natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The new Africa platform gives us a stronger basis for our engagement on the continent and explains the priorities the Government has set in its Africa policy. 
Den nye Afrika-plattformen gir oss en styrket basis for vårt engasjement og begrunner prioriteringene i Regjeringens Afrika-politikk.
You can find this document on the Ministry’s website, and I have also brought copies of the printed version to our meeting today. 
Dokumentet finner dere nå på departementets nettsider og selve heftet er tatt med hit på møtet her i dag.
I would now like to say a few words about Ethiopia. 
Så noen ord om Etiopia:
As you have seen in the media over the last few days, Ethiopia has unilaterally and completely unexpectedly for us (in a note dated 15 August), requested Norway to reduce its diplomatic presence in Addis Ababa. 
Som dere har sett av mediebildet de siste dagene har Etiopia – på et ensidig grunnlag og fullstendig uventet for oss [i en note av 15. august] – pålagt Norge å redusere vår diplomatiske tilstedeværelse i Addis Abeba.
This decision does not imply any break in our diplomatic relations with Ethiopia. 
Beslutningen innebærer ikke brudd på de diplomatiske forbindelsene med Etiopia.
The Ethiopian authorities have made unfounded allegations that we have undermined Ethiopian security interests. 
Etiopiske myndigheter har framsatt ubegrunnede påstander om at vi har undergravet etiopiske sikkerhetsinteresser.
But exactly what are they claiming we have done? 
– Men hva skulle det være?
We are surprised and deeply concerned by this decision. 
Vi er overrasket og alvorlig bekymret over denne beslutningen.
The attempts we have made to clarify any possible misunderstandings and to get the Ethiopian authorities to reconsider their decision have proved unsuccessful. 
De forsøk vi har gjort på å oppklare misforståelser og få endret den etiopiske beslutningen har ikke ført fram.
Nevertheless, it is important that we are clear about the role that Norway has played in efforts to promote peaceful development in the Horn of Africa. 
Samtidig er det viktig å holde fast ved hva som har vært Norges rolle i arbeidet for å bidra til en fredelig utvikling på Afrikas Horn.
Our role has been neither facilitator nor neutral observer. 
Vår rolle har verken vært som tilrettelegger eller som nøytral observatør.
We have been directly engaged – not alone, but together with the UN and other countries. 
Vi har engasjert oss, ikke alene, men sammen med FN og andre land.
Not just to support the parties in finding a solution to the border conflict, but also to improve the human rights situation in the region. 
Ikke bare for å støtte partene i å finne en løsning på grensekonflikten, men også for å bedre menneskerettighetssituasjonen i regionen.
We have done so on the basis of international law and Security Council resolutions. 
Dette har vi gjort med utgangspunkt i internasjonal rett og Sikkerhetsrådets resolusjoner.
We must consider what consequences the reduction in diplomatic staff (from nine to three) at the embassy will have for our development cooperation. 
Vi må vurdere hvilke følger en redusert bemanning (fra 9 til 3 utsendte) ved ambassaden får for vårt utviklingssamarbeid.
The new situation may affect our cooperation partners. 
Dette kan ramme våre samarbeidspartnere.
While we will continue to attach great importance to maintaining our cooperation with the African Union, we will have to consider how it will be affected by the reduction in staff. 
Vi vil fortsatt legge stor vekt på å opprettholde vårt samarbeid med Den afrikanske union (AU), men vi må vurdere hvilke begrensninger færre personer på ambassaden vil få for dette samarbeidet.
Norway has cooperated closely with Ethiopia for many years, and we deeply regret the situation that has arisen. 
Norge har hatt et langvarig og godt samarbeid med Etiopia og vi beklager dypt den situasjonen som er oppstått.
I have requested a meeting with the Ethiopian Foreign Minister in connection with the UN General Assembly next month. 
Jeg har bedt om et møte med Etiopias utenriksminister i forbindelse med møtene under FNs generalforsamling neste måned.
This situation invites reflection on important challenges in Norway’s policy of engagement. 
Denne situasjonen inviterer også til noen refleksjoner om viktige utfordringer i norsk engasjementspolitikk.
Our role is always based on respect for human rights and the legal principles enshrined in international law. 
Vår rolle vil alltid være tuftet på respekt for menneskerettighetene og internasjonale rettsprinsipper.
Norway is not neutral in this respect. 
Norge er ikke nøytrale i den forstand.
The same applies to our clear position on Israel’s settlement policy, which was discussed on the radio today. 
– Det gjelder også vår klare holdning til Israels bosettingspolitikk, som var tema for Politisk Kvarter i morges.
To return to our UN policy and our peace and security policy. 
Tilbake til vår FN-politikk og freds- og sikkerhetspolitikk.
We have two approaches to strengthening the UN’s peace operations, as the Government set out in its policy platform: 
Vi har to innfallsvinkler til styrking av FNs fredsoperasjoner – som pekt på i Soria Moria-erklæringen.
Firstly, we are expanding our efforts and participation in both military and civil functions. 
For det første: Vi er i gang med å utvide vår innsats og deltakelse.
Secondly, we are helping to further develop the multi-dimensional, integrated approach to the UN’s peace efforts. 
For det andre: Vi vil bidra til å videreutvikle den flerdimensjonale og integrerte tilnærmingen til FNs fredsoperative aktiviteter.
We want to see better coordination between four pillars of UN peace operations: security, political processes, humanitarian efforts and long-term development. 
Vi ønsker en bedre samordning mellom fire ”stolper” i FNs fredsoperasjoner: sikkerhet, politisk prosess, humanitær innsats og langsiktig utvikling.
Even in war zones, the various parts of the UN organisation are to “deliver as one” as set out in the report of the High-Level Panel on UN System-wide Coherence, which was co-chaired by Prime Minister Stoltenberg. 
Også i krigsområder skal de ulike deler av FNs apparat ”levere sammen som én”, slik vi sier om FNs utviklingsaktiviteter på landnivå – jamfør FNs reformpanels rapport der statsminister Stoltenberg deltok.
The UN has become much better in this respect. 
FN har blitt mye bedre her.
All UN operations since 1999 have had multi-dimensional mandates. 
Alle FN-operasjoner etter 1999 har hatt flerdimensjonale mandater.
Planning and implementation have been improved. 
Planlegging og gjennomføring er blitt bedre.
But much remains to be done. 
Men mye gjenstår.
As a follow-up to a conference the Ministry of Foreign Affairs held on this subject in Oslo in 2005, we have arranged a series of seminars on four continents. 
Som oppfølging av en konferanse i Oslo i 2005 om nettopp dette som Utenriksdepartementet ledet, har vi i løpet av det siste året fulgt opp og gjennomført seminarer på fire kontinenter.
These have drawn on the experience of people who have been involved in the coordination of security, humanitarian and long-term development aspects of UN peace operations. 
Vi har hentet erfaring fra aktører i FNs operasjoner i felt på områder som samordning av det sikkerhetsmessige, humanitære og langsiktige utviklingspolitiske bidrag i fredsoperasjoner.
We will hold the final conference in Oslo at the end of October, and the recommendations from the conference will be submitted to the UN Secretary-General. 
Vi arrangerer en hovedkonferanse i Oslo i slutten av oktober, og anbefalingene herfra vil bli oversendt FNs generalsekretær.
We are also continuing our efforts to increase the number of Norwegians in key positions in the UN. 
Vi følger også opp målet om mer norsk personell i viktige stillinger i FN.
Norway now holds the second highest military position in the UN Headquarters in the person of Major General Per Arne Five, who is serving as Deputy Military Adviser. 
Norge har nå den nest høyeste militære stillingen i FN-hovedkvarteret - med generalmajor Per Arne Five som tjenestegjør som Deputy Military Adviser.
We hope that the UN–AU operation in Darfur will get off the ground soon. 
Vi håper FN-AU operasjonen i Darfur snart vil komme i gang.
This will be a major challenge for both Norway and the international community. 
Dette vil bli en stor og krevende utfordring for det internasjonale samfunn og for Norge.
Meanwhile we are continuing our engagement in the peace process between North and South Sudan. 
Samtidig vil vi fortsette vårt engasjement i fredsprosessen mellom Nord- og Sør-Sudan.
Every third person in Darfur is displaced. 
Hvert tredje menneske i Darfur er drevet fra sine hjem.
Several million depend on humanitarian relief. 
Flere millioner er avhengig av humanitær hjelp.
The UN force is being put into place to change this situation. 
FN-styrken kommer for å endre på dette.
The UN is drawing up plans for a separate operation in these two countries, and is in close contact with the EU, which is expected to provide the military component for the preliminary phase. 
FN arbeider med planer for en egen operasjon i disse to landene – og det i nær kontakt med EU, som forventes å ville bidra med den militære komponenten i en innledende fase.
Our main focus now is on the UN–AU operation in Darfur. 
Vårt hovedfokus nå er på FN og AUs fellesoperasjon i Darfur.
This cooperation is a new development. 
Samarbeidet her er en nyvinning.
The top civil and military leaders are both African, and have been appointed by the UN and the AU jointly. 
De øverste sivile og militære ledere er begge afrikanere, utpekt av FN og AU i fellesskap.
We will do our best to ensure that the force is in place as soon as possible, but this is not up to us to decide. 
Vi skal gjøre vårt for at styrken skal komme på plass så raskt som mulig – men det er ikke vi som bestemmer det.
Norway and Sweden have offered to provide a joint engineering unit. 
Norge og Sverige har tilbudt å bidra med en felles ingeniøravdeling.
I have recently requested an overview to be drawn up of the disarmament challenges facing us, and this work is to be given top priority. 
Jeg har nylig satt i gang et arbeid i departementet for å kartlegge våre nedrustningspolitiske utfordringer – og vi skal ha et fullt trykk på det.
It will result in a white paper on disarmament and non-proliferation, and – as always – input from civil society will be important. 
Det skal lages en egen stortingsmelding om nedrustning og ikke-spredning, og innspill fra det sivile samfunn – som alltid – vil være viktig for dette arbeidet.
There are many dimensions to disarmament and non-proliferation. 
Arbeidet har mange dimensjoner:
We have to prevent new countries gaining nuclear weapons. 
Vi må hindre at nye land skaffer seg kjernevåpen.
This applies first and foremost to Iran and North Korea. 
I første rekke gjelder det Iran og Nord-Korea.
With regard to the latter, the development has not been entirely negative, as there have also been some encouraging signs, but we know from experience that there may be new setbacks. 
For sistnevnte er utviklingen ikke bare negativ – men også løfterik, men av erfaring vet vi at nye tilbakeslag kan komme.
Norway – and other countries – must therefore support the diplomatic process. 
Vi – og andre land – må derfor støtte opp om den diplomatiske prosessen.
It is important that North Korea sees that it has everything to gain by discontinuing its nuclear programme. 
Nord-Korea må forstå at de har alt å vinne på å avskaffe sitt kjernevåpenprogram.
With regard to Iran, we have also seen some signs of a positive development. 
For Irans del ser vi noen positive utviklingstrekk.
The International Atomic Energy Agency (IAEA) should be applauded for its efforts to resolve this problem by political means. 
Det internasjonale atomenergibyrået – IAEA - fortjener honnør for sitt engasjement for å søke å løse dette spørsmålet politisk.
But we are far from reaching our goal. 
Men vi er langt fra i mål.
It would have helped – to put it diplomatically – if the Iranian authorities had discontinued the activities that the UN has defined as problematic, such as the enrichment of uranium. 
Det ville ha hjulpet – for å si det slik - om iranske styresmakter tok en pause i sine aktiviteter som FNs Sikkerhetsråd har definert som problematiske, slik som anrikning av uran.
This would have been an important step towards starting real negotiations. 
Et slikt skritt ville ha vært viktig for å få i gang reelle forhandlinger.
Until we reach this stage, we must maintain political pressure on Iran. 
Inntil vi kommer dit, må vi opprettholde det politiske presset på Iran.
Norway supports and implements the measures that have been unanimously adopted by the Security Council. 
Norge stiller seg bak og gjennomfører de tiltak som mer enstemmig besluttet av Sikkerhetsrådet.
Our vision is a world without nuclear weapons. 
Vårt mål er en verden fri for kjernevåpen.
The road towards this goal is a long and difficult one, but we must not lose sight of our goal. 
Veien dit er både lang og vanskelig – men visjonen må stå fast.
In addition to the challenges we are facing vis-à-vis Iran and North Korea, we see that progress in the whole disarmament area is too slow, and this gives cause for concern. 
I tillegg til utfordringene med Iran og Nord-Korea, ser vi at framdriften på nedrustningsområdet går for sakte, og det er urovekkende.
Here are some examples. 
Noen eksempler:
The Comprehensive Test Ban Treaty was adopted 11 years ago, but it has not yet entered into force. 
For 11 år siden ble Prøvestansavtalen ferdigforhandlet, men den har likevel ikke trådt i kraft.
There are still around 30 000 nuclear warheads in existence. 
Fortsatt eksisterer det om lag 30 000 kjernefysiske stridshoder.
Attention needs to be drawn to this fact and it needs to be discussed. 
Det må omtales og påpekes.
We are noting worrying signs that nuclear powers may be attaching more importance to nuclear weapons. 
Vi registrerer urovekkende tegn på at kjernevåpenstatene vil kunne gi sine våpen ny aktualitet.
Modernising arsenals – while advocating a reduction in the role of such weapons in security policy – is an unfortunate signal to be sending. 
Modernisering av våpen er et galt signal å sende, når man samtidig skal gjøre det klart at disse våpnenes rolle i sikkerhetspolitikken må få redusert betydning.
Modernisation does not necessarily mean reduction. 
Modernisere er ikke nødvendigvis det samme som å redusere.
Norway plays an important role in the international efforts to achieve nuclear disarmament and non-proliferation of weapons of mass destruction. 
Norge spiller en viktig rolle internasjonalt i arbeidet for kjernefysisk nedrustning og mot spredning av masseødeleggelsesvåpen.
We are leading the seven-country initiative, which has gained broad support from about 100 countries. 
Vi leder det såkalte syvlandsinitiativet, som har fått bred støtte fra et hundretalls land.
We have also made full use of our opportunities as member of the International Atomic Energy Agency (IAEA) Board of Governors over the last two years. 
Vi har også gjort maksimalt ut av vårt medlemskap i styret i Det internasjonale atomenergibyrå (IAEA) de siste to år.
The strength of the seven-country initiative is its comprehensive approach, with progress being made in three main areas: nuclear non-proliferation, disarmament, and peaceful use of nuclear power. 
Styrken i syvlandsinitiativet ligger i den helhetlige tilnærmingen – med fremdrift innen disse tre: Kjernefysisk ikke-spredning, nedrustning og fredelig bruk av kjernekraft.
It includes both a nuclear power (the UK) and leading countries in the Non-Aligned Movement (South African and Indonesia). 
Initiativet omfatter både en kjernevåpenstat – Storbritannia – og ledende land innenfor Den alliansefrie bevegelsen – Sør-Afrika og Indonesia.
The measures that we reach agreement on in this forum could form the basis for a new international consensus. 
De tiltak vi kan enes om i denne kretsen, kan legge grunnlaget for en ny internasjonal konsensus.
What are the most relevant measures? 
Hvilke tiltak er de mest aktuelle?
Firstly, to continue to support the Comprehensive Test Ban Treaty. 
For det første: Fortsette å støtte systematisk opp om Prøvestansavtalen.
Secondly, to start negotiations on the ban on the production of fissile material for weapons purposes. 
For det andre: Komme i gang med forhandlinger som forbyr fremstilling av spaltbart materiale for våpenformål.
Thirdly, to continue the process of reducing the number of nuclear warheads. 
For det tredje: Fortsette prosessen med å skjære ned antallet kjernefysiske stridshoder.
Fourthly, to support the efforts to establish nuclear-weapon-free zones. 
For det fjerde: Støtte arbeidet med opprettelse av kjernevåpenfrie soner.
And fifthly, to continue efforts to make the non-proliferation regime completely watertight. 
Og for det femte: Fortsette anstrengelsene med å gjøre ikke-spredningsregimet helt ”vanntett”.
This is another example of a good cooperation model. 
Igjen en god samarbeidsmodell.
We are also working closely with other NATO countries on this issue. 
Foruten syvlandskretsen arbeider vi tett med Nato-land.
We are strongly advocating that the Organisation becomes more actively engaged in disarmament. 
Vi er i Nato en pådriver for at organisasjonen skal engasjere seg mer aktivt innenfor nedrustning.
Particularly with Germany we have a close cooperation and dialogue in this respect, and I last spoke with Foreign Minister Steinmeier about this matter during his visit to Tromsø and Svalbard this week. 
Vi har et nært samarbeid og tett dialog særlig med Tyskland om disse spørsmålene – og jeg snakket sist med utenriksminister Steinmeier under besøket denne uken til Tromsø og Svalbard.
I am not under the illusion that it will be easy to gain new momentum in the disarmament policy area. 
Jeg har ingen illusjoner om at det er enkelt å få til en ny giv på det nedrustningspolitiske området.
There are a lot of tricky questions to be resolved, 
Det er mange nok vanskelige saker.
One is the plans to develop a territorial missile defence system, which is obviously a difficult issue. 
Én av dem er planene om utvikling av et territorialt missilforsvar – et åpenbart krevende tema.
Norway is among the countries that is sceptical, to put it diplomatically. 
Norge er blant de land som ikke er overbevist om hensiktsmessigheten av dette, for å si det ”diplomatisk”.
This illustrates that international cooperation and engagement can produce results. 
Poenget er at internasjonalt samarbeid nytter og internasjonalt engasjement gir resultater.
The text of the Treaty was finalised on 18 September 1997, marking a breakthrough in efforts to achieve important humanitarian goals. 
Og det var et gjennombrudd for viktige humanitære målsettinger da man i Folkets Hus 18. september 1997 ble enige om den teksten.
The Mine Ban Treaty was drawn up in close cooperation between civil society and countries from different regions, including several mine-affected countries. 
Minekonvensjonen ble til i nært samarbeid mellom det sivile samfunn og et tverregionalt utvalg stater, inklusive flere minerammende land.
Many of the UN organisations have contributed to the fulfilment of commitments made under the Treaty. 
Mange av FNs organisasjoner har bidratt til gjennomføringen av forpliktelsene.
And some of the results are: 
Og noen av resultatene er:
40 million anti-personnel mines have been destroyed in the last 10 years; 
De siste 10 årene er 40 millioner anti-personellminer destruert.
trade in mines has in practice stopped; 
Handelen med miner har i praksis stoppet opp.
many thousands of victims are being helped every year, and the number of new victims is falling; and 
Mange tusen ofre blir hjulpet hvert år, og antallet nye ofre synker.
even countries that have not signed the Treaty have chosen to respect it. 
Og selv land som ikke har undertegnet konvensjonen, har valgt å respektere den.
The Mine Ban Treaty is therefore an example to be followed. 
Derfor: Minekonvensjonen kan stå som et eksempel til etterfølgelse.
One such challenge is cluster munitions. 
En av dem er klaseammunisjon.
Norway has started an international process with a view to achieving a prohibition against this type of munitions. 
Norge har nå startet en internasjonal prosess for et forbud mot denne ammunisjonen.
This work is progressing well. 
Dette arbeidet er kommet godt i gang.
Systematic learning has been gained from the efforts to ban landmines. 
Systematisk lærdom er hentet fra landminearbeidet.
Again this is a question of method. 
Igjen handler dette om ”metode”.
The process is being led by Norway, together with a core group of like-minded countries, and – again – vital support from civil society, including both national and international humanitarian organisations, and from the UN. 
Norge leder prosessen sammen med en kjernegruppe av likesinnede land, og – også her – avgjørende med støtte fra det sivile samfunn, nasjonale og internasjonale humanitære organisasjoner og fra FN.
It has so far won the support of 75 states. 
Denne prosessen støttes nå av 75 stater!
It is an independent process in the sense that it is open to all states regardless of whether they are members of the UN’s more established disarmament forums. 
Det er en uavhengig prosess i den forstand at den er åpen for alle stater som ønsker å delta – og uavhengig om de er medlemmer av FNs tradisjonelle nedrustningsfora eller ikke.
Some people maintain that this is a process “outside the UN”. 
Noen mener dermed at prosessen går ”utenfor FN”.
This is wrong. 
Det er feil.
It is actively supported by the UN Secretary-General, and the major UN organisations such as the UN Development Programme (UNDP), the UN Children’s Fund (UNICEF), the Office for the Coordination of Humanitarian Affairs (OCHA and the Office of the UN High Commissioner for Refugees (UNHCR) are involved. 
Prosessen støttes aktivt av FNs generalsekretær, og de store humanitære FN-organisasjonene som UNDP, UNICEF, OCHA og UNHCR er med.
It has been claimed that what are known as “Western values” are in decline. 
Det hevdes, at det noen kaller ”vestlige verdier”, er på vikende front.
“Western values” is not a good term; it divides the world into “us” and “them”. 
”Vestlige verdier” er ikke et godt uttrykk, det er et begrep som skiller verden i ”dem” og ”oss”, ”de andre” og ”vi”.
If what we really mean are the fundamental tenets of liberalism – including the belief that each and every individual has inviolable human rights – then we are talking about values that are shared by a clear majority of the world’s population. 
Hvis vi med ”vestlige verdier” mener liberale grunnverdier og troen på at hvert enkelt menneske er bærer av ukrenkelige rettigheter – ja, så handler dette om verdier som deles av det klare flertall av jordens befolkning.
They are universal values. 
De er universelle.
The fact that some regimes and power elites can see political advantages in undermining these values in the UN is something different, and this is a challenge. 
At noen regimer og makteliter av politiske grunner kan se seg tjent med å svekke disse verdienes plass i FN, er noe annet, og det er en utfordring.
The values the UN was built upon may be under pressure, and one of these values is equality. 
Vi kan oppleve at FNs verdigrunnlag er under press – et verdigrunnlag som blant annet framhever likestilling.
This means that Norway must take a creative approach within new and changing alliances across regional and political divisions. 
For Norge gir det oss en utfordring: Vi må arbeide kreativt innenfor nye og skiftende allianser, på tvers av regionale og politiske skillelinjer.
We must emphasise building bridges between the various points of view. 
Vi legger vekt på å bygge bro mellom de ulike synspunktene.
We have particular advantages here. 
Dette er en rolle vi har spesielle forutsetninger for å spille.
The same applies within the UN. 
Det gjelder også i FN.
During the course of the last year, the new UN Human Rights Council has taken over from the old Commission on Human Rights. 
I løpet av det siste året har et nytt menneskerettighetsråd erstattet den gamle menneskerettighetskommisjonen.