natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Subject to paragraph 3, a credit institution permitted to use own estimates of LGDs and conversion factors for an exposure class under Articles 84 to 89 may be permitted, where it is able to the satisfaction of the competent authorities to estimate the effects of financial collateral on their exposures separately from other LGD-relevant aspects, to recognise such effects in calculating the value of exposures for the purposes of Article 111(1) to (3). 
Med forbehold for nr. 3 kan en kredittinstitusjon med tillatelse til å benytte egne estimater for tap ved mislighold og konverteringsfaktorer for en engasjementskategori i henhold til artikkel 84 89, få tillatelse, dersom den på en måte som oppfyller vedkommende myndigheters krav, er i stand til å estimere virkningene av de finansielle sikkerhetene på sine engasjementer atskilt fra andre relevante sider ved institusjonens tap ved mislighold, til å anerkjenne slike virkninger i beregningen av verdien av engasjementer i henhold til artikkel 111 nr. 1 3.
Competent authorities shall be satisfied as to the suitability of the estimates produced by the credit institution for use for the reduction of the exposure value for the purposes of compliance with the provisions of Article 111. 
Vedkommende myndigheter skal anse det for godtgjort at de estimater som er gjort av kredittinstitusjonen, er egnet til bruk ved reduksjon av engasjementsverdien med sikte på å overholde bestemmelsene i artikkel 111.
Where a credit institution is permitted to use its own estimates of the effects of financial collateral, it shall do so on a basis consistent with the approach adopted in the calculation of capital requirements. 
Dersom en kredittinstitusjon har tillatelse til å benytte egne estimater for virkningene av å stille finansielle sikkerheter, skal den gjøre dette på en måte som er forenlig med den metoden som benyttes ved beregningen av kapitalkrav.
Credit institutions permitted to use own estimates of LGDs and conversion factors for an exposure class under Articles 84 to 89 which do not calculate the value of their exposures using the method referred to in the first subparagraph may be permitted to use the approach set out in paragraph 1 or the exemption set out in Article 113(3)(o) for calculating the value of exposures. 
Kredittinstitusjoner som har tillatelse til å benytte egne estimater for tap ved mislighold og konverteringsfaktorer for en engasjementskategori i henhold til artikkel 84 89, og som ikke beregner verdien av sine engasjementer ved hjelp av metoden nevnt i første ledd, kan tillates å benytte metoden i nr. 1 eller unntaket i artikkel 113 nr. 3 bokstav o) for beregning av verdien av engasjementer.
A credit institution shall use only one of these two methods. 
En kredittinstitusjon skal bare benytte én av disse to metodene.
A credit institution that is permitted to use the methods described in paragraphs 1 and 2 in calculating the value of exposures for the purposes of Article 111(1) to (3), shall conduct periodic stress tests of their credit-risk concentrations, including in relation to the realisable value of any collateral taken. 
En kredittinstitusjon som har tillatelse til å benytte metodene beskrevet i nr. 1 og 2 ved beregning av verdien av engasjementer i henhold til artikkel 111 nr. 1 3, skal utføre periodiske stresstester i forbindelse med sine kredittrisikokonsentrasjoner, herunder når det gjelder den realiserbare verdien av eventuell mottatt sikkerhet.
These periodic stress tests shall address risks arising from potential changes in market conditions that could adversely impact the credit institutions' adequacy of own funds and risks arising from the realisation of collateral in stressed situations. 
Disse periodiske stresstestene skal avdekke risiko som forårsakes av potensielle endringer i markedsforhold som vil kunne ha en negativ innvirkning på kredittinstitusjonens kapitaldekningsgrad og på risiko som oppstår ved realisering av sikkerhet i situasjoner med belastning.
The credit institution shall satisfy the competent authorities that the stress tests carried out are adequate and appropriate for the assessment of such risks. 
Kredittinstitusjonen skal godtgjøre overfor vedkommende myndigheter at de utførte stresstestene er tilstrekkelig og egnet for vurdering av slik risiko.
In the event that such a stress test indicates a lower realisable value of collateral taken than would be permitted to be taken into account under paragraphs 1 and 2 as appropriate, the value of collateral permitted to be recognised in calculating the value of exposures for the purposes of Article 111(1) to (3) shall be reduced accordingly. 
Dersom en slik stresstest viser en lavere realiserbar verdi av mottatt sikkerhet enn den som ville vært tillatt i henhold til nr. 1 eller 2, skal verdien av den sikkerhet som tillates ved beregning av verdien av engasjementer med hensyn til artikkel 111 nr. 1 3, reduseres tilsvarende.
Such credit institutions shall include the following in their strategies to address concentration risk: 
Slike kredittinstitusjoner skal inkludere følgende i sine strategier for å håndtere konsentrasjonsrisiko:
policies and procedures to address risks arising from maturity mismatches between exposures and any credit protection on those exposures; 
retningslinjer og framgangsmåter for å håndtere risiko som følge av manglende motsvarende løpetid mellom engasjementer og eventuell kredittbeskyttelse for disse engasjementene,
policies and procedures in the event that a stress test indicates a lower realisable value of collateral than taken into account under paragraphs 1 and 2; and 
retningslinjer og framgangsmåter i tilfeller der en stresstest viser en lavere realiserbar verdi for sikkerhet enn den som det er tatt hensyn til i henhold til nr. 1 og 2, og
policies and procedures relating to concentration risk arising from the application of credit risk mitigation techniques, and in particular large indirect credit exposures, for example to a single issuer of securities taken as collateral. 
retningslinjer og framgangsmåter knyttet til konsentrasjonsrisiko som følge av anvendelsen av teknikker for kredittrisikoreduksjon, og særlig store indirekte kredittengasjementer, for eksempel med en enkelt utsteder av verdipapirer som er mottatt som sikkerhet.
Where the effects of collateral are recognised under the terms of paragraphs 1 or 2, Member States may treat any covered Part of the exposure as having been incurred to the collateral issuer rather than to the client. 
Dersom virkningene av å stille sikkerheter blir anerkjent på vilkårene i nr. 1 eller 2, kan medlemsstatene behandle enhver dekket del av engasjementet som et engasjement med sikkerhetsutstederen og ikke med kunden.
For the purposes of Article 111(1) to (3), Member States may assign a weighting of 20 % to asset items constituting claims on Member States' regional governments and local authorities where those claims would be assigned a 20 % risk weight under Articles 78 to 83 and to other exposures to or guaranteed by such governments and authorities claims on which are assigned a 20 % risk weight under Articles 78 to 83. 
Ved anvendelsen av artikkel 111 nr. 1 3 kan medlemsstatene gi eiendeler som utgjør fordringer på medlemsstatenes regionale eller lokale myndigheter, en risikovekt på 20 % dersom disse fordringene ville bli gitt en risikovekt på 20 % i henhold til artikkel 78 83, og det samme gjelder andre engasjementer inngått med eller garantert av slike myndigheter, som utgjør fordringer som gis en risikovekt på 20 % i henhold til artikkel 78 83.
However, Member States may reduce that rate to 0 % in respect of asset items constituting claims on Member States' regional governments and local authorities where those claims would be assigned a 0 % risk weight under Article 78 to 83 and to other exposures to or guaranteed by such governments and authorities claims on which are assigned a 0 % risk weight under Articles 78 to 83. 
Medlemsstatene kan imidlertid redusere risikovekten til 0 % for eiendeler som utgjør fordringer på medlemsstatenes regionale eller lokale myndigheter, dersom disse fordringene ville bli gitt en risikovekt på 0 % i henhold til artikkel 78 83, og for andre engasjementer inngått med eller garantert av slike myndigheter, som utgjør fordringer som gis en risikovekt på 0 % i henhold til artikkel 78 83.
For the purposes of Article 111(1) to (3), Member States may assign a weighting of 20 % to asset items constituting claims on and other exposures to institutions with a maturity of more than one but not more than three years and a weighting of 50 % to asset items constituting claims on institutions with a maturity of more than three years, provided that the latter are represented by debt instruments that were issued by a institution and that those debt instruments are, in the opinion of the competent authorities, effectively negotiable on a market made up of professional operators and are subject to daily quotation on that market, or the issue of which was authorised by the competent authorities of the Member State of origin of the issuing institutions. 
Ved anvendelsen av artikkel 111 nr. 1 3 kan medlemsstatene gi eiendeler som utgjør fordringer på, og andre engasjementer inngått med, institusjoner, med en løpetid på mer enn ett, men høyst tre år, en risikovekt på 20 %, og gi eiendeler som utgjør fordringer på institusjoner, med en løpetid på mer enn tre år, en risikovekt på 50 %, forutsatt at sistnevnte fordringer representeres av gjeldsinstrumenter utstedt av en institusjon, og at disse gjeldsinstrumentene etter vedkommende myndigheters oppfatning er reelt omsettelige på et marked av profesjonelle aktører og daglig noteres på vedkommende marked, eller dersom vedkommende myndigheter i de utstedende institusjonenes hjemstat har gitt tillatelse til utstedelsen.
In no case may any of these items constitute own funds. 
Ikke under noen omstendighet kan disse postene inngå i ansvarlig kapital.
By way of derogation from Article 113(3)(i) and Article 115(2), Member States may assign a weighting of 20 % to asset items constituting claims on and other exposures to institutions, regardless of their maturity. 
Som unntak fra artikkel 113 nr. 3 i) og artikkel 115 nr. 2 kan medlemsstatene gi en risikovekt på 20 % til eiendeler som utgjør fordringer på, og andre engasjementer inngått med institusjoner, uten hensyn til deres løpetid.
Where an exposure to a client is guaranteed by a third party, or by collateral in the form of securities issued by a third party under the conditions laid down in Article 113(3)(o), Member States may: 
Når et engasjement med en kunde er garantert av en tredjemann, eller det er stilt sikkerhet i form av verdipapirer utstedt av en tredjemann i henhold til de vilkår som er fastsatt i artikkel 113 nr. 3 bokstav o), kan medlemsstatene
treat the exposure as having been incurred to the guarantor rather than to the client; or 
behandle engasjementet som om det var et engasjement inngått med garantisten og ikke med kunden, eller
treat the exposure as having been incurred to the third party rather than to the client, if the exposure defined in Article 113(3)(o) is guaranteed by collateral under the conditions there laid down. 
behandle engasjementet som om det var et engasjement inngått med tredjemann og ikke med kunden, dersom engasjementet som er definert i artikkel 113 nr. 3 bokstav o) er garantert ved at det er stilt sikkerhet på de vilkår som er fastsatt der.
Where Member States apply the treatment provided for in point (a) of paragraph 1: 
Dersom medlemsstatene anvender behandlingen fastsatt i nr. 1 bokstav a),
where the guarantee is denominated in a currency different from that in which the exposure is denominated the amount of the exposure deemed to be covered will be calculated in accordance with the provisions on the treatment of currency mismatch for unfunded credit protection in Annex VIII; 
og dersom garantien er angitt i en annen valuta enn den som er angitt for engasjementet, vil beløpet for engasjementet som anses for å være dekket, bli beregnet i samsvar med bestemmelsene om behandling av manglende motsvarende valuta for ikke finansiert kredittbeskyttelse i vedlegg VIII,
a mismatch between the maturity of the exposure and the maturity of the protection will be treated in accordance with the provisions on the treatment of maturity mismatch in Annex VIII; and 
vil et misforhold mellom engasjementets løpetid og beskyttelsens løpetid bli behandlet i samsvar med bestemmelsene om behandling av manglende motsvarende løpetid i vedlegg VIII, og
partial coverage may be recognised in accordance with the treatment set out in Annex VIII. 
kan delvis dekning anerkjennes i samsvar med behandlingen i vedlegg VIII.
Where compliance by a credit institution on an individual or sub-consolidated basis with the obligations imposed in this Section is disapplied under Article 69(1), or the provisions of Article 70 are applied in the case of parent credit institutions in a Member State, measures must be taken to ensure the satisfactory allocation of risks within the group. 
Dersom en kredittinstitusjons forpliktelser, på individuelt eller delkonsolidert grunnlag, i henhold til dette avsnitt ikke anvendes i henhold til artikkel 69 nr. 1, eller dersom bestemmelsene i artikkel 70 anvendes på morkredittinstitusjoner i en medlemsstat, skal det treffes tiltak for å sikre en tilfredsstillende fordeling av risiko innenfor konsernet.
No credit institution may have a qualifying holding the amount of which exceeds 15 % of its own funds in an undertaking which is neither a credit institution, nor a financial institution, nor an undertaking carrying on activities which are a direct extension of banking or concern services ancillary to banking, such as leasing, factoring, the management of unit trusts, the management of data processing services or any other similar activity. 
Ingen kredittinstitusjon kan ha en kvalifiserende eierandel som overstiger 15 % av vedkommende kredittinstitusjons ansvarlige kapital, i et foretak som verken er en kredittinstitusjon, en finansinstitusjon eller et foretak som utøver virksomhet som er direkte forbundet med bankvirksomhet eller gjelder tjenester i tilknytning til bankvirksomhet, som for eksempel leasing, fordringsdiskontering, forvaltning av verdipapirfond, håndtering av databehandlingstjenester eller annen lignende virksomhet.
The total amount of a credit institution's qualifying holdings in undertakings other than credit institutions, financial institutions or undertakings carrying on activities which are a direct extension of banking or concern services ancillary to banking, such as leasing, factoring, the management of unit trusts, the management of data processing services, or any other similar activity may not exceed 60 % of its own funds. 
Det samlede beløpet for en kredittinstitusjons kvalifiserende eierandeler i andre foretak enn kredittinstitusjoner, finansinstitusjoner eller foretak som utøver virksomhet som er direkte forbundet med bankvirksomhet eller gjelder tjenester i tilknytning til bankvirksomhet, som for eksempel leasing, fordringsdiskontering, forvaltning av verdipapirfond, håndtering av databehandlingstjenester eller annen lignende virksomhet, kan ikke overstige 60 % av kredittinstitusjonens ansvarlige kapital.
The limits laid down in paragraphs 1 and 2 may be exceeded only in exceptional circumstances. 
Grensene fastsatt i nr. 1 og 2 kan overskrides bare i unntakstilfeller.
In such cases, however, the competent authorities shall require a credit institution either to increase its own funds or to take other equivalent measures. 
I slike tilfeller skal imidlertid vedkommende myndigheter kreve at en kredittinstitusjon enten øker sin ansvarlige kapital eller treffer andre tilsvarende tiltak.
Shares held temporarily during a financial reconstruction or rescue operation or during the normal course of underwriting or in an institution's own name on behalf of others shall not be counted as qualifying holdings for the purpose of calculating the limits laid down in Articles 120(1) and (2). 
Aksjer som innehas midlertidig som ledd i en økonomisk sanerings- eller redningsoperasjon, eller som ledd i en ordinær fulltegningsgaranti, eller som innehas i en institusjons eget navn på vegne av andre, skal ikke regnes som kvalifiserende eierandeler ved beregningen av grensene fastsatt i artikkel 120 nr. 1 og 2.
Shares which are not financial fixed assets as defined in Article 35(2) of Directive 86/635/EEC shall not be included in the calculation. 
Aksjer som ikke er finansielle anleggsmidler som definert i artikkel 35 nr. 2 i direktiv 86/635/EØF, skal ikke tas med i beregningen.
The Member States need not apply the limits laid down in Articles 120(1) and (2) to holdings in insurance companies as defined in Directives 73/239/EEC and 2002/83/EC, or in reinsurance companies as defined in Directive 98/78/EC. 
Medlemsstatene kan unnlate å anvende grensene fastsatt i artikkel 120 nr. 1 og 2 på eierandeler i forsikringsselskaper i henhold til direktiv 73/239/EØF og direktiv 2002/83/EF, eller i gjenforsikringsforetak i henhold til direktiv 98/78/EF.
The Member States may provide that the competent authorities are not to apply the limits laid down in Article 120(1) and (2) if they provide that 100 % of the amounts by which a credit institution's qualifying holdings exceed those limits shall be covered by own funds and that the latter shall not be included in the calculation required under Article 75. 
Medlemsstatene kan fastsette at vedkommende myndigheter ikke skal anvende grensene i artikkel 120 nr. 1 og 2 dersom de bestemmer at 100 % av de beløp som en kredittinstitusjons kvalifiserende eierandeler overstiger de nevnte grensene med, skal dekkes av ansvarlig kapital, samt at ansvarlig kapital ikke skal inngå i beregningen i henhold til artikkel 75.
If both the limits laid down in Article 120(1) and (2) are exceeded, the amount to be covered by own funds shall be the greater of the excess amounts. 
Dersom begge grensene i artikkel 120 nr. 1 og 2 overholdes, skal det største av de overskytende beløpene dekkes av ansvarlig kapital.
Credit institutions' assessment process 
Kredittinstitusjoners vurderingsprosess
Credit institutions shall have in place sound, effective and complete strategies and processes to assess and maintain on an ongoing basis the amounts, types and distribution of internal capital that they consider adequate to cover the nature and level of the risks to which they are or might be exposed. 
Kredittinstitusjoner skal ha innført sunne, effektive og fullstendige strategier og metoder for løpende å kunne vurdere og opprettholde de beløp, typer og den fordeling av ansvarlig kapital som de anser for tilstrekkelig til å dekke arten av og nivået for den risiko som institusjonene er eller kan bli eksponert for.
These strategies and processes shall be subject to regular internal review to ensure that they remain comprehensive and proportionate to the nature, scale and complexity of the activities of the credit institution concerned. 
Slike strategier og metoder skal være underlagt regelmessig intern vurdering for å sikre at de fortsatt er fyllestgjørende og står i forhold til arten av, størrelsen på og kompleksiteten til vedkommende kredittinstitusjons virksomhet.
Supervision and disclosure by competent authorities 
Vedkommende myndigheters tilsyn og opplysningsplikt
Taking into account the technical criteria set out in Annex XI, the competent authorities shall review the arrangements, strategies, processes and mechanisms implemented by the credit institutions to comply with this Directive and evaluate the risks to which the credit institutions are or might be exposed. 
Idet det tas hensyn til de tekniske kriteriene i vedlegg XI skal vedkommende myndigheter kontrollere de styringsformer, strategier, framgangsmåter og ordninger som kredittinstitusjonen har gjennomført for å overholde dette direktiv, samt vurdere den risiko som kredittinstitusjonen er eller kan bli eksponert for.
The scope of the review and evaluation referred to in paragraph 1 shall be that of the requirements of this Directive. 
Omfanget av kontrollen og vurderingen nevnt i nr. 1 skal tilsvare kravene i dette direktiv.
On the basis of the review and evaluation referred to in paragraph 1, the competent authorities shall determine whether the arrangements, strategies, processes and mechanisms implemented by the credit institutions and the own funds held by these ensure a sound management and coverage of their risks. 
På grunnlag av kontrollen og vurderingen nevnt i nr. 1 skal vedkommende myndigheter avgjøre om de styringsformer, strategier, framgangsmåter og ordninger som kredittinstitusjonene har gjennomført, samt ansvarlig kapital som innehas av disse institusjonene, sikrer en solid håndtering og dekning av risiko.
Competent authorities shall establish the frequency and intensity of the review and evaluation referred to in paragraph 1 having regard to the size, systemic importance, nature, scale and complexity of the activities of the credit institution concerned and taking into account the principle of proportionality. 
Vedkommende myndigheter skal fastsette hyppigheten og omfanget av kontrollen og vurderingen nevnt i nr. 1, idet det tas hensyn til størrelse, betydning for systemet, art, omfang og kompleksitet når det gjelder vedkommende kredittinstitusjons virksomhet, samt til forholdsmessighetsprinsippet.
The review and evaluation shall be updated at least on an annual basis. 
Kontrollen og vurderingen skal ajourføres minst én gang per år.
The review and evaluation performed by competent authorities shall include the exposure of credit institutions to the interest rate risk arising from non-trading activities. 
Kontrollen og vurderingen som blir utført av vedkommende myndigheter, skal omfatte kredittinstitusjoners eksponering for renterisiko i forbindelse med annen virksomhet enn handel.
Measures shall be required in the case of institutions whose economic value declines by more than 20 % of their own funds as a result of a sudden and unexpected change in interest rates the size of which shall be prescribed by the competent authorities and shall not differ between credit institutions. 
Det skal treffes tiltak når det gjelder institusjoner hvis økonomiske verdi faller med mer enn 20 % av ansvarlig kapital som et resultat av en plutselig og uventet endring i rentesatser av en størrelsesorden som skal fastsettes av vedkommende myndigheter, og som ikke skal være forskjellig for ulike kredittinstitusjoner.
Where a parent undertaking is a parent credit institution in a Member State or an EU parent credit institution, supervision on a consolidated basis shall be exercised by the competent authorities that authorised it under Article 6. 
Når et morforetak er en morkredittinstitusjon i en medlemsstat eller en morkredittinstitusjon i EU, skal tilsyn på konsolidert grunnlag utøves av vedkommende myndigheter som har gitt vedkommende kredittinstitusjon tillatelse i henhold til artikkel 6.
Where the parent of a credit institution is a parent financial holding company in a Member State or an EU parent financial holding company, supervision on a consolidated basis shall be exercised by the competent authorities that authorised that credit institution under Article 6. 
Når morforetaket til en kredittinstitusjon er et finansielt morholdingselskap i en medlemsstat, eller et finansielt morholdingselskap i EU, skal tilsyn på konsolidert grunnlag utøves av vedkommende myndigheter som har gitt vedkommende kredittinstitusjon tillatelse i henhold til artikkel 6.