natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The archipelago has the potential to become a beacon for international research on climate change and the environment. 
Øygruppen har potensial til å bli et internasjonalt fyrtårn for forskning innenfor klima og miljø.
Our proposal includes the establishment of a knowledge centre that would provide services for the European research community and help to streamline European research on the Arctic. 
Vi foreslår blant annet å etablere et kunnskapssenter som skal kunne tilby tjenester for et europeisk forskningsmiljø og bidra til å integrere europeisk forskning i Arktis.
This proposal has been met with considerable interest in the European Commission. 
Dette forslaget har blitt møtt med stor interesse fra Europakommisjonen.
Now to the second EU process, and the recent decision to establish the European Institute of Innovation and Technology (EIT). 
Til det andre: EU har nylig vedtatt etableringen av et nytt europeisk institutt for innovasjon og teknologi – European Institute of Innovation and Technology (EIT).
This will not be a traditional research and education institution, but rather a network-based institution with a small central administration. 
EIT vil ikke være en tradisjonell forsknings- og utdanningsinstitusjon, men en nettverksbasert institusjon med en liten sentraladministrasjon.
Its mission is to integrate research, education and innovation in Europe more closely. 
Hensikten er å binde forskning, utdanning og innovasjon i Europa tettere sammen.
Energy and climate change have been highlighted as particularly suitable areas for the initial networks. 
Energi og klima trekkes frem som spesielt aktuelle områder for etablering av de første nettverkene.
The Government is advocating Norwegian participation in the EIT and will present a proposition to this effect to the Storting this spring. 
Regjeringen går inn for norsk deltakelse i EIT og vil legge dette frem for Stortinget i en egen proposisjon i løpet av våren.
The vision of creating the ERA was set out in the EU’s Lisbon Strategy. 
EUs Lisboastrategi har et slikt område som visjon.
The idea is to encourage major technological advances through a public-private partnership that includes the business sector, member states and associated countries like Norway. 
Det skal legges til rette for store teknologiløft i et offentlig-privat partnerskap som inkluderer næringsliv, medlemsland og assosierte land som Norge.
Cooperation between national research programmes and joint calls for proposals will be encouraged. 
Det skal legges til rette for samarbeid og felles utlysninger mellom de nasjonale forskningsprogrammene i Europa.
I believe, Mr President, that it is essential for a country like Norway to participate actively in these processes, which will boost European research and competitiveness in the time to come. 
Jeg mener, President, at det er helt avgjørende for et land som Norge å delta aktivt i disse prosessene som bidrar både til europeisk forskning og europeisk konkurranseevne bedres i tiden fremover.
As I see it, the EU is now changing gear in order to realise the vision of the European Research Area. 
Slik jeg ser det, gjennomfører EU nå et taktskifte for å realisere selve visjonen om det europeiske forskningsområdet.
This is demonstrated by the new measures that are being taken to reduce administrative and other barriers in Europe and thus encourage researcher exchanges both within Europe and with other parts of the world. 
Nye tiltak for økt utveksling av forskere i Europa og globalt, gjennom å redusere administrative og andre barrierer i Europa, er ytterligere eksempler.
Norway’s participation in the EEA cooperation links us to the internal market and the familiar four freedoms – the free movement of goods, services, persons and capital. 
Norges deltakelse i EØS-samarbeidet knytter oss til det indre marked og de velkjente ”fire friheter” – varer, tjenester, personer og kapital.
At the Spring Summit this year, the EU heads of state and government recommended creating a “fifth freedom”, the free movement of knowledge in Europe. 
På toppmøtet denne våren tok EUs stats- og regjeringssjefer faktisk til orde for å legge til ”en femte frihet”, nemlig fri bevegelse av kunnskap i Europa.
To achieve this, the member states and the EU are to facilitate cross-border mobility for researchers, university teaching staff and students. 
Medlemslandene og EU skal bidra til dette blant annet ved å legge til rette for økt mobilitet over grensene for forskere, universitetslærere og studenter.
Cooperation in the field of education is also essential. 
For å få til dette er også utdanningssamarbeidet sentralt.
The Commission has emphasised the importance of the knowledge triangle of research, innovation and education in several of its communications in connection with the Lisbon Process in the last few years. 
Kommisjonen har i flere meldinger i Lisboaprosessen i de siste årene lagt vekt på betydningen av kunnskapstriangelet forskning, innovasjon og utdanning.
Norway is participating in two key education programmes – the Lifelong Learning Programme and Erasmus Mundus. 
Norge deltar her i to sentrale utdanningsprogrammer – Livslang læringsprogrammet og Erasmus Mundus.
Our contributions to these programmes are the second largest item of the funding Norway provides for participation in EU programmes, after funding for FP7. 
Våre bidrag til disse programmene er den nest største posten – etter tilskuddet til forskningsprogrammet – av innbetalingene til EU.
The labour market for researchers is to be opened up. 
Arbeidsmarkedet for forskere skal bli mer åpent.
Although joint EU projects are of great importance to the counties that participate in them, responsibility still lies mainly with the individual member states. 
Selv om EUs felles prosjekter har stor betydning for landene som deltar, hviler hovedansvaret fortsatt på nasjonalstatene.
In the 2007 national budget, Norway allocated NOK 16.6 billion to research and development, of which about 5% was earmarked for these EU research programmes. 
Forskning og utvikling ble tildelt 16,6 milliarder av det norske statsbudsjettet for 2007, og om lag 5 prosent av disse offentlige ressursene er bundet til denne EU-forskningen.
The institutional changes introduced by the Treaty of Lisbon are extensive, and this will be increasingly apparent. 
De institusjonelle nyordninger i Lisboatraktaten er – og vil gradvis vise seg å bli – omfattende.
The purpose of these changes is to make the EU better able to function with 27 member states, and probably even more in the future. 
Formålet er å gjøre EU bedre tilpasset en organisasjon med 27 – og sannsynligvis enda flere – medlemmer.
Eliminating the pillar structure is intended to make it easier to take a coherent approach to the various policy areas. 
Bortfallet av søylestrukturen skal gjøre det lettere å se politikkområdene mer i sammenheng.
In my opinion, the European Parliament will be considerably strengthened by the Treaty of Lisbon – in its role as a legislative body, in the Community budget process and because it will have the authority to propose treaty amendments. 
Det er min oppfatning at Europaparlamentet vil styrkes vesentlig gjennom Lisboatraktaten, både som lovgiver, i behandlingen av EUs felles budsjett, og ved at parlamentet kan foreslå traktatendringer.
Greater powers for the European Parliament will strengthen democracy in the EU. 
At Europaparlamentet får økt myndighet, betyr at demokratiet i EU styrkes.
These changes will pose a new challenge in our efforts to communicate and promote Norway’s views, because the Parliament is probably the EU institution that we have the weakest links with. 
Og det gir oss en ny utfordring i fremme av norske syn, fordi dette trolig er den EU-institusjonen som vi har minst inngrep med.
This is something we must seek to change. 
Dette må vi arbeide for å endre på.
At the same time, national parliaments will have more influence in the EU. 
Samtidig vil de nasjonale parlamenter få større innflytelse i EU.
The greatest change will be that they will be able to play a more active role vis-à-vis EU institutions in enforcing the principle of subsidiarity when new EU legislation is proposed. 
Den viktigste endringen er at de nasjonale parlamenter kan få spille en mer aktiv rolle i forhold til EU-institusjonene som voktere av nærhetsprinsippet i forbindelse med EUs lovforslag.
Another purpose of the Treaty of Lisbon is to give the EU a stronger and more coherent voice globally. 
Lisboatraktaten har også som siktemål å styrke EUs stemme globalt.
I welcome these developments, since Norway and the EU share common views on a range of foreign policy issues. 
Siden Norge og EU følger samme utenrikspolitiske linje i en lang rekke saker, er alt dette etter mitt syn en positiv utvikling.
They will not have repercussions on the close cooperation and ongoing dialogue between Norway and the EU on many important foreign policy matters. 
Det vil ikke påvirke det nære samarbeidet og den løpende dialogen som Norge har med EU om de mange viktige utenrikspolitiske spørsmål.
We may see an increase in the number of EEA- and Schengen-related legislative acts that contain elements that are not covered by our agreements with the EU. 
Vi kan da få flere EØS- og Schengen-relevante rettsakter som inneholder elementer som ikke dekkes av våre avtaler med EU.
How serious these challenges will be is impossible for me to say at this point in time. 
– Hvor store disse utfordringene blir, kan jeg i dag ikke si noe sikkert om.
But it is something we have to follow closely. 
Men vi må følge dette nøye.
The Treaty of Lisbon will strengthen the role of the European Parliament in decision-making processes, which are generally to become quicker and more efficient. 
Lisboatraktaten vil styrke Europaparlamentets deltakelse i beslutningsprosessene, og disse skal generelt sett bli raskere og mer effektive.
It will be possible to make more extensive use of qualified majority, and this will have an effect on how the Council of the European Union works. 
Det vil bli utvidet mulighet for bruk av kvalifisert flertall og dette vil endre arbeidsformen i EUs råd.
One obvious consequence for us is that we will have to speed up our own handling of EEA and Schengen matters accordingly. 
En naturlig konsekvens for oss er at tempoet i vår interne behandling av EØS- og Schengensaker må økes tilsvarende.
This will require action by the Government and the Storting. 
Det vil kreve innsats av Regjeringen og av Stortinget.
The Treaty of Lisbon does not make significant changes to the rules governing the internal market. 
Når det gjelder det indre marked, er det ikke store forskjeller på dagens bestemmelser og innholdet i den nye traktaten.
The most obvious examples of this are found in the transport sector, particularly in relation to aviation security, but there are also other examples, such as the Data Retention Directive – which I will return to – and new proposals for legislation on explosives. 
De klareste eksemplene finner vi innenfor transportsektoren, kanskje særlig når det gjelder flysikkerhet, men vi ser også andre eksempler, som datalagringsdirektivet som jeg kommer tilbake til, og nye forslag til regelverk om eksplosiver.
The Treaty of Lisbon involves considerable changes in cooperation on justice and home affairs. 
Den nye traktaten innebærer dessuten betydelige endringer i det justis- og innenrikspolitiske samarbeidet.
Some of these directives and regulations will affect us directly through the Schengen cooperation. 
Enkelte av disse rettsaktene vil berøre oss direkte gjennom Schengenarbeidet.
In addition, we are indirectly affected by the cooperation on justice and home affairs, and we must therefore review our approach in the light of the new legislation. 
Justissamarbeidet berører oss også indirekte, og vi må derfor vurdere våre handlingsmåter i lys av det endrede regelverket.
The Treaty of Lisbon is likely to lead to a widening and deepening of EU cooperation in areas that lie outside the scope of the agreements we have concluded. 
Lisboatraktaten vil trolig bidra til at EU-samarbeidet utvides og fordypes på områder som ligger utenfor våre avtaler.
This means that a smaller proportion of the EU’s overall activities will be covered by our agreements with the Union. 
På den måten vil en relativt sett mindre del av EUs totale virksomhet bli dekket av våre avtaler med EU.
This coincides with a decrease in Norway’s political and economic weight in relation to the EU as a result of the enlargement. 
Samtidig vil Norges relative politiske og økonomiske tyngde i forhold til EU være mindre som følge av utvidelsen av EU.
Structural factors explain the changes to some extent. 
Noe av dette handler om strukturelle forhold.
But political factors also play a role, and this is something we must take into account in our active efforts to gain influence. 
Men også politiske – og det må vi ta som utgangspunkt for vårt aktive påvirkningsarbeid.
Norway’s agreements with the EU are not changed by the Treaty of Lisbon since the framework for our cooperation with the EU will continue to be the EEA and Schengen agreements. 
Norges avtaler med EU endres ikke av Lisboatraktaten, for rammen for Norges samarbeid med EU vil fortsatt være EØS og Schengen.
As you know, these are both agreements under international law and are not directly affected by amendments to the EU treaties. 
Og både EØS og Schengen er – som kjent – folkerettslige avtaler som ikke direkte berøres når EU endrer sitt traktatgrunnlag.
However, Norway’s cooperation with the EU will not be unaffected by the Treaty of Lisbon. 
Men Norges samarbeid med EU vil heller ikke være upåvirket av Lisboatraktaten – og mitt poeng er da dette:
Unless we manage to adapt. 
– Om ikke vi også klarer å tilpasse oss.
This means that when the treaty enters into force, which according to plan will be in 2009, it will become even more important to communicate Norway’s views and develop Norwegian positions at an early stage, build alliances, and carry out targeted efforts to maximise Norway’s influence in EU capitals and institutions. 
På denne bakgrunn blir tidlig varsling og utarbeidelse av norske posisjoner, alliansebygging og målrettet påvirkning i EU-hovedstedene og overfor EU-institusjonene, bare enda viktigere når den nye traktaten etter planen trer i kraft i 2009.
At the beginning of my address I mentioned that EU cooperation is constantly being extended to new areas – beyond the original internal market. 
Jeg omtalte i starten at EU-samarbeidet utvikler seg på stadig nye områder – og utover det indre marked.
This cooperation is increasingly cross-sectoral, and policies are being coordinated across the pillars on which the cooperation is based. 
I økende grad er samarbeidet sektorovergripende, og det skjer en koordinering på tvers av søylene i samarbeidet.
This creates a challenging situation for Norway. 
Dette er utfordrende for Norge.
EU law may be developed for purposes that are technically outside the scope of the EEA Agreement, but may nevertheless have implications for economic actors in the internal market. 
Regelverksutvikling kan ha som mål å oppnå noe som ligger utenfor EØS-avtalens virkeområde saklig sett – men samtidig ha implikasjoner for økonomiske aktører som deltar i det indre marked.
This will make it difficult to assess how far new legislation is EEA-relevant. 
Hvorvidt regelverket dermed er EØS-relevant eller ei, blir ingen enkel vurdering.
We will need to find ways of dealing with this. 
Her må vi finne noen grep for å håndtere dette.
We are already seeing examples of internal market directives being used for purposes such as fighting terrorism and organised crime. 
Vi ser allerede nå en rekke eksempler på at indre markedsdirektiver benyttes til å fremme formål som terrorbekjempelse og kamp mot organisert kriminalitet.
One piece of EU legislation that has triggered debate in this connection is the Data Retention Directive. 
En EU-rettsakt som har skapt debatt i denne sammenheng er datalagringsdirektivet.
Its purpose is to harmonise member states’ rules on the retention of telecommunications data, i.e. traffic data, location data, and subscriber and user data generated in connection with the use of electronic communications such as fixed and mobile telephony and the Internet. 
Det skal harmonisere EU-landenes regler for lagring av telekommunikasjonsdata, det vil si trafikkdata, lokasjonsdata og abonnements- og brukerdata som fremkommer ved bruk av elektronisk kommunikasjon som fasttelefoni, mobiltelefon og internett.
In other words, data that are necessary to trace and identify sources, from where to where calls have been made, the time and their duration, and the type of communication and the equipment utilised. 
– Med andre ord: Data som er nødvendig for å spore og identifisere kilder, stedet det er ringt fra og til, dato, tid og varighet, og data nødvendig for å identifisere type kommunikasjon og utstyr.
It is important to note that the content of the communication will not be retained. 
Det er viktig å understreke at innholdet i kommunikasjonen ikke skal lagres.
The directive was adopted by the Council in February 2006. 
Direktivet ble vedtatt av EUs råd i februar 2006.
The EU member states are now in the process of implementing this legislation, but the Government has not yet determined whether the directive is to be considered to be EEA-relevant. 
EU-landene er nå i ferd med å implementere regelverket, og på det nåværende tidspunkt har Regjeringen ikke tatt stilling til om direktivet er å anse som EØS-relevant.
We are currently reviewing the directive thoroughly, and I will revert to the bodies of the Storting with a more detailed presentation of this matter at a later point in time. 
Fra norsk side går vi nå nøye gjennom direktivet, og jeg vil få komme tilbake til Stortingets organer med en nærmere omtale av denne saken senere.
I have noted that in the debate on this directive, questions of principle related for example to the protection of privacy have been raised. 
Jeg har merket meg at i debatten om direktivet har det vært reist prinsipielle spørsmål blant annet knyttet til personvern.
We will therefore consider these questions in depth later. 
Dette må vi derfor komme grundig tilbake til.
On 1 April this year the European Court of Justice delivered a judgment in a case that Denmark and the European Parliament had brought against the Commission aimed at reinstating the prohibition against the use of decaBDE, a brominated flame retardant used in electrical and electronic equipment. 
Den 1. april i år avsa EF-domstolen dom i en sak som Danmark og Europaparlamentet hadde reist mot Kommisjonen, for å få gjeninnført forbud mot miljøgiften bromerte flammehemmere deka-BDE i elektriske og elektroniske produkter.
The court supports Denmark’s and the European Parliament’s view that decaBDE should not be exempted from the prohibition in the directive on the restriction of the use of certain hazardous substances in electrical and electronic equipment (the RoHS Directive). 
Domstolen gir Danmark og Europaparlamentet rett i at deka-BDE ikke kan unntas fra forbudet i direktivet om bruk av visse farlige stoffer i elektriske og elektroniske produkter, det såkalte ROHS-direktivet.
This means that in the EU, decaBDE may not be used in such equipment from 1 July this year. 
Dette betyr at deka-BDE ikke kan benyttes i slike produkter i EU fra 1. juli i år.
Norway has already prohibited the use of decaBDE in such equipment and intervened in support of Denmark and the European Parliament in the court case. 
Norge har forbud mot deka-BDE i slike produkter, og vi intervenerte til støtte for Danmark og Europaparlamentet i saken for domstolen.
In line with our view, the court applied a strict interpretation of the possibility of granting exemptions. 
I tråd med vårt syn tolket domstolen unntaksmuligheten strengt.
This indicates that it is unlikely that the EU will allow decaBDE to be reintroduced into the market. 
Det er derfor et signal om at det skal mye til for at deka-BDE heretter kan godtas markedsført.
In my view, this judgment is a good example of successful Norwegian efforts to gain acceptance for its view in the European Court of Justice. 
Etter mitt syn er denne dommen et godt eksempel på vellykket norsk påvirkningsarbeid overfor EF-domstolen.
At the EEA Joint Committee’s meeting on 26 October 2007, it was decided to incorporate the EU’s extensive new legislation on food safety into the EEA Agreement. 
I EØS-komitéens møte 26. oktober 2007 ble det besluttet å innlemme EUs omfattende nye regelverk på mattrygghetsområdet i EØS-avtalen.
The other decision concerns a total of 19 legislative acts on food hygiene and official controls to ensure compliance with the legislation on food and feed and on animal health and welfare. 
Den andre beslutningen dreier seg om til sammen 19 rettsakter om næringsmiddelhygiene og offentlig kontroll for å sikre at fôrvare- og næringsmiddelregelverket, samt bestemmelsene om dyrs helse og velferd, overholdes.
The decisions mean that Norwegian legislation will be harmonised with EU legislation in these important areas. 
Beslutningene innebærer blant annet at det norske regelverket er harmonisert med EUs på disse viktige områder.
The decisions were made subject to the Storting’s consent, and bills on these matters were presented to the Council of State for approval on 14 March this year. 
De ble tatt med forbehold om Stortingets samtykke og proposisjoner om dette ble fremmet i statsråd 14. mars i år.
I would also like to mention the new EU chemicals legislation REACH (registration, evaluation, authorisation and restriction of chemicals), which was adopted in December 2006 and entered into force on 1 June 2007. 
Jeg vil også nevne EUs nye kjemikalieregelverk (REACH) som ble vedtatt i desember 2006 og trådte i kraft 1. juni i fjor.
Norway took part in the preparation of the legislation and sought to ensure the highest possible level of protection of health and the environment. 
Vi har deltatt i utformingen av dette og arbeidet for å få til et så høyt beskyttelsesnivå for helse og miljø som mulig.
The decision to incorporate the REACH Regulation into the EEA Agreement was made by the EEA Joint Committee on 14 March this year, subject to the Storting’s consent. 
Beslutningen om innlemmelse av REACH-forordningen i EØS-avtalen ble tatt i EØS-komitéen 14. mars i år, med forbehold om Stortingets samtykke.
The decision also contains an adaptation text, which includes rules on the procedures for authorising products and on participation in the recently established European Chemicals Agency. 
Beslutningen inneholder også en tilpasningstekst, blant annet om prosedyrer for godkjenning av produkter under regelverket, og deltakelse i det nye kjemikaliebyrået, European Chemicals Agency.
On 11 April this year the Government presented a bill on consent to the approval of the EEA Joint Committee’s decision. 
Regjeringen fremmet den 11. april i år en proposisjon om samtykke til godkjenning av EØS-komitéens beslutning.
The Commission’s new guidelines on state aid for environmental protection are also relevant to Norway. 
Av relevans for Norge er for øvrig Kommisjonens nye retningslinjer om statsstøtte til miljøtiltak.
In these, the EU has widened the scope for providing state aid for measures that benefit the environment, even if they could impede competition. 
EU gir her økt handlingsrom for å gi offentlig støtte til tiltak som fremmer miljøet, selv om dette kan skape konkurransehindringer.
Corresponding guidelines will be adopted by the EFTA Surveillance Authority (ESA) and will be decisive in determining what Norwegian state aid can be approved. 
Tilsvarende retningslinjer vil bli vedtatt av ESA og er avgjørende for hvilke norske støttetiltak som kan godkjennes.
Twice a year, ESA publishes the Internal Market Scoreboard, which monitors the performance of the EEA EFTA states in transposing internal market directives into national legislation. 
ESA publiserer to ganger i året en resultattavle om hvor raskt EU og EØS/EFTA-landene gjennomfører indre markedsdirektiver.
In February, Norway was number 22 of the 30 EEA states. 
I februar i år var Norge nummer 22 blant de 30 EØS-landene.