natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This Directive sets out requirements for marketing communications only with respect to the obligation in Article 19(2) of Directive 2004/39/EC that information addressed to clients, including marketing communications, should be fair, clear and not misleading. 
I dette direktiv fastsettes bare krav til reklamemateriell med hensyn til plikten i artikkel 19 nr. 2 i direktiv 2004/39/EF om at opplysninger som er rettet til kunder, herunder reklamemateriell, bør være korrekte, klare og ikke villedende.
Nothing in this Directive requires competent authorities to approve the content and form of marketing communications. 
Dette direktiv stiller ingen krav om at vedkommende myndigheter skal godkjenne innhold i og form på reklamemateriell.
However, neither does it prevent them from doing so, insofar as any such pre-approval is based only on compliance with the obligation in Directive 2004/39/EC that information to clients, including marketing communications, should be fair, clear and not misleading. 
Dette direktiv er imidlertid heller ikke til hinder for at vedkommende myndigheter gjør dette, i den utstrekning en eventuell slik forhåndsgodkjenning bare er basert på overholdelse av plikten i direktiv 2004/39/EF om at opplysninger til kunder, herunder reklamemateriell, bør være korrekte, klare og ikke villedende.
Appropriate and proportionate information requirements should be established which take account of the status of a client as either retail or professional. 
Det bør innføres egnede og forholdsmessige opplysningskrav som tar hensyn til en kundes status som enten detaljkunde eller profesjonell kunde.
An objective of Directive 2004/39/EC is to ensure a proportionate balance between investor protection and the disclosure obligations which apply to investment firms. 
Et av målene med direktiv 2004/39/EF er å sikre en forholdsmessig balanse mellom beskyttelse av investor og verdipapirforetaks plikt til å gi opplysninger.
To this end, it is appropriate that less stringent specific information requirements be included in this Directive with respect to professional clients than apply to retail clients. 
For dette formål er det hensiktsmessig at mindre strenge særlige opplysningskrav blir innarbeidet i dette direktiv med hensyn til profesjonelle kunder enn de som gjelder for detaljkunder.
Professional clients should, subject to limited exceptions, be able to identify for themselves the information that is necessary for them to make an informed decision, and to ask the investment firm to provide that information. 
Profesjonelle kunder bør, med begrensede unntak, være i stand til selv å identifisere hvilke opplysninger som er nødvendig for at de skal kunne treffe en velfundert avgjørelse, og selv å be verdipapirforetaket om å gi disse opplysningene.
Where such information requests are reasonable and proportionate investment firms should provide additional information. 
I tilfeller der slike anmodninger om opplysninger er rimelige og forholdsmessige, bør verdipapirforetak gi slike tilleggsopplysninger.
Investment firms should provide clients or potential clients with adequate information on the nature of financial instruments and the risks associated with investing in them so that their clients can take each investment decision on a properly informed basis. 
Verdipapirforetak bør gi kunder eller potensielle kunder tilstrekkelige opplysninger om arten av finansielle instrumenter og den risiko som er knyttet til å investere i slike, slik at deres kunder kan fatte alle beslutninger om investering på et behørig velfundert grunnlag.
The level of detail of this information may vary according to the client's categorisation as either a retail client or a professional client and the nature and risk profile of the financial instruments that are being offered, but should never be so general as to omit any essential elements. 
Detaljnivået i slike opplysninger kan variere i henhold til kundens kategorisering som enten detaljkunde eller profesjonell kunde samt arten av og risikoprofilen til de finansielle instrumentene som tilbys, men bør aldri være så generelle at de utelater viktige elementer.
It is possible that for some financial instruments only the information referring to the type of an instrument will be sufficient whereas for some others the information will need to be product-specific. 
Det er mulig at for enkelte finansielle instrumenter vil det være tilstrekkelig med opplysninger som bare viser til typen instrument, mens det for andre instrumenter vil være nødvendig med produktspesifikke opplysninger.
The conditions with which information addressed by investment firms to clients and potential clients must comply in order to be fair, clear and not misleading should apply to communications intended for retail clients in a way that is appropriate and proportionate, taking into account, for example, the means of communication, and the information that the communication is intended to convey to the clients or potential clients. 
De vilkår som opplysninger gitt av verdipapirforetak til kunder og potensielle kunder, må overholde for å være korrekte, klare og ikke villedende, bør komme til anvendelse på materiell ment for detaljkunder på en måte som er egnet og forholdsmessig, idet det for eksempel tas hensyn til hvordan dette materiellet gis ut og hvilke opplysninger som materiellet er ment å gi til kundene eller potensielle kunder.
In particular, it would not be appropriate to apply such conditions to marketing communications which consist only of one or more of the following: 
Det vil imidlertid ikke være hensiktsmessig å anvende slike vilkår på reklamemateriell som bare består av en eller flere av følgende opplysninger:
the name of the firm, a logo or other image associated with the firm, a contact point, a reference to the types of investment services provided by the firm, or to its fees or commissions. 
Navnet på foretaket, logo eller annet bilde som forbindes med foretaket, et kontaktpunkt og en henvisning til hvilke typer investeringstjenester som foretaket yter, eller til foretakets gebyrer eller provisjoner.
For the purposes of Directive 2004/39/EC and of this Directive, information should be considered to be misleading if it has a tendency to mislead the person or persons to whom it is addressed or by whom it is likely to be received, whether or not the person who provides the information considers or intends it to be misleading. 
I direktiv 2004/39/EF og i dette direktiv bør opplysninger anses som villedende dersom de har en tendens til å villede den personen eller de personer de er gitt til eller de som opplysningene sannsynlig vil bli mottatt av, uansett om den personen som gir opplysningene, anser dem som villedende eller har til hensikt at de skal virke villedende.
In determining what constitutes the provision of information in good time before a time specified in this Directive, an investment firm should take into account, having regard to the urgency of the situation and the time necessary for the client to absorb and react to the specific information provided, the client's need for sufficient time to read and understand it before taking an investment decision. 
For å avgjøre hva som kjennetegner meddelelse av opplysninger i god tid før et tidspunkt fastsatt i dette direktiv, bør et verdipapirforetak, under hensyn til hvor mye saken haster og den tiden som er nødvendig for at kunden skal kunne gjøre seg kjent med og reagere på de særlige opplysningene som gis, ta i betraktning kundens behov for tilstrekkelig tid til å lese og forstå opplysningene før vedkommende fatter en investeringsbeslutning.
A client is likely to require less time to review information about a simple or standardised product or service, or a product or service of a kind he has purchased previously, than he would require for a more complex or unfamiliar product or service. 
En kunde vil sannsynligvis trenge mindre tid til å gjennomgå opplysninger om enkle eller standardiserte produkter eller tjenester, eller et produkt eller en tjeneste av en type vedkommende har anskaffet tidligere, enn det som ville vært påkrevd for mer kompliserte eller ukjente produkter eller tjenester.
Nothing in this Directive obliges investment firms to provide all required information about the investment firm, financial instruments, costs and associated charges, or concerning the safeguarding of client financial instruments or client funds immediately and at the same time, provided that they comply with the general obligation to provide the relevant information in good time before the time specified in this Directive. 
Dette direktiv inneholder ingen forpliktelsefor verdipapirforetak til å gi alle nødvendige opplysninger om verdipapirforetaket, finansielle instrumenter, utgifter og tilknyttede gebyrer eller om sikring av kundens finansielle instrumenter eller midler umiddelbart, forutsatt at de overholder den generelle plikten til å gi relevante opplysninger i god tid før det tidspunktet som er fastsatt i dette direktiv.
Provided that the information is communicated to the client in good time before the provision of the service, nothing in this Directive obliges firms to provide it either separately, as part of a marketing communication, or by incorporating the information in a client agreement. 
Under forutsetning av at opplysningene meddeles kunden i god tid før tjenesten ytes, er det ikke noe i dette direktiv som forplikter foretak til gi slike opplysninger enten separat, som del av reklamemateriell, eller ved å innarbeide disse opplysningene i en kundeavtale.
In cases where an investment firm is required to provide information to a client before the provision of a service, each transaction in respect of the same type of financial instrument should not be considered as the provision of a new or different service. 
I tilfeller der det kreves at et verdipapirforetak gir opplysninger til en kunde før en tjeneste ytes, er ikke hver enkelt transaksjon med hensyn til samme type finansielt instrument å anse som at det ytes en ny eller annen tjeneste.
In cases where an investment firm providing portfolio management services is required to provide to retail clients or potential retail clients information on the types of financial instruments that may be included in the client portfolio and the types of transactions that may be carried out in such instruments, such information should state separately whether the investment firm will be mandated to invest in financial instruments not admitted to trading on a regulated market, in derivatives, or in illiquid or highly volatile instruments; or to undertake short sales, purchases with borrowed funds, securities financing transactions, or any transactions involving margin payments, deposit of collateral or foreign exchange risk. 
I tilfeller der det kreves at et verdipapirforetak som yter porteføljeforvaltningstjenester, skal gi detaljkunder eller potensielle detaljkunder opplysninger om hvilke typer finansielle instrumenter som kundeporteføljen kan inneholde og hvilke typer transaksjoner som kan utføres i slike instrumenter, bør slike opplysninger separat angi om verdipapirforetaket vil ha rett til å investere i finansielle instrumenter som ikke er opptatt til notering på et regulert marked, i derivater eller i illikvide instrumenter eller instrumenter med høy volatilitet; eller til å foreta salg uten dekning, kjøp med lånte midler, transaksjoner for verdipapirfinansiering, eller transaksjoner som innebærer marginbetalinger, sikkerhetsstillelse eller risiko ved utenlandsk valuta.
The provision by an investment firm to a client of a copy of a prospectus that has been drawn up and published in accordance with Directive 2003/71/EC of the European Parliament and of the Council of 4 November 2003 on the prospectus to be published when securities are offered to the public or admitted to trading( ) should not be treated as the provision by the firm of information to a client for the purposes of the operating conditions under Directive 2004/39/EC which relate to the quality and contents of such information, if the firm is not responsible under that directive for the information given in the prospectus. 
Når et verdipapirforetak gir en kunde et eksemplar av et prospekt som er utarbeidet og offentliggjort i samsvar med europaparlaments- og rådsdirektiv 2003/71/EF av 4. november 2003 om det prospekt som skal offentliggjøres når verdipapirer legges ut til offentlig tegning eller opptas til notering( ), bør dette ikke anses som om foretaket gir opplysninger til en kunde med henblikk på vilkårene for utøvelse av virksomhet i henhold til direktiv 2004/39/EF, som gjelder kvaliteten på og innholdet i slike opplysninger, dersom foretaket i henhold til nevnte direktiv ikke er ansvarlig for de opplysningene som gis i prospektet.
The information which an investment firm is required to give to a retail client concerning costs and associated charges includes information about the arrangements for payment or performance of the agreement for the provision of investment services and any other agreement relating to a financial instrument that is being offered. 
De opplysningene som det kreves at et verdipapirforetak gir detaljkunder om utgifter og tilknyttede gebyrer, skal inneholde opplysninger om ordningene for betaling eller om vilkår i avtalen om hvordan investeringstjenestene skal ytes samt alle andre avtaler i tilknytning til et finansielt instrument som tilbys.
For this purpose, arrangements for payment will generally be relevant where a financial instrument contract is terminated by cash settlement. 
For dette formål vil ordninger for betaling generelt være relevant der en kontrakt om et finansielt instrument blir avsluttet med et kontant oppgjør.
Arrangements for performance will generally be relevant where, upon termination, a financial instrument requires the delivery of shares, bonds, a warrant, bullion or another instrument or commodity. 
Ordninger for hvordan avtalen utføres vil generelt være relevant der et finansielt instrument ved avslutning krever at det overleveres aksjer, obligasjoner, en tegningsrett, umyntet gull eller andre instrumenter eller varer.
As regards collective investment undertakings covered by Council Directive 85/611/EEC of 20 December 1985 on the coordination of laws, regulations and administrative provisions relating to undertakings for collective investment in transferable securities (UCITS)( ), it is not the purpose of this Directive to regulate the content of the simplified prospectus as defined by Article 28 of Directive 85/611/EEC. 
Når det gjelder foretak for kollektiv investering som omfattes av direktiv 85/611/EØF av 20. desember 1985 om samordning av lover og forskrifter om visse foretak for kollektiv investering i verdipapirer (investeringsforetak)( ), er det ikke dette direktivs formål å regulere innholdet i det forenklede prospektet som definert i artikkel 28 i direktiv 85/611/EØF.
No information should be added to the simplified prospectus as a result of the implementation of this Directive. 
Det skal ikke legges til opplysninger i det forenklede prospektet som resultat av gjennomføringen av dette direktiv.
The simplified prospectus provides, notably, sufficient information in relation to the costs and associated charges in respect to the UCITS itself. 
Særlig gir det forenklede prospektet tilstrekkelig informasjon om utgifter og tilknyttede gebyrer med hensyn til selve verdipapirforetaket.
to ask any representative or member of staff of the undertaking or association of undertaking for explanations on facts or documents relating to the subject matter and purpose of the inspection and to record the answers. 
e) å anmode representanter for eller medarbeidere i foretak eller sammenslutninger av foretak om forklaringer om saksforhold eller dokumenter tilknyttet kontrollens gjenstand og formål og registrere svarene.
However, investment firms distributing units in UCITS should additionally inform their clients about all the other costs and associated charges related to their provision of investment services in relation to units in UCITS. 
Verdipapirforetak som distribuerer andeler i verdipapirforetak bør imidlertid i tillegg informere sine kunder om alle andre utgifter og tilknyttede gebyrer i forbindelse med at de yter investeringstjenester når det gjelder andeler i verdipapirforetak
It is necessary to make different provision for the application of the suitability test in Article 19(4) of Directive 2004/39/EC and the appropriateness test in Article 19(5) of that Directive. 
Det er nødvendig å fastsette ulike bestemmelser om hvordan vurdering av egnethet i artikkel 19 nr. 4 i direktiv 2004/39/EF og vurdering av hensiktsmessighet i artikkel 19 nr. 5 i nevnte direktiv skal anvendes.
These tests have different scope with regards to the investment services to which they relate, and have different functions and characteristics. 
Disse vurderingene har ulikt virkeområde med hensyn til de investeringstjenester de er tilknyttet, og har ulike funksjoner og kjennetegn.
For the purposes of Article 19(4) of Directive 2004/39/EC, a transaction may be unsuitable for the client or potential client because of the risks of the financial instruments involved, the type of transaction, the characteristics of the order or the frequency of the trading. 
I henhold til artikkel 19 nr. 4 i direktiv 2004/39/EF kan en transaksjon være uegnet for kunden eller den potensielle kunden på grunn av risikoen ved de involverte finansielle instrumentene, typen transaksjon, typen ordre eller handelens hyppighet.
A series of transactions that are each suitable when viewed in isolation may be unsuitable if the recommendation or the decisions to trade are made with a frequency that is not in the best interests of the client. 
En serie transaksjoner som hver for seg og isolert sett er egnet, kan være uegnet dersom anbefalingen eller beslutningene om å handle blir foretatt med en hyppighet som ikke er i kundens beste interesse.
In the case of portfolio management, a transaction might also be unsuitable if it would result in an unsuitable portfolio. 
Når det gjelder porteføljeforvaltning kan en transaksjon også være uegnet dersom den vil føre til en uegnet portefølje.
In accordance with Article 19(4) of Directive 2004/39/EC, a firm is required to assess the suitability of investment services and financial instruments to a client only when it is providing investment advice or portfolio management to that client. 
I samsvar med artikkel 19 nr. 4 i direktiv 2004/39/EF kreves det at et foretak skal vurdere egnetheten ved investeringstjenester og finansielle instrumenter for en kunde bare når foretaket yter tjenester som investeringsrådgivning eller porteføljeforvaltning til denne kunden.
In the case of other investment services, the firm is required by Article 19(5) of that Directive to assess the appropriateness of an investment service or product for a client, and then only if the product is not offered on an execution-only basis under Article 19(6) of that Directive (which applies to non-complex products). 
Når det gjelder andre investeringstjenester kreves det at foretaket i henhold til artikkel 19 nr. 5 i nevnte direktiv, skal vurdere hensiktsmessigheten til en investerings tjeneste eller et investeringsprodukt for en kunde, og da bare dersom produktet ikke tilbys utelukkende for ordreutførelse i henhold til artikkel 19 nr. 6 i nevnte direktiv (som gjelder ikke-sammensatte produkter).
For the purposes of the provisions of this Directive requiring investment firms to assess the appropriateness of investment services or products offered or demanded, a client who has engaged in a course of dealings involving a specific type of product or service beginning before the date of application of Directive 2004/39/EC should be presumed to have the necessary experience and knowledge in order to understand the risks involved in relation to that product or investment service. 
Når det gjelder de bestemmelser i dette direktiv som krever at verdipapirforetak vurderer hensiktsmessigheten til investeringstjenester eller -produkter som tilbys eller etterspørres, bør en kunde som er engasjert i en rekke av handler som innbærer en spesiell type produkt eller tjeneste og som begynner før tidspunktet for anvendelsen av direktiv 2004/39/EF, antas å ha nødvendig erfaring og kunnskap til å forstå hvilke risikoer som er forbundet med vedkommende produkt eller investerings tjeneste .
Where a client engages in a course of dealings of that kind through the services of an investment firm, beginning after the date of application of that Directive, the firm is not required to make a new assessment on the occasion of each separate transaction. 
Når en kunde deltar i en rekke av handler av den nevnte type gjennom tjenestene til et verdipapirforetak, og disse begynner etter tidspunktet for nevnte direktivs anvendelse, kreves det ikke at foretaket skal foreta en ny vurdering ved hver enkelt transaksjon.
It complies with its duty under Article 19(5) of that Directive provided that it makes the necessary assessment of appropriateness before beginning that service. 
Foretaket overholder sin plikt i henhold til artikkel 19 nr. 5 i vedkommende direktiv under forutsetning av at det foretar den nødvendige vurderingen av hensiktsmessigheten før det begynner å yte tjenesten .
A recommendation or request made, or advice given, by a portfolio manager to a client to the effect that the client should give or alter a mandate to the portfolio manager that defines the limits of the portfolio manager's discretion should be considered a recommendation within the meaning of Article 19(4) of Directive 2004/39/EC. 
En anbefaling eller forespørsel som ble foretatt, eller rådgivning som ble gitt, av en porteføljeforvalter til en kunde om at kunden bør gi eller endre et mandat overfor porteføljeforvalteren som definerer grensene for porteføljeforvalterens skjønn, bør anses som en anbefaling i henhold til artikkel 19 nr. 4 i direktiv 2004/39/EF.
For the purposes of determining whether a unit in a collective investment undertaking which does not comply with the requirements of Directive 85/611/EC, that has been authorised for marketing to the public, should be considered as non-complex, the circumstances in which valuation systems will be independent of the issuer should include where they are overseen by a depositary that is regulated as a provider of depositary services in a Member State. 
For å avgjøre om en enhet i et foretak for kollektiv investering som ikke overholder kravene i direktiv 85/611/EF og som er godkjent for markedsføring til allmennheten, bør anses som ikke-sammensatt, bør de omstendigheter der verdsettingssystemene vil være uavhengig av utsteder, inkludere de tilfeller der de er under tilsyn av en depositar som har tillatelse som yter av depositartjenester i en medlemsstat.
Nothing in this Directive requires competent authorities to approve the content of the basic agreement between an investment firm and its retail clients. 
Dette direktiv stiller ingen krav om at vedkommende myndigheter skal godkjenne innholdet i basisavtalen mellom et verdipapirforetak og foretakets detaljkunder.
However, neither does it prevent them from doing so, insofar as any such approval is based only on the firm's compliance with its obligations under Directive 2004/39/EC to act honestly, fairly and professionally in accordance with the best interests of its clients, and to establish a record that sets out the rights and obligations of investment firms and their clients, and the other terms on which firms will provide services to their clients. 
Dette direktiv er imidlertid heller ikke til hinder for at dette skjer, i den grad en slik godkjenning bare er basert på at foretaket overholder sine plikter i henhold til direktiv 2004/39/EF om å opptre ærlig, rettferdig og profesjonelt i samsvar med sine kunders beste interesser og å etablere et register som setter opp rettighetene og pliktene til verdipapirforetak og deres kunder samt andre vilkår for foretakets yting av tjenester til sine kunder .