natgillin/translations-raw huggingface dataset:
There is no single minister that is responsible for the High North. 
Men vi har ikke én statsråd med ansvar for nordområdene.
All of my colleagues in the government can therefore be considered to be “ministers for the High North” within their respective fields. 
Alle mine kolleger er å anse som nordområdeministere, på sine felt.
It is stimulating and rewarding to work in this vast policy area. 
Det er spennende og givende å jobbe med dette store saksfeltet.
Through these years I have been accompanied by the interest and enthusiasm of the people in North Norway in particular, but also of people in other parts of the country – including in the Oslo Labour Party, which I myself belong to – and even of people abroad, including colleagues, the media and interested forums. 
En fast følgesvenn i disse årene har vært interessen og entusiasmen, her i nord selvfølgelig – men i alle deler av landet – helt til mitt eget partilag i Oslo Arbeiderparti – og ut av landet, til kolleger, medier og interesserte forsamlinger.
I must admit that I have sometimes wondered whether I made the right choice a few years ago, and I have kept a cutting of an article in the newspaper Nordlys, in which I was encouraged to stand for the Troms Labour Party in the parliamentary elections. 
Ja, jeg må innrømme at jeg har lurt litt på om jeg valgte rett for et par år siden – og jeg har klippet ut den artikkelen fra Nordlys den sommeren hvor jeg ble oppfordret til å stille for Troms Ap til Stortinget...
Did I make the right choice? 
– Gjorde jeg det rette?
I have concluded that just as it is possible to focus on two thoughts at the same time, it must be possible to have two objects of affection in one’s heart at the same time. 
– Men jeg har kommet til at på samme måte som det går an å ha to tanker i hodet samtidig, så må det gå an å ha to kjærligheter i hjertet på samme tid.
When I look back, I see that we have come far. 
Når jeg ser meg tilbake ser jeg at vi har kommet langt.
I see that our vision is being filled with content, piece by piece – as is the case for all social development. 
At visjonen fylles med innhold – skritt for skritt, som all samfunnsbygging.
But history is never all linear and harmonious. 
Men historien er aldri rettlinjet eller harmonisk.
That is how our democracy works. 
Slik fungerer vårt demokrati.
I have also been accompanied by an impatience for results and breakthroughs. 
En annen følgesvenn har vært utålmodigheten etter resultater og gjennombrudd.
I face a barrage of questions that are way beyond my area of responsibility – together with proposals, complaints and demands. 
Jeg mottar bunkevis av henvendelser med spørsmål som ligger mange politiske breddegrader utenfor mitt ansvarsområde; forslag, klager og etterlysninger.
Illustration: school children 
(Illustrasjon: Skoleelever)
Once a boundary is established, there is no end to what we can cooperate on. 
Når det kommer en grense, så er det knapt grenser for hva vi kan samarbeide om.
But opportunities are not created by a single government decision, a single allocation or the discovery of a single oil and gas field. 
Men det er ikke et enkelt regjeringsvedtak, en enkelt bevilgning eller oppdagelsen av et enkelt olje og gassfelt som skaper mulighetene.
We must not expect someone else to come up with the solution. 
Vi kan ikke tenke slik at noen andre skal komme med løsningen.
We must give each other the trust, inspiration and space to unleash the many forces that need to pull in the same direction in order to make a difference. 
Vi må gi hverandre trygghet, inspirasjon og rom til å utløse alle de mange kreftene som må løfte sammen for å gjøre en forskjell.
Yesterday’s front page of the newspaper Nordlys quoted Hans Olav Karde of SpareBank1 saying: “Now it is all up to us”. 
Jeg har lyst til å sitere Hans Olav Karde i SpareBank1 Nord-Norge som over førstesiden av Nordlys i går sier; ”Nå er alt opp til oss”.
That is true, but Mr Karde and everybody else can rest assured that the government authorities will do their part. 
– Ja, men Karde og alle andre kan regne med at statlige myndigheter stiller opp.
However, I agree with Mr Karde when he says: “It is definitively not the job of the Prime Minister or Foreign Minister to come up here to establish companies that can trade with Russia. 
Men så er jeg helt enig med Karde når han sier dette: Det er definitivt ikke statsministeren og utenriksministerens oppgave å komme opp hit og etablere bedrifter som samhandler med Russland.
That is our job.” 
Det er vår jobb.
That is well put. 
Klokt sagt.
This is a challenge to everybody in our country, and here I naturally include the government authorities. 
Den utfordringen går til alle i landet, og da inkluderer jeg selvsagt statlige myndigheter.
But I want to focus on the larger story. 
Men jeg vil holde fast ved fortellingen.
I have often spoken about the three driving forces of this story. 
Og jeg har ofte snakket om de tre drivere i denne historien:
First, there is Russia. 
For det første: Russland.
Illustration: Russia 
(Illustrasjon: Russland)
Russia is no longer the Soviet Union. 
Russland – som ikke lenger er Sovjetunionen.
Now we see more clearly what a fundamental change this has caused, although there was increasing openness in the final years of the Soviet Union. 
Nå ser vi med større klarhet hvilken fundamental forandring det har vært, selv om åpningene begynte i Sovjetunionens tid.
In a historical perspective we – Norway and Russia – are still in a phase of “rediscovering” each other. 
I et historisk perspektiv er vi – Norge og Russland – fortsatt i en fase der vi gjenoppdager hverandre.
The border where East met West, the border where NATO faced the Warsaw Pact, is now the border between the neighbouring people of Norway and Russia. 
Grensen der vest møtte øst, Nato sto mot Warszawa-pakten, er nå grensen mellom nabofolkene, Norge og Russland.
So, Russia is one of the driving forces. 
Dette er den ene driveren – Russland.
The second driving force is climate change. 
Den andre driveren – klima.
Illustration: climate change 
(Illustrasjon: Klima)
The High North offers a front-row seat for observing climate change. 
Nordområdene byr på orkesterplass for klimaendringene.
We see that the ice is melting. 
Vi kan se at isen smelter.
We see that maritime traffic along our coast is increasing. 
Vi kan se at trafikken langs kysten øker.
We can virtually hear the ships passing. 
Vi kan formelig høre lyden av fartøy.
(True, Jan Gunnar Winther, so far not the sound of a research vessel, but of many others.) 
– Ja, Jan Gunnar Winther, ikke forskningsfartøy ennå, men mange andre...
But that fact that we have a front-row seat does not mean that we are passive observers. 
Men orkesterplass betyr ikke at vi passivt skal sitte stille å se på.
The message here is a dramatic one. 
Utgangspunktet her handler jo om et dramatisk budskap:
It is in the north we are getting the strongest reminders of why the world needs to act to address climate change. 
I nord får vi de sterkeste påminnelser om hvorfor verden må handle mot klimaendringene.
We bring this knowledge with us to the international conferences, meetings and groups of experts we participate in. 
Den kunnskapen tar vi med oss til de internasjonale konferansene, møtene og ekspertgruppene.
We are seeing a growing awareness of how a warmer climate will affect human activity – creating new challenges and opportunities – particularly for the coastal states in the north. 
Vi opplever også en oppvåkning til hvordan et varmere klima endrer vilkårene for menneskers virke – med utfordringer og muligheter – ikke minst for kyststatene i nord.
And for the indigenous peoples. 
– Og ikke minst for urfolkene.
The third driving force is resources. 
For det tredje: Ressurser.
Illustration: resources (Melkøya/Snøhvit) 
(Illustrasjon: Ressurser (Melkøya/Snøhvit))
There are both renewable and non-renewable resources. 
Fornybare og ikke-fornybare.
There are resources that we know exist, and that we are already harvesting, such as fish. 
Ressurser vi vet er der og ressurser som vi allerede høster av – fisk.
Then there are resources we have knowledge of, presume exist or are engaged in research on, for example in the field of marine bioprospecting. 
Ressurser som vi kjenner, gjetter eller forsker på, som på feltet marin bioprospektering.
Some resources are accessible to states and individuals, and the harvesting of these must be regulated and controlled. 
Ressurser som er innenfor staters og menneskers rekkevidde, der høstingen må reguleres og kontrolleres.
Other resources have previously been out of reach, but are now becoming accessible and are therefore attracting attention, such as oil and gas. 
Og ressurser som har vært utenfor rekkevidde, men der ny tilgang vekker ny interesse – som olje og gass.
Illustration: the three pictures combined 
(Illustrasjon: De tre bildene sammenstilt)
Most is north.” 
Det meste er nord.
Second, we must take the responsibility we have as a coastal state as new shipping routes open and maritime traffic increases. 
For det andre: Vi skal ta vårt ansvar som kyststat når det åpnes nye transportruter og vi får økt trafikk.
This gives us not only opportunities, but also a great responsibility. 
Det gir oss muligheter, men også et stort ansvar.
Some of the keywords here are maritime monitoring, search and rescue, promotion of an international maritime legal order and protection of the unique and vulnerable environment. 
Stikkord er: Havovervåking, søk og redning, fremme av en internasjonal rettsorden til havs, ta vare på det unike og sårbare miljøet.
Third, we aim to be at the forefront of sound resource management. 
Og for det tredje: Vi skal ligge i front innen ansvarlig utnyttelse av ressursene.
The renewable resources must be harvested responsibly. 
De fornybare skal høstes med ansvarlighet.
We have had them off our coasts for centuries, and we must ensure that they remain there long after the petroleum age has drawn to a close. 
De har vært der, for oss og kysten i århundrer, og de skal fortsette å være der for oss og kysten lenge etter at olje- og gassalderen er over.
Non-renewable resources such as oil, gas and minerals must be exploited taking necessary care of the vulnerable Arctic environment. 
Vi skal utnytte olje, gass og mineralressurser med den grad av varsomhet som det sårbare arktiske miljøet krever av oss.
These are the three driving forces of our High North Strategy. 
Dette er de tre driverne i nordområdesatsingen.
From the very first day we started focusing on the High North, we identified three key elements: presence, activity and knowledge. 
Vi definerte tre begreper fra dag én i satsningen: Nærvær, aktivitet og kunnskap.
Illustration: three pictures illustrating presence, activity and knowledge (Hammerfest, Kimek, Bodø University College) 
(Illustrasjon: Tre bilder som illustrerer nærvær, aktivitet og kunnskap (Hammerfest, Kimek, Høgskolen i Bodø))
Presence: Presence is about settlement patterns and being present in all parts of the High North. 
Nærvær: Dette handler om bosetting og om tilstedeværelse i hele nordområderegionen.
Activity: Norway aims to take a leading role in activities that set the parameters for value creation and life in the north – ranging from business, research and culture to engagement in the international arena and regional and global diplomacy. 
Aktivitet: Det handler om at Norge skal ha ambisjon om ligge i front i de aktivitetene som former liv og verdiskaping i nord: Fra næringsliv, forskning og kultur, til den internasjonale arena og det regionale og globale diplomati.
Knowledge: Knowledge is at the core of our High North Strategy, and the University of Tromsø, where we are now gathered, plays a key role here. 
Kunnskap: Ja, kunnskap – her vi står, Tromsø universitet – er selve navet i nordområdesatsingen.
In short, Norway must be prepared, and must formulate its policy, strategy and vision ahead of developments, not after they have taken place. 
I all korthet: Norge skal være beredt, ha formulert sin politikk, sin strategi og sin visjon i forkant og ikke i etterkant.
Our country may rank as small on a list of the world’s nations ordered according to size or population, but it is big when it comes to anything that has to do with coasts, oceans and continental shelves, and on these matters Norway must be in the forefront. 
Et land som vårt – lite kanskje på listene over verdens lands størrelse og antall innbyggere – er stort i nord og stort på alt det som handler om kyst, hav og sokkel – dette landet Norge skal ligge i front.
Let us continue our journey by taking a look at the map of the High North and the Arctic – at the geography, the borders and boundaries – the framework for our High North policy. 
La meg fortsette den videre reisen med et blikk på kartet – på geografien – på grensene – på nordområdene og på Arktis – rammene rundt Nordområdepolitikken.
I believe that our ability to create value and share it fairly – our ability to pull together – depends on our awareness of both the story and the political framework we define. 
Jeg tror mulighetene vi har til å skape verdier og dele dem rettferdig – mulighetene til å trekke sammen – avhenger av at vi har blikk for både fortellingen og de politiske rammene vi setter.
Illustration (film): panning over the High North (Google Earth) 
(Illustrasjon: Film: Panorering over nordområdene (Google Earth))
My perspective is that of the Foreign Minister. 
Mitt perspektiv vil være Utenriksministerens.
If you invite other ministers, you will discover that they also see parts of their portfolios in a clear High North perspective. 
Inviter øvrige statsråder og se at også de har tydelige nordområdeperspektiv på sitt virke.
In our foreign policy, the High North has been defined as the Government’s most important strategic priority area. 
I utenrikspolitikken er nordområdene som kjent regjeringens strategiske hovedsatsingsområde.
We have not made a precise geographic definition of the High North. 
Vi har ikke gitt nordområdene en helt presis geografisk definisjon.
In countries like Canada and Russia, no distinction is made between the High North and the Arctic. 
I land som Canada og Russland er det ikke skille mellom nordområder og Arktis.
It is strange to think that there are more people living in Troms county alone than there are in the vast area of Canada north of 60o N, which is the same latitude as Oslo. 
– Tenk på dette: Bare i Troms fylke er det flere innbyggere enn det er i hele det enorme Canada nord for den 60. breddegrad, altså nord for Oslo.
However, borders and international law are important precisely because they define framework conditions. 
Men grenser og folkerett er viktig, nettopp fordi det definerer rammer.
Let me begin with our own borders: In 2005 there were many dashed lines on the map of the sea areas in our northern waters, i.e. lines indicating maritime boundaries that were not yet finally established, even though they were respected. 
Vår egne grenser først: I 2005 var kartet over havområdene i våre nordlige farvann preget av mange stiplede linjer, det vil si grenser ute i havet som ikke var endelig avklart, selv om de ble respektert.
These ranged from less well known boundaries in the west, to the best known of them all – the dashed line marking the disputed area between Norway and Russia. 
Dette varierte fra mindre omtalte stiplete linjer vest i havet, til den meste kjente av dem alle – den stiplete linjen for det omstridte området mellom Norge og Russland.
We have now drawn the lines. 
Vi har nå trukket linjene.
In 2006 we entered into an agreement with Denmark and the Home rule Government of Greenland on the delimitation of the continental shelf and the fisheries zones in the area between Svalbard and Greenland. 
I 2006 inngikk vi en avtale med Danmark og Grønlands landsstyre om avgrensning av sokkel og sone mellom Svalbard og Grønland.
Later that year, we reached agreement with Iceland and the Faroe Islands on the delimitation of our respective continental shelves outside 200 nautical miles in the southern part of the Banana Hole of the Northeast Atlantic, provided that all three document continental shelf in the area to the Commission on the Limits of the Continental Shelf in New York. 
Senere samme år kom vi til enighet med Island og Færøyene om grensen mellom våre kontinentalsokler dersom alle tre dokumenterer sokkel utenfor 200 nautiske mil sør i Smutthavet for Sokkelkommisjonen i New York.
In 2007, we concluded an agreement with Russia on maritime delimitation in the Varangerfjord area. 
I 2007 inngikk vi avtalen med Russland om maritim avgrensing i Varangerfjorden.
Illustration: the new map (the maritime delimitation line) 
(Illustrasjon: Det nye kartet (delelinjen))
And then last Tuesday – on 27 April 2010 – the Norwegian and Russian negotiating delegations reached agreement on a maritime delimitation line in the Barents Sea and the Arctic Ocean. 
Og så, sist tirsdag – 27. april 2010 kom enigheten mellom de norske og russiske forhandlingsdelegasjoner om trekkingen av en grenselinje i Barentshavet og Polhavet.
The solution involves a maritime delimitation line that divides the overall disputed area of about 175 000 square kilometres in two parts of approximately the same size. 
Løsningen innebærer at det omstridte området på omkring 175.000 kvadratkilometer deles i to tilnærmet like deler.
The line has been computed in relation to the relevant coasts on either side, on the basis of modern principles of international law. 
Linjen er trukket på grunnlag av avstand til de relevante kystene, basert på moderne folkerettslige prinsipper.
I can testify to the fact that it takes time to draw such a line. 
Og jeg kan bekrefte – ja, det tar tid å trekke en slik linje.
The draft agreement, which will be signed before it is put before the two countries’ national assemblies for approval, also includes provisions on cooperation in the fisheries and petroleum sectors. 
Avtalen, som nå skal undertegnes, og la meg være formell, den skal så legges frem for parlamentene for godkjennelse, den omfatter bestemmelser om samarbeid på fiskeri- og petroleumssektoren.
This means that the agreements concluded in the 1970s with what was then the Soviet Union, the Norwegian-Russian Joint Fisheries Commission, establishing quotas, close seasons, regulation of fisheries, mesh sizes, etc., will all continue. 
Det betyr at avtalene fra 1970-tallet med Russland (Sovjetunionen), den blandede fiskerikommisjon, fastsettelse av kvoter, stenging, reguleringer, maskevidde og så videre, alt dette fortsetter.
This is a success story in global terms. 
En suksesshistorie om fiskerisamarbeid på verdensbasis.
These fish stocks are also among the most valuable, and the healthiest, in the world. 
Denne fiskebestanden er også av de mest verdifulle i verden og nå en av de sunneste.
As for the petroleum sector, the draft agreement has detailed rules and procedures for dealing with any oil or gas deposits that should extend across the delimitation line, similar to those we have experience of from the North Sea. 
På petroleumsområdet legges det opp til detaljerte regler og prosedyrer for håndtering av felt som eventuelt måtte ligge på begge sider av grensen, slik vi har erfaring med fra Nordsjøen.
And when can we get started on all of this? 
Når kan alt dette komme i gang?
We must move ahead quickly, yet wisely. 
Vi får ile med forstand.
First the matter must be put before our respective parliaments, the Storting and the Duma. 
Først skal det hele til parlamentene, til Storting og Duma.
Then we must consider desired progression, as we have been doing along the coast ever since the 1970s, striking a sound balance between petroleum activities, fisheries and the environment. 
Så skal vi ta stilling til takt og fremdrift slik vi har vist at vi kan langs kysten helt siden 1970-tallet, i en nær avstemming av hensyn til industri, fiskerier og miljøet.
This opens up new prospects for cooperation and development in the north on resources, business activity, jobs, knowledge and welfare. 
Men såpass vil jeg si: Dette åpner helt nye perspektiver for samarbeid og utvikling i nord, om ressurser, næringsliv, arbeidsplasser, kunnskap og velferd.
The absence of a boundary has been a constraint. 
Mangel på en grense har lagt en begrensning.
Establishing a delimitation line opens up new opportunities. 
Trekking av en grense åpner en mulighet.
Some are saying – even after agreement on the delimitation line was announced on Tuesday – that we ought to close the oil and gas chapter now, that the fields we have developed further south are enough. 
Noen sier – ja, også i debattene siden tirsdag – at vi får avslutte olje- og gasshistorien nå, at det får holde det vi har utviklet lenger sør.
In my view, this would be wrong, ahistorical and unwise. 
Jeg sier at det er feil, uhistorisk og uklokt.
Now it is North Norway’s turn. 
Historisk er det Nord-Norges tur.
It is a national responsibility to make this possible. 
Det er et nasjonalt ansvar å legge forholdene til rette for dette.
Actors in this part of Norway must seize the opportunities that lie ahead. 
Aktører i landsdelen må gripe dem.
All coastal states automatically have a continental shelf that extends out to 200 nautical miles from the baselines, and also beyond that if the shelf extends further. 
Alle kyststater har kontinentalsokkel ut til 200 nautiske mil, og utover 200 nautiske mil, dersom den strekker seg jevnt videre.
Some have jokingly said that Norway has got bigger. 
Noen har spøkt med at ”Norge ble større!”.
This is an exaggeration. 
– Det er en overdrivelse.
With all due respect, the seabed and the continental shelf have been there since time immemorial. 
For hav og sokkel har, med respekt å melde, vært der til uminnelige tider.
What we have done is to bring modern Norway in line with the existing legal order. 
Det vi har gjort er å avstemme det moderne Norge med gjeldende rettsorden.
Illustration: the Ministers at Ilulissat, Greenland 
(Illustrasjon: Ministrene ved Ilulissat, Grønland)
What rules apply there? 
Hvilke regler gjelder der?
Is this uncharted territory where it is urgent for countries to assert themselves? 
Er dette et slags uoppdaget område der det haster med å gjøre seg gjeldende?
Where they can plant flags on the seabed and claim territory? 
Der man kan plante flagg på havbunnen og kappe land?
I have heard this question many times in recent years, but more and more rarely because Norway, Russia and the other coastal states have taken responsibility and clarified this uncertainty. 
Det spørsmålet har jeg hørt mange ganger de siste årene, men sjeldnere og sjeldnere egentlig, fordi Norge, Russland og de andre kyststatene har tatt ansvar og avklart den usikkerheten.
We have confirmed what should be a matter of course: that the law of the sea applies in the Arctic Ocean. 
Vi har bekreftet det som bør være en selvfølge: Havretten gjelder i Polhavet!
The Arctic Ocean is an ocean legal terms, even though it is covered in ice. 
Polhavet er et hav, selv om det har is på toppen.
The coastal states bordering on the Arctic Ocean – Norway, Russia, the US, Canada and Denmark, including Greenland – agree that the maritime borders in the north are to be drawn in accordance with the international law of the sea. 
Kyststatene rundt Arktis – Norge, Russland, USA, Canada og Danmark med Grønland – er enige om at denne folkeretten skal legges til grunn for grensedragningen i nord.
The agreement reached between Norway and Russia must also be viewed in this perspective. 
Også i et slikt perspektiv må vi forstå enigheten mellom Norge og Russland.
It is also important to establish arrangements for search and rescue in such a large and at times hostile sea area. 
Det er en viktig oppgave å sikre opplegg for søk og redning i et stort og til tider ugjestmildt havområde.
A working group under the Arctic Council is working on a search and rescue agreement, and we hope to make considerable progress on this at the next meeting, which will be in Oslo in June. 
En arbeidsgruppe under Arktisk råd jobber med en avtale om dette og vi håper å komme et langt steg videre på det neste møtet i Oslo i juni.
Maritime surveillance is another challenge. 
En annen utfordring er havovervåkning.
We know little about what this involves. 
Vi vet litt om hva det vil si.