natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Well-functioning financial markets are vital for both economic growth and financial stability. 
En velfungerende finanssektor bidrar til økonomisk vekst og stabilitet.
The issue of prudent debt levels and sufficient risk bearing capacity for the financial sector and other sectors are of particular importance. 
Utfordringene som har å gjøre med gjeld og risikobærende evne kan trekkes fram spesielt.
It is the view of the Commission that a wide range of measures should be considered in order to ensure that the financial sector in Norway is robust and appropriate. 
Etter utvalgets syn er det viktig at et bredt sett av virkemidler benyttes for å sikre en robust og formålstjenlig finanssektor i Norge.
Taxes and fees should supplement the toolbox of regulation and supervision. 
Herunder bør skatter og avgifter supplere regulering og tilsyn.
In addition to being used as policy instruments, new taxes and fees can address the current under-taxation of the financial sector. 
Ved siden av en rolle som styringsverktøy, kan nye skatter og avgifter redusere underbeskatningen av finansiell sektor.
Financial groups should be organized in a clear and transparent manner, such that problems in operative entities propagate in a straight line up to the group holding company, with minimal adverse effects on other operative entities in the group. 
Finanskonsern bør organiseres på en oversiktlig måte, slik at eventuelle økonomiske problemer i operative konsernselskaper forplanter seg i rett linje oppover i konsernet, og slik at problemene får minst mulig virkning for andre operative konsernselskaper.
Furthermore, the authorities should improve the conditions for effective competition in the financial sector, e.g. by ensuring that the number of competing players is sufficient, and that the products and services offered are transparent and easily comparable. 
Myndighetene bør videre bedre forutsetningene for virksom konkurranse i de norske finansmarkedene, bl.a. gjennom å legge til rette for flere konkurrerende aktører, og enklere og mer sammenlignbare produkter og tjenester.
The demand side in financial markets is complex and represents many different needs, which also should be reflected in the structure of the supply side. 
Etterspørselssiden i finansmarkedene er sammensatt og representerer mange ulike behov, noe som etter utvalgets syn også bør gjenspeiles i strukturen på tilbudssiden.
Financial markets in the Nordic area are largely integrated and are in many ways a natural and appropriate common regulation area. 
Finansmarkedene i de nordiske landene er i stor grad integrerte og utgjør på mange måter et naturlig reguleringsområde.
If it is desirable to have rules that, within national discretions, are more stringent or otherwise go beyond the EU minimum requirements, it is the Commission’s view that this first and foremost should be achieved at the Nordic level, through the harmonization of the relevant policies in the Nordic countries. 
Dersom det skulle være ønskelig å ha regler som er strengere enn EUs minstekrav til nasjonalt regelverk på finansmarkedsområdet, bør dette etter utvalgets syn først og fremst søkes oppnådd på nordisk nivå, gjennom en harmonisering av de aktuelle reglene i de nordiske landene.
Branches of foreign banks may constitute important parts of financial markets in a host country, but the authorities in the host country do not readily have the legal mandate to set forth requirements to financial strength or to the quality of the supervision of the institution. 
Filialer av utenlandske banker kan utgjøre viktige deler av finansmarkedene i et land (vertslandet) uten at myndighetene der kan stille krav til institusjonens soliditet eller til kvaliteten på tilsynet med institusjonen.
This is due to the EU principles of home country regulation and the right to establish branches in the EU/ESA area. 
Dette følger av EUs prinsipper om hjemstatsregulering og retten til filialetablering.
Furthermore, financial institutions expanding abroad through branches may also involve risk to the institution’s home state, and in particular if the expansion is rapid and involves high risk segments. 
Videre kan finansinstitusjoner som ekspanderer i utlandet gjennom filialer innebære risiko for institusjonens hjemstat, særlig ved rask og risikofylt ekspansjon.
In the Commission’s view Norwegian authorities should work to reform the entry law in the EU/EEA, so that the host country can require conversion of the branch of a foreign bank into a subsidiary (i.e. a legal entity under host regulation), and for a corresponding right for any country to require that their own banks organize their business abroad through subsidiaries rather than branches. 
Etter utvalgets syn tilsier erfaringene fra finanskrisen at norske myndigheter bør arbeide for en adgang i EU/EØS-retten for vertsland til å kreve omdanning fra filial av utenlandsk bank til datterselskap, og en tilsvarende adgang til å kreve at egne banker organiserer sin virksomhet i utlandet gjennom datterselskaper framfor filialer.
The Commission proposes a range of measures that may contribute to further improve financial market regulation in Norway, in light of international experiences from the financial crisis. 
Utvalget foreslår en rekke tiltak som kan bidra til å videreutvikle norsk finansmarkedsregulering i lys av erfaringene fra den internasjonale finanskrisen.
The framework for monetary and fiscal policy in Norway gave a good basis for applying stabilizing policies during the financial crisis. 
Rammeverket for penge- og finanspolitikken i Norge ga et godt utgangspunkt for å stabilisere økonomien under finanskrisen.
The crisis has illustrated that fiscal autonomy and confidence in government finances must be built up in good times in order for a country to be well positioned against financial crisis and economic set-backs. 
Erfaringene fra krisen tilsier at finanspolitisk handlingsrom og tillit til statsfinansene må bygges opp i gode tider, slik at man står tilstrekkelig godt rustet til å møte neste tilbakeslag.
Countries with resource revenues, such as Norway, should have particularly large financial buffers. 
Land med konjunkturavhengige ressursinntekter, som Norge, bør ha særlig store buffere.
Historically, it appears that sharp falls in house prices particular often coincides with sharp economic downturns. 
Historisk sett kan det se ut til at kraftige fall i boligprisene særlig ofte sammenfaller med kraftige realøkonomiske tilbakeslag.
There is broad agreement among economists that housing and real estate in general is insufficiently taxed in Norway, although it is unlikely to have played any significant role in the current financial crisis. 
Det er bred enighet blant økonomer om at bolig og fast eiendom generelt er for lavt beskattet i Norge, selv om dette neppe har spilt en vesentlig rolle for finanskrisens virkninger i norsk økonomi.
However, in the Commission’s view, the current tax bias for housing investment clearly has undesirable aspects, including that households are probably more vulnerable to fluctuations in house prices. 
Etter utvalgets syn har dagens skattemessige favorisering av boliginvesteringer likevel uheldige sider, bl.a. at husholdningene blir sårbare overfor svingninger i boligpriser.
There are indeed some special features of the financial sector that could cause it to grow too quickly and become too large. 
Det er noen spesielle trekk ved finanssektoren som kan føre til at den vokser for raskt og blir for stor.
Elements of information asymmetry between customers and financial institutions can increase sales and profits, and many financial institutions enjoy a so-called implicit government guarantee, which may reduce the institutions’ funding costs. 
Innslag av informasjonsasymmetri mellom kunder og finansinstitusjoner kan øke institusjonenes omsetning og fortjeneste, og mange finansinstitusjoner nyter godt av en såkalt implisitt statsgaranti, som reduserer institusjonenes innlånskostnader.
The financial sector is also under-taxed compared to other sectors, as a result of the sale and dissemination of financial services generally being exempt from VAT. 
Finanssektoren er dessuten underbeskattet sammenlignet med andre sektorer, som følge av at omsetning og formidling av finansielle tjenester i hovedsak er unntatt fra merverdiavgift.
Currently banks are charged with a fee in order to have membership in the Norwegian Banks’ Guaranty fund, whereby deposits are insured. 
Bankene betaler i dag en avgift for å være medlem av Bankenes sikringsfond og dermed for en innskuddsgaranti.
It is the opinion of the Commission that the deposit guarantee charge should reflect the risk in each bank as best as possible, and that the charge should not be abolished when the size of the fund reaches certain thresholds. 
Etter utvalgets syn er det viktig at avgiftene for innskuddsgarantien i størst mulig grad reflekterer risikoen i den enkelte bank, og at avgiften ikke faller bort når fondet når en bestemt størrelse.
These are issues currently under review by the Norwegian Banking-law Commission. 
Dette arbeider nå Banklovkommisjonen med.
In addition to the explicit deposit guarantee for which banks pay a fee, banks and other financial institutions may, to varying degrees, enjoy an implicit government guarantee because market participants expect that the government in certain situations will implement support measures. 
I tillegg til denne typen garantier nyter banker og andre finansinstitusjoner ofte godt av en implisitt statsgaranti fordi markedsaktørene forventer at staten i visse situasjoner vil iverksette støttetiltak overfor markedet eller institusjoner for å forhindre finansiell ustabilitet.
In the Commission’s view a stability fee should be imposed on Norwegian financial institutions based on the institutions’ liabilities except equity and guaranteed deposits, which reflects any expectations of creditors that their risk is reduced as a result of the likelihood of government intervention. 
Utvalget foreslår at norske finansinstitusjoner ilegges en stabilitetsavgift basert på institusjonenes gjeld ut over egenkapital og sikrede innskudd, og som reflekterer eventuelle forventninger hos kreditorer om at deres risiko er redusert som følge av sannsynligheten for statlig inngripen (implisitt statsgaranti).
Such a fee may act to correct a market failure, promote financial stability, and help to finance future government interventions. 
En slik avgift kan rette opp en markedssvikt, fremme finansiell stabilitet, og bidra til å finansiere statlig inngripen i tilfelle en ny finanskrise.
Systemically important financial institutions should be charged with a higher fee than other institutions. 
Systemviktige finansinstitusjoner vil måtte betale en høyere avgift enn andre institusjoner.
Financial services are exempt from VAT. 
Omsetning og formidling av finansielle tjenester er i hovedsak er unntatt fra merverdiavgift.
The reason for the exemption, which applies in Norway and in most other countries, is that it is difficult to determine an appropriate basis for the tax. 
Bakgrunnen for unntaket, som gjelder i Norge og i de aller fleste andre land, at det er vanskelig å fastsette et egnet avgiftsgrunnlag, herunder å måle merverdien av finansiell tjenesteyting.
In the Commission’s view it is unfortunate that the services produced in an entire sector are exempt from VAT. 
Utvalget mener at det er uheldig at tjenestene produsert i en hel sektor i praksis er unntatt fra merverdiavgift.
Introducing VAT on financial services in Norway would be difficult. 
Utvalget foreslår derfor en alternativ løsning.
Strengthened financial regulation 
Styrket finansmarkedsregulering
The financial crisis did not trigger a solvency crisis in the Norwegian banks, but banks’ liquidity management was not sufficiently robust to face the unrest that occurred in the money and capital markets. 
Finanskrisen utløste ikke en soliditetskrise i norske banker, men bankenes likviditetsstyring var ikke tilstrekkelig robust da uroen oppstod i de internasjonale penge- og kapitalmarkedene.
In Norway, the economy is growing and the institutions in the financial sector are sound. 
I Norge er den økonomiske utviklingen er god, og finansinstitusjonene er solide.
This is to some extent also the case in the other Nordic countries. 
Dette er i noen grad tilfellet også i de andre nordiske landene.
It gives these countries greater freedom to consider what is the appropriate capital and liquidity requirement for financial institutions in light of the experience of the international financial crisis. 
Det gir landene en større frihet til å vurdere hva som er egnede kapital- og likviditetskrav til finansinstitusjoner i lys av erfaringene fra den internasjonale finanskrisen.
The Commission proposes that the Norwegian authorities work to strengthen the regulatory cooperation in the Nordic area, with the aim that Nordic authorities can agree on stricter capital requirements than the EU minima, and with surcharges for systemically important institutions. 
Utvalget foreslår at norske myndigheter arbeider for å styrke det nordiske reguleringssamarbeidet, og at man på nordisk nivå vurderer strengere kapitalkrav enn EUs minstekrav, samt særskilte krav til systemviktige finansinstitusjoner.
Many interest rates in NOK are linked to NIBOR rates. 
Svært mange renter i norske kroner er knyttet til de norske pengemarkedsrentene, NIBOR-rentene.
In the Commission’s view there should be greater transparency and clearer rules about the determination of NIBOR rates. 
Etter utvalgets syn bør det være større åpenhet og tydeligere regler rundt fastsettelsen av NIBOR-rentene, enn det som er tilfellet i dag.
The Commission proposes that the government considers the consequences of the limited market for government bonds in general, and also in light of upcoming legislation for banks and insurance companies. 
Utvalget foreslår at myndighetene vurderer konsekvensene av et lite marked for statsobligasjoner generelt, og i lys av kommende regelverksendringer for banker og forsikringsselskaper.
Considering the large holdings of paid-up policies, the right for customers to move their policies, and annual interest rate guarantees, the situation may become more demanding in Norway than in many other countries. 
Videre har norske pensjonsleverandører store beholdninger av fripoliser og produkter med flytterett og årlige rentegarantier, som samlet sett kan gjøre situasjonen mer krevende i Norge enn i mange andre land.
The Commission therefore proposes that further investigations are initiated in order to address these particular challenges. 
Utvalget foreslår derfor at regelverket gjennomgås for å løse de særskilte norske soliditets- og kostnadsutfordringene.
By the year end of 2009, defined contribution pension plans included nearly 940000 employees in Norway. 
Ved utgangen av 2009 var om lag 940000 arbeidstakere omfattet av innskuddsbaserte tjenestepensjonsordninger.
This number is likely to increase in the coming years. 
Dette vil trolig øke i årene framover.
In this type of arrangement market risk is borne by the employee (the insured). 
Slike ordninger innebærer at arbeidstakeren bærer risikoen for verdiutviklingen på den underliggende kapitalen.
The Commission proposes that the Government set the stage for alternative products that allow combinations of properties from both defined contribution plans and defined benefit plans. 
Utvalget foreslår at det åpnes for alternative pensjonsprodukter som kombinerer egenskaper fra innskuddsbaserte og ytelsesbaserte pensjonsprodukter.
Introducing macro prudential regulation 
Nytt reguleringsverktøy – makroregulering
Vulnerabilities may build up in the financial system as a whole, even if each financial institution in the system appears to be solid. 
Sårbarhet kan bygges opp i det finansielle systemet, selv om finansinstitusjonene hver for seg framstår solide.
Financial stability cannot be handled only by the supervision and regulation of each financial institution or the individual financial market. 
Finansiell stabilitet kan ikke ivaretas bare ved tilsyn og regulering av hver enkelt finansinstitusjon eller hvert enkelt finansmarked.
It is also necessary to monitor the financial system as a whole and take action if there is a risk of interference to vital financial services. 
Det er også nødvendig å overvåke det finansielle systemet som helhet og gjennomføre tiltak dersom det oppstår fare for forstyrrelser i viktige finansielle tjenester.
This can be described as macro prudential supervision, or macro prudential regulation, of the financial sector. 
Dette kan betegnes som makrotilsyn med, og makroregulering av, finanssektoren.
Increased efforts to monitor systemic risk in the financial sector and facilitate new means of limiting systemic risk, such as macro dependent regulative measures, are recommended by the Commission. 
Utvalget mener at det er viktig å styrke arbeidet med å overvåke systemrisiko i finansiell sektor i Norge, og legge til rette for bruk av nye virkemidler som kan begrense systemrisikoen.
For example, counter-cyclical capital requirements may successfully improve banks’ capital adequacy over the cycle, and may serve to slow excessive credit growth. 
For eksempel kan et motsyklisk kapitalkrav for å bedre bankenes kapitaldekning og bremse kredittveksten i gode tider være et nyttig supplement til øvrig regulering og tilsyn.
Restrictions on banks credit granting, e.g. in the form of “loan-to-value”-requirements, or restrictions on interest-only loans, are other potential measures. 
Begrensninger på bankenes utlån, som f.eks. en øvre grense for pantelån i forhold til pantets verdi («loan-to-value») og avdragsplikt på boliglån kan også være aktuelle tiltak.
The Commission recommends Norwegian authorities to put emphasis on macro prudential regulation and supervision, and that a clear division of roles and responsibilities between the different national authorities is established. 
Utvalget foreslår at norske myndigheter legger vekt på makrotilsyn med, og makroregulering av, finanssektoren, og at det etableres en klar ansvars- og rollefordeling mellom myndighetsorganene på området.
The Commission proposes that Norges Bank is provided a clearer formal responsibility to periodically provide accurate advice on the use of discretionary measures in macro regulation of the financial system. 
Utvalget foreslår bl.a. at Norges Bank gis et klarere formelt ansvar til jevnlig å gi presise råd om bruk av diskresjonære virkemidler i makroreguleringen av det finansielle systemet.
Strengthened consumer protection 
Styrket forbrukervern
Many of the choices consumers need to make in financial markets differ substantially from the choices in other areas of life. 
Mange av de valgene forbrukerne tar i finansmarkedene skiller seg betydelig fra andre valg.
Choices regarding pension savings, loans for house purchases and securities investments may involve substantial risk to the individual, and there is little room for learning by “trial and error.” 
Valg om f.eks. pensjonssparing, lån til boligkjøp og verdipapirinvesteringer kan medføre stor risiko for den enkelte, og det er sjelden rom for «prøving og feiling».
It is therefore important that the information provided to consumers by financial institutions is tailored to fit with the financial literacy of the recipient, and that it is standardized and comparable across different institutions. 
Det er derfor viktig at informasjonen som gis av finansinstitusjonene til forbrukerne tilpasset den finansielle kunnskapen hos mottakeren, og så standardisert og sammenlignbar som mulig.
The Commission also proposes that 
Utvalget legger også fram forslag om bl.a.
a standardized information sheet is required with the sale all savings and investment products, 
et standardisert opplysningsdokument om spare- og investeringsprodukter,
there is a continuation of the right to set-offs when loans are transferred from a bank to a mortgage company, 
videreføring av motregningsrett når lån overføres fra en bank til et kredittforetak,
the authorization of the FSA to impose pecuniary sanctions are extended and 
utvidede hjemler for tilsynsmyndighetene til å ilegge administrative sanksjoner.
that the FSA is given a clear and statutory responsibility to safeguard consumer interests in financial markets 
Videre bør norske tilsynsmyndigheter få et tydeligere lovfestet ansvar for å ivareta forbrukernes interesser og rettigheter i finansmarkedene.
An increasing number of Norwegian workers have occupational pension schemes with investment choices, typically differentiated with respect to risk. 
Stadig flere arbeidstakere omfattes av en innskuddsbasert tjenestepensjonsordning.
The default risk profile, i.e., the risk profile that is made applicable to the individual if no active choice is made, is therefore of particular importance for how the defined contribution assets are managed, and for how much risk that is borne by the individual. 
Standardrisikoprofilen i innskuddsordningene, dvs. den risikoprofil som blir gjort gjeldende for den enkelte hvis det ikke foretas et aktivt valg, har stor betydning for hvor mye markedsrisiko som bæres av den enkelte.
It is particularly important that the risk is reduced as the employee approaches retirement age. 
Det er særlig viktig at risikoen trappes ned i takt med at arbeidstakeren nærmer seg pensjonsalder.
Crisis resolution schemes 
Kriseløsningsmekanismer
The system for crisis resolution in individual institutions is something that can, and should, be established long before any crisis. 
Systemet for kriseløsning i enkeltinstitusjoner er noe som kan og bør være etablert lenge før en eventuell krise skulle inntreffe.
explore the possibilities to split up, alternatively establish a bridge bank, to facilitate the continuation of vital services provided by a problem-struck bank in a situation where shareholders and creditors take substantial losses and 
Mulighet for å splitte opp en bank og evt. opprette en brobank vil gjøre det enklere å videreføre sentrale banktjenester samtidig som eiere og ikke-garanterte kreditorer påføres tap.
the possibility of forced conversion of debt to equity when capital adequacy falls below certain thresholds. 
Mulighet for tvungen omgjøring av gjeld til egenkapital når kapitalen faller under et visst nivå.
Those who have contributed to the risk taking of failing institutions – shareholders and creditors – has to take their part of the losses, also when the institution can be continued, in some form. 
De som har bidratt til den risikotakingen som har skapt problemene, eiere og kreditorer, må være med og ta tap også om institusjonen i en eller annen form drives videre.
The Commission proposes that new crisis resolution tools are delegated to a permanent government body. 
Utvalget foreslår også at nye krisehåndteringsverktøy underlegges et permanent, offentlig myndighetsorgan.
The Commission’s report – a basis for future work 
Plattform for videre arbeid
This gives Norwegian authorities a solid basis for further work to promote financial stability, and to ensure that Norway is well positioned against future financial crises. 
Det gir norske myndigheter en god plattform for videre arbeid med å sikre finansiell stabilitet og gjøre Norge bedre rustet mot nye finanskriser.
The Commission’s recommendations covers i.a. sustainable economic policies, taxes and fees as policy instruments, strengthened regulation of financial markets, macro prudential regulation, and enhanced consumer protection. 
Utvalgets forslag omhandler en langsiktig økonomisk politikk, skatter og avgifter som styringsverktøy, styrket finansmarkedsregulering, makroregulering som nytt reguleringsverktøy og et styrket forbrukervern.
Press release from the Ministry of Finance 
Pressemelding fra Finanskriseutvalget
Official Norwegian Report no. 2011: 1 
Pressenotat fra Finanskriseutvalget
Better positioned against financial crises 
Bedre rustet mot finanskriser
The autumn of 2008 saw the outbreak of the most serious international financial crisis in our time. 
Krisen som brøt ut i de internasjonale finansmarkedene høsten 2008 ga dyrkjøpte erfaringer.