natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I look forward to our continued cooperation and congratulations on your anniversary. 
I look forward to our continued cooperation and congratulations on your anniversary.
Challenges to Democracy 
Challenges to Democracy
To resolve the matter EUs legislation on organic production and labelling of organic products must be formally incorporated into the EEA Agreement. 
For å løse saken må EUs økologiregelverk formelt tas inn i EØS-avtalen.
Then the challenges for Norwegian organic salmon will be resolved. 
Da vil utfordringene for norsk økologisk laks være løst.
The regulations for organic production was first adopted in 2007, and has been in force in the EU since 2009. 
Regelverket for økologisk produksjon ble vedtatt i 2007 og har vært i kraft i EU siden 2009.
The Norwegian government is working to protect the interests of both the organic aquaculture industry and the organic agriculture industry. 
Regjeringen er opptatt av å ivareta interessene både for fisk og landbruk.
This has not been achieved so far. 
Dette har vi ikke oppnådd så langt.
The Norwegian Minister of Agriculture and Food, Jon Georg Dale, will meet with the responsible EU Commissioner in September. 
Landbruks- og matminister Jon Georg Dale skal ha møte med ansvarlig EU-kommissær i september.
- Norway is also dependent on Island consenting to include the legislation on organic production into the EEA Agreement. 
- Norge er også avhengig av at Island gir sitt samtykke til innlemmelse av økologiregelverket i EØS-avtalen.
Iceland also wants adjustments for their agricultural sector. 
Island ønsker også tilpassinger i økologiregelverket.
I will raise the issue with my Icelandic colleague when we meet in mid-August, says Per Sandberg, Norwegian Minister of Fisheries. 
Jeg vil ta opp spørsmålet med min islandske kollega når vi møtes i midten av august, sier Sandberg.
Challenges in the export of organic salmon from Norway to the EU 
Utfordringer med eksport av økologisk laks til EU
Norwegian companies who have pursued organic salmon production are experiencing challenges with export to the EU market. 
Norske aktører som satser på eksport av økologisk laks opplever nå utfordringer på EU-markedet.
Boost for Norwegian culture abroad 
Kulturløft for Norge i utlandet
International cultural cooperation is a means of creating meeting places for the exchange of ideas, dialogue and new networks. 
Gjennom internasjonalt kultursamarbeid skapes møteplasser for utveksling av impulser, dialog og nye nettverk.
Culture also promotes human rights and freedom of expression by providing a channel for alternative voices,” said Minister of International Development Erik Solheim. 
Kultur fremmer også menneskerettigheter og ytringsfrihet gjennom å styrke de alternative stemmene, sier utviklingsminister Erik Solheim.
In my view, this is an exciting dimension of the High North Strategy,” said the Foreign Minister. 
Dette synes jeg er en spennende dimensjon i arbeidet vårt med nordområdestrategien, sier Utenriksministeren.
Europakonferansen (The Conference on Europe) 2008, Hotel Bristol, Oslo, 25 February 2008 
Europakonferansen 2008, Oslo 25. februar 2008
Today’s topic is energy and the environment. 
Dagens tema er energi og miljø.
The EU and Norway are working closely together here. 
Her samarbeider EU og Norge nært.
Europe’s challenges are our challenges. 
Europas utfordringer er våre utfordringer.
Check against delivery 
Sjekkes mot fremføring.
The Foreign Minister’s words of welcome 
Velkomst
President Barroso, Members of the Storting, Ambassadors, ladies and gentlemen, 
President Barroso, stortingsrepresentanter, ambassadører, mine damer og herrer,
Mr President, it may be hard to believe, but according to our record, your visit to Norway is the second official visit by a President of the European Commission. 
Man skulle kanskje ikke tro det, men ifølge våre arkiver er dette den andre gangen en president i EU-kommisjonen kommer på offisielt besøk til Norge.
Thus, for a European nation with close ties to the European Union – this is an important occasion. 
For en europeisk nasjon med nære bånd til Den europeiske union er dette derfor en viktig begivenhet.
Well – for some – it turned out that way. 
Slik ble det da også – for noen.
For others – like Norway – the EEA has been the backbone of our relations with the EU ever since. 
For andre – deriblant Norge – har EØS i ettertid vært ryggraden i forbindelsene med EU.
To put it briefly: the EEA ensures Norway’s participation in the internal market, with free movement of persons, goods, services and capital – as it provides a level playing field for Norwegians in the EU and for EU actors in Norway. 
I korte trekk: EØS-avtalen sikrer Norge adgang til det indre marked og dermed fri bevegelighet for personer, varer, tjenester og kapital, og gir like konkurranseforhold for norske aktører i EU og for EU-aktører i Norge.
Besides, although membership of the EEA is quite different from full EU membership, the EEA has proved to be a dynamic agreement. 
Selv om EØS er noe annet enn fullt medlemskap i EU, har EØS-avtalen i tillegg vist seg å være en dynamisk avtale.
Our extensive cooperation with the EU has expanded as new EU member states have been included, and as new sectors have been covered. 
Vårt omfattende samarbeid med EU har økt i omfang etter hvert som nye medlemsland har kommet til, og etter hvert som nye sektorer har blitt omfattet.
One such sector is the environment and the fight against climate change, which is the very topic of the 2008 Conference on Europe. 
Én slik ny sektor er miljø og kampen mot klimaendringer, og nettopp dette er tema for Europakonferansen 2008.
President Barroso, you have been Prime Minister in Portugal, a most favoured travel destination for many Norwegians, but also an important trade partner for other businesses and industries. 
President Barroso, De har vært statsminister i Portugal, et populært reisemål for mange nordmenn, men også en viktig handelspartner for andre bransjer og næringer.
Both our countries face the Atlantic Ocean, and shipping and fishing have for centuries been vital sectors in both our economies. 
Begge våre land ligger mot Atlanterhavet, og skipsfart og fiske har i århundrer vært livsviktige sektorer i vår økonomi.
More importantly, we also share a desire to look beyond our immediate neighborhood, to develop ties with Africa and Latin America, and an engagement for peace in the Middle East. 
Enda viktigere er vårt felles ønske om å se utover våre nærmeste omgivelser, om å knytte bånd til Afrika og Latin-Amerika, og vårt felles engasjement for fred i Midtøsten.
Here, today – and since 2004 – you speak in the capacity as President of the European Commission, appointed by the governments of the EU Member States. 
Her i dag taler De, slik De har gjort siden 2004, som president i EU-kommisjonen, utpekt av EU-landenes regjeringer.
Mr President, Excellencies, ladies and gentlemen, 
President, eksellenser, mine damer og herrer,
First of all, thank you very much for your inspiring and thought-provoking address, Mr President. 
Aller først, takk til president Barroso for denne inspirerende og tankevekkende talen.
I said earlier that the cornerstone of Norway’s relations with the European Union is the EEA Agreement. 
Jeg nevnte i starten at hjørnesteinen for våre forbindelser med EU er EØS-avtalen.
This agreement is only one facet of our close cooperation and interaction. 
Denne avtalen er bare én side ved det nære samarbeidet og samkvemmet mellom oss.
What is of fundamental importance is that Norway and the EU share a common culture and history, and a common set of basic norms and values, for example international cooperation based on a legal framework and shared rules, with respect for human rights, democracy, transparency and strong participation of civil society. 
Det som er fundamentalt viktig, er at Norge og EU har felles kultur og historie og felles grunnleggende normer og verdier: lovbasert internasjonalt samarbeid med felles regler som sikrer respekt for menneskerettighetene, demokrati, åpenhet og aktiv deltakelse fra det sivile samfunn.
A Europe where we face and address challenges together. 
Et Europa der vi står overfor utfordringer sammen og søker å løse dem sammen.
In a time of globalisation, in a world of increasing interdependence, we need more binding cooperation – not less. 
I globaliseringen tidsalder, i en verden med økende gjensidig avhengighet, trenger vi mer forpliktende samarbeid – ikke mindre.
And dealing with today’s topic underlines this point. 
Og temaene vi skal ta for oss i dag, understreker dette poenget.
We are here to address two burning issues of our time: energy security and climate change. 
Vi er kommet hit for å diskutere to brennaktuelle temaer i vår tid: energisikkerhet og klimaendringer.
They are global challenges and they are interlinked. 
Dette er globale utfordringer som henger nøye sammen.
And I agree with you, Mr President, when you say that responding to the challenge of climate change is the ultimate political test for our generation. 
Og jeg er enig med Dem, President, når De sier at de utfordringene klimaendringene stiller oss overfor, blir den avgjørende politiske prøven for vår generasjon.
There are divergent views in this country on the desirability of Norway becoming a member of the European Union. 
Vårt land er delt i spørsmålet om hvorvidt det er ønskelig for Norge å bli medlem av EU.
What is not contested, though, is the paramount role of the EU in tackling the global challenges of climate change and energy security. 
Det det derimot er enighet om, er at EU spiller en avgjørende rolle i arbeidet med å takle globale utfordringer som klimaendringer og energisikkerhet.
We saw that at Bali. 
Vi så det tydelig på Bali.
We would not have had a roadmap towards the next milestone at Copenhagen without the EU. 
Uten EU i en sentral rolle der, hadde vi ikke hatt et veikart mot den neste milepælen, København 2009.
The importance of the EU’s role is not only a function of its size – encompassing as it does 27 member states and nearly 500 million consumers – the EU is also the world’s largest importer of energy and the second biggest consumer. 
EUs betydning er ikke bare en funksjon av størrelsen – EU med sine 27 medlemsstater og nær 500 millioner forbrukere er verdens største importør av energi og den nest største forbrukeren.
The importance of the EU’s role is also that EU has set an example, giving force to its convictions, by adopting legally binding targets in the fight against climate change. 
EUs betydning ligger også i at organisasjonen har gått foran og gitt sine standpunkter tyngde ved å vedta juridisk bindende mål for kampen mot klimaendringene.
This is the great strength of the EU: the ability to develop rules and standards that apply to a group of states. 
For dette er EUs store styrke: evnen til å utvikle regler og standarder som gjelder for en gruppe stater.
And to have adequate institutions to enforce them. 
Og å ha sterke nok institusjoner til å håndheve dem.
The far-reaching package of initiatives aimed at addressing climate change and promoting renewable energy that your Commission, Mr President, put forward on 23 January, has been characterised by experts as one of the most radical sets of proposals to come out of Brussels – on a par with the monetary union. 
De vidtfavnende tiltakene som kommisjonen foreslo den 23. januar i år for å bremse klimaendringene og fremme bruk av fornybar energi, er av eksperter blitt omtalt som ett av de mest radikale utspill som noen gang har kommet fra Brussel, fullt på høyde med valutaunionen.
And this we welcome. 
Og dette ser vi positivt på.
Many of the proposals will eventually be applied in Norway once they are incorporated into the EEA Agreement. 
Mange av forslagene vil også kunne komme til å gjelde for Norge når de blir inkorporert i EØS-avtalen.
We are already linked to the EU Emissions Trading Scheme (ETS). 
Vi er allerede knyttet til EUs utslippskvoteordning, ETS.
Because the EU cooperation is binding, the ETS is regarded as the most effective scheme for achieving major emission reductions. 
Siden EU-samarbeidet er bindende, regnes ETS som den mest effektive ordningen for å oppnå store utslippsreduksjoner.
And because the EU is such a powerful economic and industrial entity, it has the potential to set new global trends. 
Og som den slagkraftige økonomiske og industrielle enheten det er, har EU potensial til å skape nye globale trender.
Gradually, we may also see the United States developing a system of emissions trading. 
Etter hvert kommer kanskje også USA til å utarbeide et system for utslippshandel.
Maybe we will see a similar development in Asia. 
Kanskje et tilsvarende system kommer i stand i Asia.
My point is this: Europe is in a unique position regarding the further development of what is one of the most crucial mechanisms available to reduce emissions. 
Mitt poeng er: Europa har en enestående mulighet til å videreutvikle det som allerede er en av viktigste mekanismene som finnes for å redusere utslippene.
The proposals for expanding the scope of the ETS are in line with Norwegian thinking. 
Forslagene om å utvide virkeområdet for ETS er i tråd med norsk tenkemåte.
We have already decided to make a larger share of emission allowances available through auctions. 
Vi har allerede besluttet å gjøre en større andel av utslippskvotene tilgjengelige gjennom auksjoner.
We support the inclusion of air transport and other sources of emissions in the scheme. 
Vi går inn for at lufttransport og andre utslippskilder kan innlemmes i ordningen.
We have also taken upon ourselves to cap our emissions at a level around 20% below our emissions level in 2005. 
Vi har også forpliktet oss til å sette en øvre grense for våre egne utslipp som ligger rundt 20 % under det utslippsnivået vi hadde i 2005.
The ETS is the world’s largest cap-and-trade programme. 
ETS er verdens største begrensnings- og omsetningsprogram.
It showed the G77 and China that Europe will deliver real reductions at home. 
Det viste G77 og Kina at Europa akter å få i stand reelle reduksjoner hjemme.
I can assure you that on the road towards Copenhagen, Norway will do its part. 
Jeg kan forsikre dere at Norge vil gjøre sitt på veien mot København.
Norway shares the vision of creating a low-carbon global economy. 
Norge deler visjonen om en global lavkarbonøkonomi.
Recently, the Norwegian Government and the majority of the opposition parties reached an extensive agreement on Norway’s future climate policy. 
Regjeringen og flertallet av opposisjonspartiene i Norge inngikk nylig et omfattende forlik om Norges fremtidige klimapolitikk.
The policy is built on three pillars: 
Denne politikken hviler på tre pilarer:
Firstly, Norway aims for a 30% reduction in carbon emissions by 2020 as compared to our emissions in 1990. 
For det første tar Norge mål av seg til å redusere karbonutslippene med 30 % innen 2020 sammenlignet med utslippene i 1990.
Two-thirds of the reduction will be made in Norway. 
To tredeler av reduksjonen skal skje i Norge.
Secondly, by 2012 – the end date of the first Kyoto commitment period – we aim to reduce our emissions by an additional 10% on top of our initial Kyoto Protocol commitments. 
For det andre vil vi innen 2012 – da den første perioden av Kyoto-forpliktelsene utløper – redusere utslippene våre med ytterligere 10 % i tillegg til det vi i utgangspunktet forpliktet oss til i Kyotoprotokollen.
Thirdly – looking further ahead – our overriding goal is to make Norway carbon-neutral by 2030. 
For det tredje vil vi som en overordnet og mer langsiktig målsetning gjøre Norge karbonnøytralt innen 2030.
We will offset our emissions with measures taken either nationally or internationally. 
Vi vil kompensere for våre utslipp ved å iverksette tiltak enten nasjonalt eller internasjonalt.
Norway’s emissions of greenhouse gases account for 0.2% of global emissions. 
Norges utslipp av klimagasser utgjør 0,2 % av utslippene på verdensbasis.
In terms of figures alone, our emission cuts will not represent the watershed that is needed. 
I rene tall kan ikke våre utslippsreduksjoner bli det ”vannskillet” som er nødvendig.
However, as an energy-rich nation, we must shoulder our fair share of the burden. 
Men som en energirik nasjon må Norge likevel være med og dra lasset.
We cannot expect countries like China, India or Nigeria to take part in the international efforts to reduce greenhouse gases if countries like Norway do not do our part. 
Vi kan ikke forvente at land som Kina, India eller Nigeria skal engasjere seg i en internasjonal innsats for lavere utslipp av drivhusgasser hvis ikke land som Norge gjør det.
While carbon markets are a necessary step in a transition period, they are not sufficient in themselves. 
Karbonmarkeder er et nødvendig tiltak i en overgangsfase, men ikke nok i seg selv.
Governments also have a crucial role to play in setting regulatory standards and in supporting low-carbon research, development and deployment. 
Regjeringene må også gjøre sitt ved å fastsette reguleringer og støtte forskning, utvikling og bruk av lavkarbonteknologi.
The Norwegian Government has announced that it will significantly increase funding for climate research in the course of 2008. 
Norges regjering har annonsert at den vil sette av betydelig økte midler til klimaforskning i 2008.
Here we have to look at the links between the fight against climate change and energy security: the theme of today’s conference. 
Her må vi se på forbindelsene mellom kampen mot klimaendringer og energisikkerhet.
As you said, Mr President, when you spoke at the World Energy Congress in Rome last autumn: “The most important issue for global security and development, the issue with the highest potential for solutions but also for serious problems if we do not act in the right way, (it) is energy and climate change” – i.e. the link between the two. 
President, da De talte på World Energy Congress i Roma i fjor høst, nevnte De selv at ”det viktigste spørsmålet når det gjelder global sikkerhet og utvikling, det spørsmålet som har størst potensial for løsninger, men også for alvorlige problemer dersom vi ikke handler riktig, er energi og klimaendringer”.
This is exactly the point that places Norway at the crossroads. 
Det er nettopp denne konstateringen som gjør at Norge i dag står ved et veiskille.
We are among the world’s largest exporters of oil and gas. 
Vi er en av verdens største eksportører av olje og gass.
We have an annual oil production of approximately 2.5 million barrels per day and an annual gas production of 85 billion cubic metres. 
Vi har en årlig oljeproduksjon på om lag 2,5 millioner fat per dag og en årlig gassproduksjon på 85 milliarder kubikkmeter.
Early in the next decade, our export of gas – almost all to Europe – will have increased by 50% to an estimated 130 billion cubic metres. 
Tidlig i neste tiår vil Norges eksport av gass – som nesten utelukkende går til Europa – ha økt med 50 %, til anslagsvis 130 milliarder kubikkmeter.
Today, Russia currently exports approximately 150 billion cubic metres per year to Europe. 
Til sammenligning eksporterer Russland om lag 150 milliarder kubikkmeter årlig til Europa i dag.
Exports from Norway will account for nearly a third of natural gas consumption – or enough to cook every third meal in kitchens in France, Germany and the United Kingdom. 
Eksporten fra Norge vil utgjøre nesten en tredel av naturgassforbruket – eller nok til å tilberede ”ett av tre måltider” – i land som Frankrike, Tyskland og Storbritannia.
As a reliable and sustainable supplier Norway is part of the answer to Europe’s need for energy security in the future. 
Som en pålitelig og bærekraftig leverandør er Norge en del av svaret på Europas behov for energisikkerhet i fremtiden.
How can we – and why should we – increase our energy production, which involves greenhouse gas emissions, and at the same time contribute to global climate security? 
Hvordan kan vi – og hvorfor skal vi – produsere mer energi, noe som medfører klimagassutslipp, og samtidig bidra til klimasikkerhet globalt?
My response to this legitimate question is this: yes it is a paradox, but it is not only Norway’s paradox, it is the world’s paradox. 
Mitt svar på dette høyst legitime spørsmålet er: Ja, dette er et paradoks, men det er ikke bare Norges paradoks.
Because this is the challenge – we need to change the world’s energy mix. 
Det er hele verdens paradoks.
But regardless of the breakthroughs made in renewable energies, the world will continue to need fossil fuels for decades to come. 
Men uansett hvilke gjennombrudd som gjøres innen fornybar energi, vil verden fortsatt ha behov for fossilt brennstoff i flere tiår framover.
The International Energy Agency (IEA) estimates that fossil fuels will remain the dominant source of energy up to 2030. 
Det internasjonale energibyrå (IEA) regner med at fossilt brennstoff fortsatt vil være den dominerende energikilden helt til 2030.
Oil, natural gas and coal will continue to account for more than 80% of overall energy demand more than 20 years from now. 
Olje, naturgass og kull vil fortsatt utgjøre over 80 % av det samlede energibehovet om mer enn 20 år.
During this same period, global energy demand is projected to expand by around 50%. 
I samme tidsrom viser beregningene at energietterspørselen på verdensbasis vil øke med rundt 50 %.
Again, Norway’s dilemma is therefore also Europe’s – as it is the world’s – dilemma. 
Igjen: Norges dilemma er også Europas – og verdens – dilemma.
And we – Europeans – have to tailor our approach in such a way that it can form a constructive part of the world’s approach. 
Og vi – europeerne – må skreddersy våre tiltak på en slik måte at de kan bli et konstruktivt bidrag til verdens samlede tilnærming.
Norway will seek to ensure that the production and use of Norwegian oil and gas involves lower emissions compared with the production and use of energy from other suppliers. 
Norge går inn for at produksjon og bruk av norsk olje og gass skal gi lavere utslipp enn produksjon og bruk av energi fra andre leverandører.
So we need a combination of political, economic and technological measures. 
Vi trenger altså en kombinasjon av politiske, økonomiske og teknologiske virkemidler.
And, of course, within a framework of international cooperation. 
Og dette selvsagt innenfor internasjonale samarbeidsrammer.
The EU is making a big difference in the global process towards a new binding international agreement on addressing climate change. 
EU er en viktig deltaker i den globale prosessen frem mot en ny, forpliktende internasjonal avtale om tiltak mot klimaendringer.
Norway is striving to do its part, but we will never be able to tip the balance in this global negotiating process. 
Norge anstrenger seg for å bidra, men kan aldri bli tungen på vektskålen i denne globale forhandlingsprosessen.
Where Norway can make a difference both for Europe’s – and for the world’s – approach to climate change is in the areas where we have unique experience and expertise. 
Norges mulighet til å påvirke både Europas og verdens tilnærming i klimaspørsmål ligger i vår unike erfaring og fagkunnskap på viktige områder.
Let me first turn to the Norwegian petroleum sector. 
La meg for det første ta for meg den norske petroleumssektoren.
I was a young boy at the time of the first UN conference on the environment in Stockholm 35 years ago, and since then generations of Norwegians have been well schooled in sustainable development. 
Jeg var selv ung da FN holdt sin første miljøkonferanse i Stockholm for 35 år siden, og siden da har generasjoner av nordmenn fått grundig opplæring i bærekraftig utvikling.
Norway was the first country to introduce a CO2 tax on petroleum production in the early 1990s. 
Norge var det første landet som innførte CO2-avgift på petroleumsproduksjon tidlig på 1990-tallet.
This attracted a lot of attention and debate. 
Dette vekket stor oppmerksomhet og førte til mye debatt.
What we have seen, however, is that environmental regulations and taxation have spurred technological innovation and made our industry more – not less – competitive in world markets. 
Det vi imidlertid har sett, er at miljøreguleringer og miljøbeskatning har utløst teknologisk nyskaping og gjort vår industri mer – og ikke mindre – konkurransedyktig på verdensmarkedet.