natgillin/translations-raw huggingface dataset:
We are determined to protect workers rights, to make employers behave in a socially responsible manner and to create Decent Work for all. 
We are determined to protect workers rights, to make employers behave in a socially responsible manner and to create Decent Work for all.
I believe that it is not a coincidence that so many of the richest countries in the world recognize and have implemented ILO’s fundamental conventions, while so many countries where people have been denied these fundamental rights, remain among the poorest. 
I believe that it is not a coincidence that so many of the richest countries in the world recognize and have implemented ILO’s fundamental conventions, while so many countries where people have been denied these fundamental rights, remain among the poorest.
Strategy for Workers’ Rights within the Decent Work Agenda 
Strategi for et anstendig arbeidsliv
I described the overall tone of last year's address as sombre. 
Fjorårets utenrikspolitiske redegjørelse ble omtalt som mollstemt.
I would have liked the tone of this year's address to be lighter. 
Jeg skulle gjerne holdt årets redegjørelse i et lysere toneleie.
And I'm happy to say that there are many positive things to report: 
Og heldigvis er det positive ting å berette:
better living conditions, education and health for millions of poor people, 
Fra bedring av levevilkår, utdanning og helse for millioner av fattige,
a victory for democracy in Gambia, continued progress towards peace in Colombia and Sri Lanka, and several steps forward in the fight against Isil, 
via seier for demokratiet i Gambia, fortsatt fremgang for freden i Colombia og Sri Lanka og flere skritt fremover i kampen mot Isil,
and the normalisation of our relations with China. 
til normaliseringen av forholdet til Kina.
But we must consider the global situation as a whole. 
Men vi må ta innover oss helheten i det utenrikspolitiske bildet.
A global sense of unease has taken hold, and today's unsettled world is challenging us in even more fundamental ways than was the case last year. 
Den internasjonale uroen har satt seg og utfordrer oss på enda mer grunnleggende måter enn vi erfarte i fjor.
The crises in the Middle East and in North and West Africa are causing immense suffering. 
Krisene i Midtøsten og Nord- og Vest-Afrika stikker dypt.
They continue to claim thousands of lives, and are fuelling terrorism and forcing large groups of people to flee. 
De fortsetter å ta tusener av menneskeliv, motiverer brutal terror og sender store folkegrupper på flukt.
The state system in the region, which, to a large extent, was developed by major European powers in the early twentieth century, is under severe strain. 
Statssystemet i regionen som i stor grad ble formet av europeiske stormakter tidlig i forrige århundre, er under sterkt press.
The conflict in Syria has already lasted longer than the Second World War. 
Syria-konflikten har pågått lengre enn andre verdenskrig.
The conflict in Yemen has been overshadowed by other conflicts, but has caused human suffering on an inconceivable scale. 
Jemen har kommet i skyggen av andre konflikter, men rommer menneskelig lidelse av ufattelige dimensjoner.
There is a significant risk that short-term progress in conflict-affected regions will be followed by new and deeper crises in fragile states. 
Faren er stor for at midlertidige fremskritt i konfliktrammede regioner følges av nye og dypere kriser for skjøre statsdannelser.
With tragic consequences for the local populations. 
Med tragiske resultater for lokalbefolkningen.
Last year, 180.000 people crossed the Mediterranean to reach Italy. 
I fjor krysset 180.000 mennesker Middelhavet for å nå Italia.
The political, economic and demographic developments that spurred the first major wave of migration remain a serious problem. 
Den politiske, økonomiske og demografiske utviklingen som skapte den første store migrasjonsbølgen forblir alvorlig.
Although the number of migrants from Turkey to Europe was reduced in 2016, migration will continue to be a challenge in the time ahead. 
Selv om migrasjon fra Tyrkia mot Europa ble redusert i 2016, vil migrasjon fortsette å utfordre oss fremover.
The conflict in Ukraine continues unabated. 
Konflikten i Ukraina pågår for fullt.
We have seen a renewed escalation of violence in recent weeks, and more lives have been lost. 
Nylig erfarte vi ny eskalering med tap av menneskeliv.
Polarisation and political conflicts are increasing in many countries in Eastern Europe and the Balkans, as well as in Turkey. 
Polarisering og politiske konflikter øker i mange land i Øst-Europa, på Balkan og i Tyrkia.
Pressure on the region from a more aggressive Russia is growing, and at the same time we are seeing a more inward-looking EU that is struggling to retain popular support in many countries. 
Presset på regionen fra et mer aggressivt Russland vokser, mens vi ser et mer innadvendt EU som sliter med oppslutning og samhold i mange land.
The financial crisis and its repercussions have exacerbated the turbulence in a globalised economy that has been unable to revert to its previous rate of growth. 
Finanskrisen og dens etterdønninger forsterket turbulensen i en globalisert økonomi som ikke har greid å gjenvinne den opprinnelige vekstkraften.
A rate of growth that is necessary to create the jobs and ensure the stability we all want. 
En vekstkraft som er nødvendig for å skape de jobber og sikre den stabiliteten alle ønsker.
Western-led attempts to promote democracy and stability in fragile states to the south and east of the Mediterranean since 2001 have not produced the desired results. 
De vestlig-ledete forsøkene på å fremme demokrati og stabilitet i sårbare stater sør og øst for Middelhavet siden 2001 har ikke skapt de ønskede resultatene.
The invasion of Iraq was a failure and has had far-reaching negative consequences. 
Invasjonen av Irak var mislykket og fikk store negative ringvirkninger.
Both brexit and the political situation in the US reflect the way in which centres of political power are losing touch with large groups of voters. 
Brexit og den politiske utviklingen i USA illustrerer hvordan politiske maktsentra mister kontakten med store velgergrupper.
Waves of populism, anti-migration movements and dissatisfaction with economic policy are threatening to weaken political institutions and stability. 
Bølger av populisme, mobilisering mot migrasjon og misnøye med økonomisk politikk truer med å svekke politiske institusjoner og stabilitet.
These developments are threatening to shatter the liberal world order that has been built up over the past 70 years. 
Utviklingen truer med å slå sprekker i den liberale verdensorden som er bygget opp de siste 70 årene.
For a long time, we have tended to assume that this world order would simply continue to grow stronger, but now we are asking ourselves what we can do to ensure its survival. 
Mens vi lenge nærmest har tatt for gitt en stadig styrking av denne verdensordenen, spør vi oss nå om hvordan den kan opprettholdes.
A chaotic explosion of information worldwide is further exacerbating the problems. 
Problemene fordypes gjennom en kaotisk global informasjonseksplosjon.
Our notions of what is true and what is not true, and of right and wrong, are being challenged. 
Våre forestillinger om sant og usant, rett og galt, utfordres.
More and more people get their information from media platforms that are unedited and easy to manipulate. 
Stadig flere orienterer seg i verden via uredigerte lett manipulerbare innholdsplattformer.
The risk of individuals and groups barricading themselves in their own echo chambers is growing. 
Faren øker for at individer og grupper murer seg inne i egne ekkokammer.
More than ever before, we need a critical public debate where the focus is on seeking the truth, but this is becoming more difficult to achieve in several parts of the world. 
Mer enn noen gang trenger vi en kritisk offentlighet preget av sannhetssøkende debatt, mens vilkårene for dette undergraves flere steder.
Together, these developments are threatening to undermine much of what we have achieved since the Second World War. 
Til sammen utfordrer dette mye av det vi har oppnådd siden andre verdenskrig.
But it is precisely at times like this, when there is so much turbulence in the world around us, that it is important for us to remember the victories we have won and the institutions the international community has built up over the past 70 years. 
Men nettopp når det stormer rundt oss på denne måten er det viktig å være oss bevisst de seirene vi har vunnet og de institusjonene verdenssamfunnet har bygget de siste sytti årene.
These achievements are our springboard; they give motivation and direction to our efforts to promote Norwegian interests and a world order that safeguards the fundamental values that mean so much to us. 
Det er dette som gir oss både plattform, motivasjon og retning i arbeidet for å fremme norske interesser og for en verdensorden som ivaretar de grunnleggende verdiene som betyr så mye.
Firstly, whether viewed from a global, European or Norwegian perspective, the world has made enormous progress since 1945. 
For det første: Enten vi bruker globale, europeiske eller norske briller har verden gjort enorme fremskritt siden 1945.
Out of the ruins of two world wars that killed tens of millions of people, we have built a world order, brick by brick, step by step, year by year, that has ensured stability, peace, security, freedom, democracy and prosperity for an increasing proportion of the world's rapidly growing population. 
I kjølvannet av to verdenskriger med titalls millioner drepte har vi, stein på stein, steg for steg, år for år, bygget en verdensorden som har sikret stabilitet, fred, trygghet, frihet, demokrati og velstand for stadig større deler av verdens raskt voksende befolkning.
With the UN Charter, international law and a network of international institutions as the foundation. 
Med FN-pakten, folkeretten og en omfattende vev av internasjonale institusjoner som fundament.
Secondly, the victory of the free world in 1990 demonstrated the sheer potency of freedom, democracy and human rights, as an increasingly universal set of norms on which to base the modern nation state. 
For det andre: Den frie verdens seier i 1990 illustrerte sprengkraften i frihet, demokrati og menneskerettigheter som et gradvis mer universelt normgrunnlag for moderne nasjonalstater.
Nobody could claim that these norms are not being challenged today. 
Ingen skal si at disse normene ikke utfordres i dag.
But the UN human rights conventions stand firm. 
Men FNs menneskerettskonvensjoner står støtt.
Threats to and violations of human rights are not the new normal; they are deviations from the fundamental norms on which our political societies are based. 
Trusler mot og brudd på menneskerettighetene er ikke noen nye normal, men avvik fra den grunnleggende normen som våre politiske samfunn bygger på.
Thirdly, the end of the Cold War also put an end to the rivalry between two economic systems. 
For det tredje: Slutten på den kalde krigen innebar også slutten på kampen mellom rivaliserende økonomiske systemer.
We moved towards a common understanding of economics based on liberal economic principles, free trade and a free private sector, within a predictable multilateral framework. 
Vi nærmet oss en felles økonomisk virkelighetsforståelse basert på liberale økonomiske prinsipper, frihandel og et fritt næringsliv, innenfor forutsigbare multilaterale rammer.
Fourthly, economic growth over the past seven decades has been unprecedented. 
For det fjerde: I et historisk perspektiv har den økonomiske veksten de siste syv tiårene vært uten sidestykke.
This growth has been distributed – by no means perfectly, but in a way that has lifted billions of people out of poverty. 
Veksten har også blitt fordelt – på ingen måter perfekt, men på en måte som har løftet milliarder av mennesker ut av fattigdom.
Fifthly, black smoke rising from factory chimneys was, for a long time, seen as a positive sign of economic activity and gainful employment. 
For det femte: Svart røyk fra store fabrikkpiper var lenge positive uttrykk for økonomisk aktivitet og en jobb å gå til.
In recent decades, the international community has recognised the vulnerability of ecosystems, the limits to how much pollution the environment can withstand, and the fact that that climate change is one of the greatest threats to the welfare and security of future generations. 
De siste tiårene har verdenssamfunnet tatt innover seg økosystemenes sårbarhet, at naturen har en tålegrense og at klimaendringene er en av de aller største truslene mot fremtidige generasjoners velferd og trygghet.
The Paris Agreement adopted in 2015 and ratified last year, the Sustainable Development Goals (SDGs), and the extensive body of global and regional environmental agreements represent a quantum leap forward compared with the situation just a few decades ago. 
Klimaenigheten fra Paris 2015 og ratifiseringen av avtalen i fjor, de nye bærekraftsmålene og det omfattende byggverket av globale og regionale miljøavtaler representerer miljøpolitiske kvantesprang sammenlignet med situasjonen for bare noen tiår siden.
These five points sum up the achievements of a European and global order that is truly impressive in historical terms and that has made it possible for more and more of the world's citizens to enjoy peace, freedom, democracy and welfare. 
Til sammen utgjør disse fem punktene en historisk imponerende europeisk og global orden som sørger for at stadig flere av verdens borgere nyter godt av fred, frihet, demokrati og velferd.
Further strengthening these pillars of the global order is fundamental to Norwegian interests. 
Å videreutvikle disse pilarene for global orden går helt til kjernen av norske interesser.
Norway has played an active role in developing this global architecture. 
Norge har deltatt aktivt i utviklingen av dette byggverket.
We have positioned ourselves well and made the most of the opportunities this world order has offered us. 
Vi har plassert oss godt og virkelig brukt de mulighetene denne verdensordenen har gitt oss.
We are well integrated into the European economy and can hold our own in the global economic competition. 
Vi er godt integrert i europeisk økonomi og slår godt fra oss i den globale økonomiske konkurransen.
Norway is making its mark as a technically advanced, forward-looking and resource-rich nation in areas such as energy, finance, shipping, seafood and the blue economy. 
Norge setter klare fotavtrykk som teknisk avansert og fremtidsrettet ressursnasjon på områder som energi, finans, skipsfart, sjømat og den blå økonomien.
Let me give a few examples: we are building on our maritime strength and are world leaders in emerging industries such as green shipping and large-scale, sustainable seafood production. 
La meg gi noen raske eksempler: Vi bygger på vår maritime tyngde og er verdensledende innenfor fremtidsnæringer som grønn skipsfart og industriell og bærekraftig sjømatproduksjon.
With our forward-looking electric vehicle policy, Norway has set an example for the world to follow. 
Verden ser til Norge når vi går foran med fremsynt elbil-politikk.
And I would also like to mention CEPI – the new Coalition for Epidemic Preparedness Innovations. 
Og jeg vil også nevne Cepi – den nye koalisjonen for epidemisk beredskap og innovasjon.
This is another example of Norway taking on a leadership role in the area of global health. 
Her viser igjen Norge lederskap på det globale helseområdet.
CEPI is a public–private partnership established to promote the development of vaccines against epidemics as well as other innovative ways of preventing future health crises. 
Cepi er en offentlig-privat koalisjon som skal utvikle vaksiner mot epidemier og også på andre måter forebygge fremtidige helsekriser.
CEPI has attracted considerable international attention, and its headquarters will be in Oslo. 
Initiativet har vakt stor internasjonal oppmerksomhet, og hovedkvarteret blir i Oslo.
We are living in a time of contrasts. 
Vi lever i motsetningenes tid.
In last year's address I talked about a growing sense of unpredictability and vulnerability, about the fact that we can no longer take continued progress for granted. 
I fjorårets redegjørelse omtalte jeg det som en voksende uforutsigbarhet og sårbarhet, at vi ikke lenger kan ta fortsatt fremgang for gitt.
I believe that the growing unease we are seeing today is to a large extent linked to the strong sense of optimism that prevailed in our part of the world from 1990 onwards. 
Jeg tror mye av uroen som brer seg nå henger sammen med den store optimismen som preget vår del av verden fra 1990 og utover.
At that time, some people even predicted the end of history, suggesting that the West had won, and that no rival system would ever again be able to prevent democracy, freedom and the market economy from prevailing across the globe. 
Noen spådde til og med slutten på historien, i betydningen at Vesten hadde vunnet, ingen rivaliserende systemer ville på nytt kunne utfordre demokratiet, friheten og markedsøkonomiens seiersgang verden over.
Unfortunately, there is little indication that the level of tension we are now seeing will be reduced any time soon. 
Det er, dessverre, lite som tyder på at spenningsnivået vi opplever nå vil reduseres med det første.
I think we have to be prepared for new and even tougher challenges. 
Jeg tror vi må være forberedt på nye og enda mer krevende utfordringer.
We have been too quick to assume that democracy would prevail. 
I alt for stor grad har vi tatt demokratiets seiersgang for gitt.
We have put our faith in reason, an informed public debate, and the ability of our political system to manage the process of globalisation and share its benefits among all population groups. 
Vi har trodd på rasjonaliteten, en opplyst samfunnsdebatt og våre politiske systemers evne til å håndtere globalisering og fordele globaliseringens gevinster til alle folkegrupper.
We have believed in the ability of democracy to cultivate the best leaders, almost automatically. 
På demokratiets evne til nærmest automatisk å dyrke frem de beste lederne.
And we have believed in the ability of the major political parties to modernise and further develop society. 
Og tilsvarende på de store samfunnsbærende politiske partienes evne til fornyelse og samfunnsbygging.
We were not prepared for how rapidly even the most robust social systems would come under pressure from waves of migration, increasing threats of terrorism, economic and social alienation, and a lack of hope for the future. 
Vi var ikke forberedt på hvor raskt migrasjonsbølgene, voksende terrorfare, økonomisk og sosial fremmedgjøring og manglende fremtidshåp setter selv de mest robuste samfunns-systemene under press.
This is the reality we are facing today, as Europe prepares for a number of important elections over the next few months that could drive us further away from the political visions we have worked so hard to realise. 
Dette er dagens virkelighet, når Europa de nærmeste månedene står foran en rekke viktige valg som kan drive oss lenger unna de politiske visjonene vi har arbeidet hardt for å realisere.
It is now more important than ever to take concerted action: 
Nå er det viktigere enn noen gang at vi mobiliserer for å:
to consolidate democracy and defend the values on which it is based. 
Konsolidere demokratiet og verdiene vi bygger på.
to bring new momentum to our efforts to address our challenges at home and the complex conflict landscape to the south of and in the east of Europe. 
Gjenvinne momentum i møte med egne utfordringer og det krevende konfliktbildet sør for og øst i Europa.
to revitalise the impressive institutional architecture that has made us far better equipped to resolve crises than at any previous time in history. 
Revitalisere det imponerende byggverket av institusjoner som gjør oss langt bedre rustet til å løse kriser enn vi har opplevd i tidligere epoker.
and to work step by step to ensure that the turmoil we have seen since 2014 is just a short phase that we can learn from, and not the new normal in international politics. 
Og steg for steg å sikre at de storpolitiske brottsjøene siden 2014 blir et kort og lærerikt mellomspill og ikke den nye normalen i internasjonal politikk.
Our fundamental values and interests remain constant, but the challenges in the world around us make it necessary to reflect continuously on our foreign policy choices, and on how we set priorities. 
Verdiene og de grunnleggende norske interessene ligger fast, men utfordringene i verden rundt oss fordrer kontinuerlig refleksjon rundt grunnlaget for utenrikspolitiske valg, og hvordan vi prioriterer.
Firstly, we must give priority to what is most important: the security, safety and welfare of Norwegian citizens and Norwegian society. 
For det første: Vi må prioritere det viktigste: sikkerhet, trygghet og velferd for norske borgere og det norske samfunnet.
The Government will shortly present a white paper on the future course of foreign and security policy, and this principle will be at the heart of it. 
Dette står i sentrum når regjeringen snart legger frem Veivalg-meldingen.
We will be a staunch, readily recognisable and predictable friend to our partners and allies. 
Vi skal være en tydelig, gjenkjennelig og forutsigbar venn av våre venner og allierte.
The transatlantic cooperation is facing new challenges, but it is more important now than ever. 
Det transatlantiske samarbeidet møter nye utfordringer men er viktig som aldri før.
We are increasing investments in defence and public security, and stand together with our allies in the effort to restructure Nato. 
Vi øker investeringene i forsvaret, i samfunnssikkerhet, og står sammen med nære allierte i omstillingen av Nato.
Secondly, we must strengthen our already close ties with allies and friends in neighbouring areas. 
For det andre: Vi må styrke de allerede gode forbindelsene med allierte og venner i våre nærområder.
Nordic cooperation is particularly important. 
Det nordiske fellesskapet er særs viktig.
European heavyweights like Germany, France and the UK are important trading partners and are becoming increasingly important partners in the area of security policy too. 
Europeiske tungvektere som Tyskland, Frankrike og Storbritannia er sentrale handelspartnere, og de blir stadig mer relevante sikkerhetspolitiske ankerfester for Norge.
Norway has received this invitation from Germany because our two countries have very similar views on key global issues, and because we already cooperate closely on finding solutions to many global problems. 
Den tyske invitasjonen kommer fordi Norge og Tyskland står hverandre nært i synet på verden rundt oss, og fordi vi allerede samarbeider om løsning av mange globale problemer.
Thirdly, we will continue to further develop our society. 
For det tredje: Vi fortsetter å bygge det norske samfunnet.
Foreign and domestic policy are becoming increasingly intertwined. 
Utenriks- og innenrikspolitikk henger stadig tettere sammen.
A robust economy and a strong, mature democracy are vital resources in today's turbulent world. 
En solid økonomi og et sterkt og modent demokrati er unike ressurser i møte med utenrikspolitisk turbulens.
We pursue a proactive policy based on our interests, which involves fighting protectionism and providing effective support to an increasingly globalised Norwegian business sector. 
Vi fører en offensiv interessepolitikk, med kamp mot proteksjonisme og effektiv støtte til et stadig mer globalisert norsk næringsliv.
Later this spring, we will be presenting the first ever Norwegian white paper on the place of the oceans in our foreign policy. 
Vi legger senere i vår frem historiens første stortingsmelding om havets rolle i utenrikspolititikken.
This, together with the recent national ocean strategy, sets out our robust and innovative interest-based policy in areas where Norway plays an important global role. 
Sammen med den nylig fremlagte nasjonale havstrategien viser dette sterk og innovativ interessepolitikk på områder hvor Norge spiller en viktig rolle i verden.