natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For the same reason Member States should also provide that such a duty applies in all circumstances where such facts are discovered by an auditor during the performance of his tasks in an undertaking which has close links with a credit institution. 
Av samme grunn bør medlemsstatene også fastsette at en slik plikt gjelder under alle omstendigheter der en revisor i forbindelse med utførelsen av sine oppgaver oppdager slike forhold i et foretak som har nære forbindelser til en kredittinstitusjon.
The duty of auditors to communicate, where appropriate, to the competent authorities certain facts and decisions concerning a credit institution which they discover during the performance of their tasks in a non-financial undertaking should not in itself change the nature of their tasks in that undertaking nor the manner in which they should perform those tasks in that undertaking. 
Revisorenes plikt til eventuelt å underrette vedkommende myndigheter om visse forhold og avgjørelser med hensyn til en kredittinstitusjon som de oppdager i forbindelse med utførelsen av sine oppgaver i et ikke-finansielt foretak, bør i seg selv ikke endre verken arten av deres oppgaver i vedkommende foretak eller den måten de skal utføre sine oppgaver på i foretaket.
This Directive specifies that for certain own funds items qualifying criteria should be specified, without prejudice to the possibility of Member States to apply more stringent provisions. 
I dette direktiv fastsettes det at det for visse poster som inngår i ansvarlig kapital, bør fastsettes kriterier, uten at dette berører medlemsstatenes mulighet til fritt å anvende strengere bestemmelser.
According to the nature of the items constituting own funds, this Directive distinguishes between on the one hand, items constituting original own funds and, on the other, those constituting additional own funds. 
Alt etter arten av de postene som utgjør ansvarlig kapital, skilles det i dette direktiv mellom på den ene side poster som utgjør kjernekapital, og på den annen side poster som utgjør tilleggskapital.
To reflect the fact that items constituting additional own funds are not of the same nature as those constituting original own funds, the amount of the former included in own funds should not exceed the original own funds. 
For å vise at de postene som utgjør tilleggskapital, ikke er av samme art som dem som utgjør kjernekapital, bør det tilleggskapitalbeløpet som inngår i ansvarlig kapital, ikke overstige kjernekapitalen.
Moreover, the amount of certain items of additional own funds included should not exceed one half of the original own funds. 
Videre bør beløpet for visse poster i tilleggskapitalen samlet ikke overstige halvparten av kjernekapitalen.
In order to avoid distortions of competition, public credit institutions should not include in their own funds guarantees granted them by the Member States or local authorities. 
For å unngå konkurransevridning bør offentlige kredittinstitusjoner ikke la garantier som de er blitt innvilget av medlemsstatene eller lokale myndigheter, inngå i beregningen av ansvarlig kapital.
Whenever in the course of supervision it is necessary to determine the amount of the consolidated own funds of a group of credit institutions, the calculation should be effected in accordance with this Directive. 
Når det for tilsynsformål er nødvendig å fastslå størrelsen på konsolidert ansvarlig kapital for kredittinstitusjoner i et konsern, bør beregningen skje i samsvar med dette direktiv.
The precise accounting technique to be used for the calculation of own funds, their adequacy for the risk to which a credit institution is exposed, and for the assessment of the concentration of exposures should take account of the provisions of Council Directive 86/635/EEC of 8 December 1986 on the annual accounts and consolidated accounts of banks and other financial institutions( ), which incorporates certain adaptations of the provisions of Seventh Council Directive 83/349/EEC of 13 June 1983 on consolidated accounts( ) or of Regulation (EC) No 1606/2002 of the European Parliament and of the Council of 19 July 2002 on the application of international accounting standards( ), whichever governs the accounting of the credit institutions under national law. 
Den nøyaktige regnskapsmetoden som skal benyttes ved beregning av ansvarlig kapital og ved vurdering av om den er tilstrekkelig med hensyn til den risiko som en kredittinstitusjon er eksponert for, og av konsentrasjonen av engasjementer, bør ta hensyn til bestemmelsene i rådsdirektiv 86/635/EØF av 8. desember 1986 om bankers og andre finansinstitusjoners årsregnskaper og konsoliderte regnskaper( ), som inneholder visse tilpasninger av bestemmelsene i sjuende rådsdirektiv 83/349/EØF av 13. juni 1983 om konsoliderte regnskaper( ), eller i europaparlaments- og rådsforordning (EF) nr. 1606/2002 av 19. juli 2002 om anvendelse av internasjonale regnskapsstandarder( ), avhengig av hvilken av disse rettsaktene som gjelder for kredittinstitusjoners regnskapsføring i henhold til nasjonal lovgivning.
Minimum capital requirements play a central role in the supervision of credit institutions and in the mutual recognition of supervisory techniques. 
Minstekrav til kapital spiller en sentral rolle i forbindelse med tilsynet med kredittinstitusjoner og gjensidig anerkjennelse av tilsynsmetoder.
In that respect, the provisions on minimum capital requirements should be considered in conjunction with other specific instruments also harmonising the fundamental techniques for the supervision of credit institutions. 
I denne forbindelse bør bestemmelsene om minstekrav til kapital ses i sammenheng med andre særlige dokumenter som også harmoniserer de grunnleggende metodene for tilsyn med kredittinstitusjoner.
In order to prevent distortions of competition and to strengthen the banking system in the internal market, it is appropriate to lay down common minimum capital requirements. 
For å hindre konkurransevridning og for å styrke banksystemet i det indre marked, er det hensiktsmessig å fastsette felles minstekrav til kapital.
For the purposes of ensuring adequate solvency it is important to lay down minimum capital requirements which weight assets and off-balance-sheet items according to the degree of risk. 
For å sikre en tilstrekkelig grad av solvens er det viktig å fastsette minstekrav til kapital som veier eiendeler og poster utenfor balansen i samsvar med graden av risiko.
On this point, on 26 June 2004 the Basel Committee on Banking Supervision adopted a framework agreement on the international convergence of capital measurement and capital requirements. 
I denne sammenheng vedtok Basel-komiteen for banktilsyn 26. juni 2004 en rammeavtale om internasjonal tilnærming av måling av og krav til kapital.
The provisions in this Directive on the minimum capital requirements of credit institutions, and the minimum capital provisions in Directive 2006/49/EC of the European Parliament and of the Council of 14 June 2006 on the capital adequacy of investment firms and credit institutions( ), form an equivalent to the provisions of the Basel framework agreement. 
Bestemmelsene i dette direktiv om minstekrav til kapital for kredittinstitusjoner og bestemmelsene om minstekapital i europaparlaments- og rådsdirektiv 2006/49/EF av 14. juni 2006 om verdipapirforetaks og kredittinstitusjoners kapitaldekningsgrad( ) tilsvarer i stor grad bestemmelsene i Basel-avtalen.
It is essential to take account of the diversity of credit institutions in the Community by providing alternative approaches to the calculation of minimum capital requirements for credit risk incorporating different levels of risk-sensitivity and requiring different degrees of sophistication. 
Det er svært viktig å ta hensyn til mangfoldet av kredittinstitusjoner i Fellesskapet ved å fastsette alternative metoder for beregning av minstekrav til kapital for kredittrisiko som omfatter ulike nivåer av risikofølsomhet, og som krever ulike grader av kompleksitet.
Use of external ratings and credit institutions' own estimates of individual credit risk parameters represents a significant enhancement in the risk-sensitivity and prudential soundness of the credit risk rules. 
Bruk av ekstern kredittvurdering og kredittinstitusjoners egne estimater av individuelle parametrer for kredittrisiko innebærer en betydelig forbedring når det gjelder risikofølsomhet og grunnleggende soliditet med hensyn til regler for kredittrisiko.
In producing the estimates needed to apply the approaches to credit risk of this Directive, credit institutions will have to adjust their data processing needs to their clients' legitimate data protection interests as governed by the existing Community legislation on data protection, while enhancing credit risk measurement and management processes of credit institutions to make methods for determining credit institutions' regulatory own funds requirements available that reflect the sophistication of individual credit institutions' processes. 
Ved utarbeidingen av de estimater som er nødvendige for å anvende kredittrisikometodene i dette direktiv, vil kredittinstitusjonene måtte tilpasse sine databehandlingsbehov til sine kunders rettmessige interesser med hensyn til vern av personopplysninger i henhold til Fellesskapets gjeldende regelverk for personvern, samtidig som kredittinstitusjoners framgangsmåter for måling og forvaltning av kredittrisiko forbedres for å sikre at det finnes metoder for å fastsette lovfestede krav til ansvarlig kapital for kredittinstitusjoner, som gjenspeiler kompleksiteten i de enkelte kredittinstitusjonenes metoder.
The processing of data should be in accordance with the rules on transfer of personal data laid down in Directive 95/46/EC of the European Parliament and of the Council of 24 October 1995 on the protection of individuals with regard to the processing of personal data and on the free movement of such data( ). 
Databehandlingen bør være i samsvar med reglene for overføring av personopplysninger fastsatt i europaparlaments- og rådsdirektiv 95/46/EF om vern av fysiske personer i forbindelse med behandling av personopplysninger og om fri utveksling av slike opplysninger( ).
In this regard, the processing of data in connection with the incurring and management of exposures to customers should be considered to include the development and validation of credit risk management and measurement systems. 
I denne sammenheng bør databehandling i forbindelse med inngåelse og håndtering av engasjementer med kunder anses for å omfatte utvikling og validering av systemer for kredittrisikohåndtering og –måling.
That serves not only to fulfil the legitimate interest of credit institutions but also the purpose of this Directive, to use better methods for risk measurement and management and also use them for regulatory own funds purposes. 
Dette tjener ikke bare kredittinstitusjoners rettmessige interesser, men også formålet med dette direktiv, som er å benytte bedre metoder for måling og håndtering av risiko og også bruke disse i forbindelse med lovfestede krav til ansvarlig kapital.
With regard to the use of both external and an institution's own estimates or internal ratings, account should be taken of the fact that, at present, only the latter are drawn up by an entity — the financial institution itself — which is subject to a Community authorisation process. 
Når det gjelder bruken av både eksterne estimater og institusjonens egne estimater eller interne kredittvurderinger, bør det tas hensyn til at det for tiden bare er interne kredittvurderinger som fastsettes av et foretak — finansinstitusjonen selv — som er underlagt en framgangsmåte for godkjenning i Fellesskapet.
In the case of external ratings use is made of the products of what are known as recognised rating agencies, which in the Community are not currently subject to an authorisation process. 
Når det gjelder eksterne kredittvurderinger, blir det benyttet produkter fra såkalte anerkjente kredittvurderingsinstitusjoner, som for tiden ikke er underlagt noen framgangsmåte for godkjenning i Fellesskapet.
In view of the importance of external ratings in connection with the calculation of capital requirements under this Directive, appropriate future authorisation and supervisory process for rating agencies need to be kept under review. 
På bakgrunn av den store betydning eksterne kredittvurderinger har for beregning av kapitalkrav i henhold til dette direktiv, er det behov for løpende å vurdere en egnet framtidig framgangsmåte for godkjenning av og tilsyn med kredittvurderingsinstitusjoner.
The minimum capital requirements should be proportionate to the risks addressed. 
Minstekravene til kapital bør stå i forhold til den risiko som skal dekkes.
In particular the reduction in risk levels deriving from having a large number of relatively small exposures should be reflected in the requirements. 
Særlig bør den reduksjon i risikonivå som skyldes et stort antall relativt små engasjementer, gjenspeiles i kapitalkravene.
The provisions of this Directive respect the principle of proportionality, having regard in particular to the diversity in size and scale of operations and to the range of activities of credit institutions. 
Bestemmelsene i dette direktiv er i samsvar med forholdsmessighetsprinsippet, idet det særlig tas hensyn til forskjellene mellom kredittinstitusjoner når det gjelder deres størrelse, omfanget av deres virksomhet og deres virksomhetsområde.
Respect of the principle of proportionality also means that the simplest possible rating procedures, even in the Internal Ratings Based Approach («IRB Approach»), are recognised for retail exposures. 
Samsvar med forholdsmessighetsprinsippet betyr også at enklest mulige framgangsmåter for kredittvurdering, også ved bruk av den interne kredittvurderingsmetoden («IRB metoden»), kan anvendes på detaljkundeengasjementer.
The «evolutionary» nature of this Directive enables credit institutions to choose amongst three approaches of varying complexity. 
Dette direktivs «utviklingsmessige» art gjør det mulig for kredittinstitusjoner å velge mellom tre metoder med varierende kompleksitet.
In order to allow especially small credit institutions to opt for the more risk-sensitive IRB Approach, the competent authorities should implement the provisions of Article 89(1)(a) and (b) whenever appropriate. 
For særlig å gi små kredittinstitusjoner mulighet til å velge den mer risikofølsomme IRB metoden, bør vedkommende myndigheter gjennomføre bestemmelsene i artikkel 89 nr. 1 bokstav a) og b) når dette er hensiktsmessig.
Those provisions should be read as such that exposure classes referred to in Article 86(1)(a) and (b) include all exposures that are, directly or indirectly, put on a par with them throughout this Directive. 
Disse bestemmelsene bør forstås slik at engasjementskategorier som er nevnt i artikkel 86 nr. 1 bokstav a) og b), omfatter alle engasjementer som direkte eller indirekte sidestilles med dem i dette direktiv.
As a general rule, the competent authorities should not discriminate between the three approaches with regard to the Supervisory Review Process, i.e. credit institutions operating according to the provisions of the Standardised Approach should not for that reason alone be supervised on a stricter basis. 
Som hovedregel bør vedkommende myndigheter ikke gjøre forskjell på de tre metodene når det gjelder tilsynsprosessen, det vil si at kredittinstitusjoner som driver virksomhet i samsvar med bestemmelsene i standardmetoden, ikke bør være underlagt strengere tilsyn bare av den grunn.
Increased recognition should be given to techniques of credit risk mitigation within a framework of rules designed to ensure that solvency is not undermined by undue recognition. 
Metoder for kredittrisikoreduksjon bør i større grad anerkjennes innenfor rammen av regler som skal sikre at solvensen ikke blir undergravd av at tiltak feilaktig anerkjennes som risikoreduserende.
The relevant Member States' current customary banking collateral for mitigating credit risks should wherever possible be recognised in the Standardised Approach, but also in the other approaches. 
Så langt det er mulig bør de sikkerheter som normalt anvendes av banker i de enkelte medlemsstater for å redusere kredittrisikoen, anerkjennes i standardmetoden, men også i andre metoder.
In order to ensure that the risks and risk reductions arising from credit institutions' securitisation activities and investments are appropriately reflected in the minimum capital requirements of credit institutions it is necessary to include rules providing for a risk-sensitive and prudentially sound treatment of such activities and investments. 
For å sikre at risikoer og risikoreduksjon som følge av kredittinstitusjoners verdipapiriseringsvirksomhet og investeringer gjenspeiles i minstekrav til kapital for kredittinstitusjoner på en hensiktsmessig måte, er det nødvendig å innføre regler som sikrer en risikofølsom og tilsynsmessig solid behandling av slik virksomhet og slike investeringer.
Operational risk is a significant risk faced by credit institutions requiring coverage by own funds. 
Operasjonell risiko er en betydelig risiko som kredittinstitusjoner står overfor, og som må dekkes av ansvarlig kapital.
It is essential to take account of the diversity of credit institutions in the Community by providing alternative approaches to the calculation of operational risk requirements incorporating different levels of risk-sensitivity and requiring different degrees of sophistication. 
Det er svært viktig å ta hensyn til mangfoldet av kredittinstitusjoner i Fellesskapet ved å fastsette alternative metoder for beregning av krav til operasjonell risiko som omfatter ulike nivåer av risikofølsomhet og som krever ulike grader av kompleksitet.
There should be appropriate incentives for credit institutions to move towards the more risk-sensitive approaches. 
Det bør fastsettes egnede tiltak for å stimulere kredittinstitusjoner til å benytte metoder som er mer risikofølsomme.
In view of the emerging state of the art for the measurement and management of operational risk the rules should be kept under review and updated as appropriate including in relation to the charges for different business lines and the recognition of risk mitigation techniques. 
I lys av at metodene for måling og håndtering av operasjonell risiko er under utvikling, bør reglene fortløpende kontrolleres og ajourføres når dette er hensiktsmessig, herunder i tilknytning til kravene på ulike forretningsområder og anerkjennelse av teknikker for risikoreduksjon.
Particular attention should be paid in this regard to taking insurance into account in the simple approaches to calculating capital requirements for operational risk. 
Det bør i denne sammenheng rettes særlig oppmerksomhet mot muligheten for å ta hensyn til forsikring i de enkle metodene for beregning av kapitalkrav for operasjonell risiko.
In order to ensure adequate solvency of credit institutions within a group it is essential that the minimum capital requirements apply on the basis of the consolidated financial situation of the group. 
For å sikre en tilstrekkelig grad av solvens hos kredittinstitusjoner innenfor et konsern, er det svært viktig at minstekravene til kapital anvendes på grunnlag av konsernets konsoliderte finansielle stilling.
In order to ensure that own funds are appropriately distributed within the group and available to protect savings where needed, the minimum capital requirements should apply to individual credit institutions within a group, unless this objective can be effectively otherwise achieved. 
For å sikre at ansvarlig kapital er hensiktsmessig fordelt innenfor konsernet og om nødvendig er tilgjengelig for å beskytte oppsparte midler, bør minstekravene til kapital anvendes på de enkelte kredittinstitusjonene innenfor et konsern, med mindre dette målet kan nås effektivt på en annen måte.
The essential rules for monitoring large exposures of credit institutions should be harmonised. 
De viktigste reglene for overvåking av kredittinstitusjoners store engasjementer bør harmoniseres.
Member States should still be able to adopt provisions more stringent than those provided for by this Directive. 
Medlemsstatene bør fortsatt ha mulighet til å vedta strengere bestemmelser enn dem som er fastsatt i dette direktiv.
The monitoring and control of a credit institution's exposures should be an integral Part of its supervision. 
Overvåking av og kontroll med kredittinstitusjoners engasjementer bør være en integrert del av tilsynet med disse institusjonene.
Therefore, excessive concentration of exposures to a single client or group of connected clients may result in an unacceptable risk of loss. 
En altfor stor konsentrasjon av engasjementer med en enkelt kunde eller en gruppe av kunder med innbyrdes forbindelser kan innebære en uakseptabel tapsrisiko.
Such a situation can be considered prejudicial to the solvency of a credit institution. 
En slik situasjon kan vurderes som skadelig for en kredittinstitusjons solvens.
Since credit institutions in the internal market are engaged in direct competition, monitoring requirements should be equivalent throughout the Community. 
Ettersom kredittinstitusjoner i det indre marked konkurrerer direkte med hverandre, bør kravene til overvåking være like i hele Fellesskapet.
While it is appropriate to base the definition of exposures for the purposes of limits to large exposures on that provided for the purposes of minimum own funds requirements for credit risk, it is not appropriate to refer on principle to the weightings or degrees of risk. 
Selv om det er hensiktsmessig å basere definisjonen av engasjementer i forbindelse med begrensning av store engasjementer på den som gjelder for minstekrav til ansvarlig kapital for kredittrisiko, er det prinsipielt ikke hensiktsmessig å vise til risikovektene eller gradene av risiko.
Those weightings and degrees of risk were devised for the purpose of establishing a general solvency requirement to cover the credit risk of credit institutions. 
Formålet med slike risikovekter og slike grader av risiko var å fastsette et generelt solvenskrav som skulle dekke kredittinstitusjoners kredittrisiko.
In order to limit the maximum loss that a credit institution may incur through any single client or group of connected clients it is appropriate to adopt rules for the determination of large exposures which take account of the nominal value of the exposure without applying weightings or degrees of risk. 
For å begrense det største tapet en kredittinstitusjon vil kunne pådra seg gjennom en enkelt kunde eller en gruppe av kunder med innbyrdes forbindelser, er det hensiktsmessig å vedta regler for fastsettelse av store engasjementer som tar hensyn til den nominelle verdien av engasjementet uten å anvende vekter eller grader av risiko.
While it is desirable, pending further review of the large exposures provisions, to permit the recognition of the effects of credit risk mitigation in a manner similar to that permitted for minimum capital requirement purposes in order to limit the calculation requirements, the rules on credit risk mitigation were designed in the context of the general diversified credit risk arising from exposures to a large number of counterparties. 
Selv om det i påvente av en ytterligere gjennomgåelse av bestemmelsene om store engasjementer er ønskelig at det, for å begrense beregningskravene, blir mulig å anerkjenne virkningene av kredittrisikoreduksjon på en lignende måte som det som tillates for minstekrav til kapital, bør det tas hensyn til at reglene for kredittrisikoreduksjon ble utformet i forbindelse med den generelle diversifiserte kredittrisiko som følge av engasjementer med et stort antall motparter.
Accordingly, recognition of the effects of such techniques for the purposes of limits to large exposures designed to limit the maximum loss that may be incurred through any single client or group of connected clients should be subject to prudential safeguards. 
Derfor bør muligheten til å ta hensyn til virkningene av slike teknikker for å begrense store engasjementer og dermed det største tapet som en kredittinstitusjon kan pådra seg gjennom en enkelt kunde eller en gruppe av kunder med innbyrdes forbindelser, være underlagt forsiktighetshensyn.