og internt fordrevne med livsnødvendige behov.
We also have good experience of cooperating with the International Committee of the Red Cross (ICRC), the humanitarian actor in Afghanistan that has access to the greatest number of provinces. 
Vi har også gode erfaringer med Den internasjonale Røde Kors-komiteen, ICRC, som er den humanitære aktøren i Afghanistan med tilgang til flest provinser.
The ICRC is making a comprehensive effort in the area of health throughout the country involving the running of hospitals and health clinics and the provision of training for mobile healthcare personnel. 
ICRC står for omfattende helseinnsats i hele landet gjennom drift av sykehus, helsestasjoner og opplæring av ambulerende personell.
The ICRC maintains a dialogue with all the armed groups in Afghanistan and as a result has a unique role to play in the country. 
Den dialogen som ICRC har med alle væpnede grupper/styrker i Afghanistan, gir organisasjonen en unik rolle.
Following up detainees and their rights is another of the ICRC’s core tasks, as is rehabilitation of mine victims and others who have suffered war injuries. 
Oppfølgingen av fengslede og deres rettigheter er en annen kjerneoppgave for ICRC samt rehabilitering av mineofre og andre med krigsskader.
For many years Norway has provided funding for the systematic clearance of mines from the rural districts of Afghanistan. 
Norge har også i mange år finansiert systematisk minerydding av landsbygda i Afghanistan.
The results that Afghanistan has achieved in cooperation with the international community would not have been possible without the efforts of all those who have served in the country. 
Resultatene som Afghanistan har oppnådd i samarbeid med det internasjonale samfunnet, hadde ikke vært mulig uten innsatsen til alle som har tjenestegjort i landet.
A well-functioning and loyal police force that enjoys the confidence of the population is essential for enhancing security and the rule of law. 
For å skape økt sikkerhet og rettssikkerhet for befolkningen er det helt vesentlig å ha en velfungerende og lojal politistyrke, med tillit i befolkningen.
Now that responsibility for security is being transferred to the Afghan authorities, the Norwegian police effort is also gradually being phased out. 
Når ansvaret for sikkerheten nå overføres til afghanske myndigheter, vil også det norske politibidraget gradvis fases ut.
I would therefore like to thank all the Norwegian police officers who have been involved in this work for a job well done. 
Jeg vil derfor takke alle norske politifolk som har vært engasjert i dette arbeidet, for den solide innsatsen som har vært gjort.
Although Afghanistan will be dependent on assistance for many years to come, the country has a huge economic potential. 
Selv om Afghanistan vil være avhengig av bistand i mange år fremover, har landet samtidig et rikt økonomisk potensial.
We must not lose sight of this. 
Det må vi ikke glemme.
Afghanistan has abundant natural resources, particularly minerals, and could regain an important role as a transit country for regional and international trade, including oil and gas. 
Afghanistan har store naturressurser, ikke minst mineraler, og kan igjen få en viktig rolle som transittland for regional og internasjonal handel, inkludert olje og gass.
The agricultural sector needs to be developed and market access improved. 
Det er viktig å utvikle landbrukssektoren og tilgangen til markedene.
Infrastructure development is the key. 
Utbygging av infrastruktur er her nøkkelen.
The third process that I would like to discuss in this address is the work being done to bring about a political solution. 
Den tredje prosessen jeg vil fremheve i denne redegjørelsen, er arbeidet med en politisk løsning.
I would particularly like to stress the fact that a political solution is essential for ensuring Afghanistan’s future security and development. 
La meg spesielt understreke dette: En politisk løsning er avgjørende for Afghanistans sikkerhet og utvikling i tiden fremover.
For a long time Norway has argued that the Taliban and other insurgent groups must be involved in efforts to find a political solution. 
Norge har lenge tatt til orde for at en politisk løsning må finnes gjennom å engasjere Taliban og andre opprørsgrupper.
We were one of the first to point out that the conflict in Afghanistan cannot be won militarily. 
Vi var blant de første som påpekte at konflikten i Afghanistan ikke kan vinnes militært.
This is now a view that is shared internationally. 
Dette er nå en oppfatning som deles internasjonalt.
The political solutions must be Afghan-led. 
De politiske løsningene må være afghanske.
Ethnic, cultural and political differences must be dealt with and resolved by the Afghans themselves. 
Etniske, kulturelle og politiske motsetninger må håndteres og løses av afghanerne selv.
After 30 years of internal and external conflicts, this is no easy task, of course. 
Selvsagt er dette vanskelig etter 30 år med interne og eksterne konflikter.
At the same time, we know that neighbouring countries such as Pakistan and Iran have their own clear interests related to a peaceful solution. 
Samtidig vet vi at naboland som Pakistan og Iran har klare interesser knyttet til en fredsløsning.
This makes it all the more difficult to achieve lasting peace. 
Det gjør det ekstra vanskelig å oppnå varig fred.
We hear about various reconciliation initiatives from time to time. 
Vi hører fra tid til annen om ulike forsoningsinitiativ.
It is obvious that there are several who are seeking to bring about a process of this kind. 
Det er opplagt at flere ønsker å tilrettelegge for en slik prosess.