natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It should also reflect, on a precautionary basis, the need for extended disposal capacities in the event of major outbreaks of transmissible diseases or of temporary technical failures in an existing disposal facility. 
I samsvar med føre-var-prinsippet bør det også tas hensyn til behovet for utvidet disponeringskapasitet i tilfelle av større utbrudd av smittsomme sykdommer eller av midlertidig teknisk feil ved et eksisterende disponeringsanlegg.
Member States should be permitted to cooperate with each other and third countries provided that the objectives of this Regulation are met. 
Medlemsstatene bør kunne samarbeide med hverandre og med tredjestater, forutsatt at bestemmelsene i denne forordning følges.
It is important to determine the starting point in the life cycle of animal by-products from which the requirements of this Regulation should apply. 
Det er viktig å fastsette et startpunkt i animalske biprodukters livssyklus som kravene i denne forordning får anvendelse fra.
Once a product has become an animal by-product, it should not re-enter the food chain. 
Når et produkt er blitt et animalsk biprodukt, bør det ikke komme inn i næringsmiddelkjeden igjen.
Special circumstances apply for the handling of certain raw materials, such as hides, handled in establishments or plants integrated at the same time into the food chain and the animal by-products chain. 
Særlige vilkår gjelder for håndtering av visse råstoffer, for eksempel huder, som håndteres i virksomheter eller anlegg som samtidig inngår i både næringsmiddelkjeden og kjeden med animalske biprodukter.
In those cases, the necessary measures should be taken by means of segregation to mitigate potential risks for the food chain which can arise from cross-contamination. 
I slike tilfeller bør de nødvendige tiltak treffes ved hjelp av atskillelse for å redusere den mulige risikoen for næringsmiddelkjeden som kan oppstå på grunn av krysskontaminering.
For other establishments, risk-based conditions should be determined to prevent cross-contamination, in particular through separation between the animal by-products chain and the food chain. 
For andre virksomheter bør det fastsettes risikobaserte vilkår for å unngå krysskontaminering, særlig ved å skille kjeden med animalske biprodukter fra næringsmiddelkjeden.
For reasons of legal certainty and proper control of potential risks, an end point in the manufacturing chain should be determined for products which no longer have direct relevance for the safety of the feed chain. 
Av hensyn til rettssikkerheten og en egnet overvåking av mulig risiko, bør det fastsettes et sluttpunkt i produksjonskjeden for produkter som ikke lenger har direkte betydning for tryggheten i fôrkjeden.
For certain products regulated under other Community legislation, such an end point should be determined at the stage of manufacturing. 
For visse produkter som er omfattet av annet fellesskapsregelverk, bør et sluttpunkt fastsettes på produksjonsstadiet.
Products which have reached this end point should be exempt from controls under this Regulation. 
Produkter som har nådd dette sluttpunktet, bør fritas fra kontroll i henhold til denne forordning.
In particular, products beyond the end point should be allowed to be placed on the market without restriction under this Regulation and to be handled and transported by operators which have not been approved or registered in accordance with this Regulation. 
Særlig bør produkter etter sluttpunktet kunne bringes i omsetning uten restriksjoner i henhold til denne forordning og kunne håndteres og transporteres av driftsansvarlige som ikke er blitt godkjent eller registrert i henhold til denne forordning.
However, it should be possible to modify such an end point, particularly in the case of newly emerging risks. 
Det bør imidlertid være mulig å endre dette sluttpunktet, særlig dersom ny risiko oppstår.
Regulation (EC) No 1774/2002 exempts certain products, notably guano, certain hides to which particular forms of treatment such as tanning have been applied, and certain game trophies from its requirements. 
Ved forordning (EF) nr. 1774/2002 ble visse produkter unntatt fra forordningens krav, blant annet guano, visse huder som har vært behandlet på en bestemt måte, for eksempel med garving, og visse jakttrofeer.
Similar exemptions should be provided for in the implementing measures to be adopted under this Regulation for products such as oleochemical products and the end products resulting from the production of biodiesel, under appropriate conditions. 
I gjennomføringstiltakene som skal vedtas i henhold til denne forordning for produkter som for eksempel produkter av bearbeidet fett og sluttprodukter fra produksjonen av biodiesel, bør det fastsettes lignende unntak på egnede vilkår.
In order to ensure a high level of protection of public and animal health, Member States should continue to take the necessary measures to prevent the dispatch of animal by-products from restricted areas or establishments, in particular in the event of an outbreak of a disease listed in Council Directive 92/119/EEC of 17 December 1992 introducing general Community measures for the control of certain animal diseases and specific measures relating to swine vesicular disease( ). 
For å sikre et høyt nivå for vern av folkehelsen og dyrehelsen bør medlemsstatene fortsette å treffe de nødvendige tiltak for å hindre at animalske biprodukter sendes fra områder eller anlegg som er omfattet av restriksjoner, særlig ved utbrudd av en sykdom oppført i rådsdirektiv 92/119/EØF av 17. desember 1992 om generelle fellesskapstiltak for bekjempelse av visse dyresykdommer og særtiltak med hensyn til smittsomt blæreutslett hos gris( ).
OJ L 62, 15.3.1993, p. 69. 
EFT L 62 av 15.3.1993, s. 69.
Operations with animal by-products which give rise to a considerable degree of risk to public and animal health should only be carried out in establishments or plants which have been approved in advance for such operations by the competent authority. 
Aktiviteter som berører animalske biprodukter og innebærer en betydelig risiko for folkehelsen og dyrehelsen, bør bare utføres i virksomheter eller anlegg som på forhånd er godkjent for slike aktiviteter av vedkommende myndighet.
That condition should apply in particular to processing establishments or plants and other establishments or plants which handle or store animal by-products with a direct relevance for the safety of the feed chain. 
Dette vilkåret bør særlig gjelde for foredlingsvirksomheter eller -anlegg og andre virksomheter eller anlegg som håndterer eller lagrer animalske biprodukter som har direkte betydning for tryggheten i fôrkjeden.
It should be permitted for animal by-products of more than one category to be handled in the same establishment or plant provided cross-contamination is prevented. 
Det bør være tillatt å håndtere animalske biprodukter av flere enn én kategori ved samme virksomhet eller anlegg, forutsatt at krysskontaminering unngås.
It should further be permitted to amend those conditions if the amount of material for disposal and processing rises due to a major outbreak of disease, provided it is ensured that the temporary use under such amended conditions does not lead to the propagation of disease risks. 
Det bør videre være tillatt å endre disse vilkårene dersom mengden av materialet som skal disponeres og bearbeides, øker på grunn av et større sykdomsutbrudd, forutsatt at det sikres at midlertidig bruk på slike endrede vilkår ikke fører til spredning av sykdomsrisiko.
However, such approvals should not be necessary for establishments or plants which process or handle certain safe materials, such as products processed to such an extent that they no longer pose a risk to public and animal health. 
Slike godkjenninger bør imidlertid ikke være nødvendig for virksomheter eller anlegg som bearbeider eller håndterer visse sikre materialer, for eksempel produkter som er så bearbeidet at de ikke lenger innebærer en risiko for folkehelsen og dyrehelsen.
Such establishments or plants should be registered so as to permit official control over the flow of material and ensure their traceability. 
Slike virksomheter eller anlegg bør registreres slik at det kan foretas offentlig kontroll av materialflyten og at sporbarheten sikres.
That registration requirement should apply also to operators who transport animal by-products or derived products, unless they are no longer subject to any control since an end point in the chain has been determined. 
Kravet om registrering bør gjelde også for driftsansvarlige som transporterer animalske biprodukter eller avledede produkter, med mindre de ikke lenger er gjenstand for kontroll ettersom det er fastsatt et sluttpunkt i kjeden.
Establishments or plants should be approved following the submission of information to the competent authority and following a visit carried out on site which demonstrates that the requirements of this Regulation for the infrastructure and equipment of the establishment or plant will be met, so that any risks to public and animal health arising from the process used will be adequately contained. 
Virksomheter eller anlegg bør godkjennes på grunnlag av opplysninger som er framlagt for vedkommende myndighet, og etter et besøk på stedet som viser at kravene i denne forordning til virksomhetens eller anleggets infrastruktur og utstyr vil bli oppfylt, slik at eventuell risiko for folkehelsen eller dyrehelsen som oppstår i denne prosessen, kan kontrolleres på egnet måte.
It should be possible to grant the approvals conditionally in order to allow operators to rectify deficiencies before the establishment or plant obtains full approval. 
Det bør være mulig å gi godkjenningen på visse vilkår slik at de driftsansvarlige kan bøte på eventuelle mangler før virksomheten eller anlegget får full godkjenning.
Establishments or plants whose operations have already been approved in accordance with Community legislation on food hygiene should not be required to be approved or registered under this Regulation, as approvals or registrations under that Community legislation already take into account the objectives of this Regulation. 
Det bør ikke kreves at virksomheter eller anlegg som utfører aktiviteter som allerede er godkjent i henhold til Fellesskapets regelverk for næringsmiddelhygiene, skal godkjennes eller registreres i henhold til denne forordning, ettersom godkjenninger eller registreringer i henhold til dette fellesskapsregelverket allerede tar hensyn til målene i denne forordning.
However, establishments or plants which have been approved or registered under hygiene legislation should be obliged to comply with the requirements of this Regulation and subject to official controls carried out for the purposes of verifying compliance with the requirements of this Regulation. 
Virksomheter eller anlegg som har blitt godkjent eller registrert i henhold til hygieneregelverk, bør imidlertid være forpliktet til å oppfylle kravene i denne forordning og være gjenstand for offentlige kontroller som gjennomføres for å fastslå at kravene i denne forordning er oppfylt.
Animal by-products and derived products should be classified into three categories which reflect the degree of risk that they pose to public and animal health, on the basis of risk assessments. 
Animalske biprodukter og avledede produkter bør på grunnlag av risikovurderinger klassifiseres i tre kategorier ut fra hvilken grad av risiko de innebærer for folkehelsen og dyrehelsen.
While animal by-products and derived products posing a high risk should only be used for purposes outside the feed chain, their use posing a lower risk should be permitted under safe conditions. 
Animalske biprodukter og avledede produkter som innebærer høy risiko, bør bare brukes for formål utenfor fôrkjeden, men bruk av produkter som innebærer en lavere risiko, bør tillates under sikre forhold.
Progress in science and technology may lead to the development of processes which eliminate or minimise the risks to public and animal health. 
Vitenskapelige og teknologiske framskritt kan føre til utvikling av prosesser som fjerner eller reduserer risikoen for folkehelsen og dyrehelsen.
Amendments to the lists of animal by-products set out in this Regulation should be possible, in order to take account of such progress. 
Listene over animalske biprodukter i denne forordning bør kunne endres for å ta hensyn til slike framskritt.
Prior to any such amendments, and in accordance with the general principles of Community legislation aimed at ensuring a high level of protection of public and animal health, a risk assessment should be carried out by the appropriate scientific institution, such as EFSA, the European Medicines Agency or the Scientific Committee for Consumer Products, depending on the type of animal by-products for which risks are to be assessed. 
Før eventuelle endringer gjøres, og i samsvar med de allmenne prinsippene i Fellesskapets regelverk som har som mål å sikre et høyt nivå for vern av folkehelsen og dyrehelsen, bør en risikovurdering foretas av en egnet vitenskapelig institusjon, for eksempel EFSA, Det europeiske legemiddelkontor eller Vitenskapskomiteen for forbruksvarer, avhengig av hvilken type animalsk biprodukt som skal vurderes.
However, it should be clear that once animal by-products of different categories are mixed, the mixture should be handled in accordance with the standards laid down for the proportion of the mixture belonging to the highest risk category. 
Det bør imidlertid være klart at når animalske biprodukter av ulike kategorier er blitt blandet, bør blandingen håndteres i samsvar med de standarder som er fastsatt for den delen av blandingen som tilhører kategorien med høyest risiko.
Due to the high risk to public health, animal by-products giving rise to a risk of transmissible spongiform encephalopathy (TSE) should, in particular, not be used for feed. 
På grunn av den høye risikoen for folkehelsen, bør animalske biprodukter som innebærer en risiko for overførbar spongiform encefalopati (TSE), særlig ikke brukes som fôr.
This restriction should also apply to wild animals through which a communicable disease may be transmitted. 
Denne restriksjonen skal også gjelde for ville dyr som kan spre smittsom sykdom.
The restriction on the feeding of animal by-products giving rise to a TSE risk should be without prejudice to the feeding rules laid down in Regulation (EC) No 999/2001. 
Restriksjonen med hensyn til fôring med animalske biprodukter som innebærer TSE-risiko, bør ikke berøre anvendelsen av bestemmelsene om fôring i forordning (EF) nr. 999/2001.
Animal by-products from animals used for experiments as defined in Directive 86/609/EEC should also be excluded from use in feed, due to the potential risks arising from those animal by-products. 
Animalske biprodukter fra forsøksdyr som definert i direktiv 86/609/EØF, bør også utelukkes fra bruk i fôr på grunn av den mulige risikoen som slike animalske biprodukter innebærer.
However, Member States may allow the use of animal by-products from animals which have been used for experiments to test new feed additives, in accordance with Regulation (EC) No 1831/2003 of the European Parliament and of the Council of 22 September 2003 on additives for use in animal nutrition( ). 
Medlemsstatene kan imidlertid tillate bruk av animalske biprodukter fra dyr som har vært anvendt i forsøk for å prøve nye tilsetningsstoffer i fôrvarer, i samsvar med europaparlaments- og rådsforordning (EF) nr. 1831/2003 av 22. september 2003 om tilsetningsstoffer i fôrvarer( ).
The use of certain substances and products is unlawful under Council Regulation (EEC) No 2377/90 of 26 June 1990 laying down a Community procedure for the establishment of maximum residue limits of veterinary medicinal products in food stuffs of animal origin( ) and Council Directive 96/22/EC of 29 April 1996 concerning the prohibition on the use in stockfarming of certain substances having a hormonal or thyrostatic action and of ß agonists( ). 
Bruk av visse stoffer og produkter er ulovlig i henhold til rådsforordning (EØF) nr. 2377/90 av 26. juni 1990 om en fremgangsmåte i Fellesskapet for fastsettelse av maksimumsgrenser for restmengder av veterinærpreparater i næringsmidler av animalsk opprinnelse( ) og rådsdirektiv 96/22/EF av 29. april 1996 om forbud mot bruk av visse stoffer med hormonell eller tyreostatisk virkning samt beta-agonister innenfor husdyrhold( ).
In addition, Council Directive 96/23/EC of 29 April 1996 on measures to monitor certain substances and residues thereof in live animals and animal products( ) lays down further rules on the monitoring of certain substances and residues thereof in live animals and animal products. 
I tillegg fastsettes i rådsdirektiv 96/23/EF av 29. april 1996 om kontrolltiltak som skal iverksettes med hensyn til visse stoffer og deres restmengder i levende dyr og animalske produkter( ) ytterligere bestemmelser om kontroll av visse stoffer og deres restmengder i levende dyr og animalske produkter.
Directive 96/23/EC also lays down rules which apply where the presence of residues of authorised substances or contaminants exceeding certain permitted levels has been established. 
I direktiv 96/23/EF fastsettes også bestemmelser som får anvendelse når det er påvist en forekomst av restmengder av godkjente stoffer eller forurensende stoffer som overstiger visse tillatte nivåer.
In order to ensure the coherence of Community legislation, products of animal origin in which substances are detected in breach of Regulation (EEC) No 2377/90 and Directives 96/22/EC and 96/23/EC should be classified as Category 1 or Category 2 material, as appropriate, in view of the risk they pose to the food and feed chain. 
For å sikre sammenheng i Fellesskapets regelverk bør produkter av animalsk opprinnelse der det påvises stoffer som er i strid med forordning (EØF) nr. 2377/90 og direktiv 96/22/EC og 96/23/EF, klassifiseres som kategori 1- eller 2-materiale, alt etter hvilken risiko de innebærer for næringsmiddel- og fôrkjeden.
OJ L 224, 18.8.1990, p. 1. 
EFT L 224 av 18.8.1990, s. 1.
OJ L 125, 23.5.1996, p. 3. 
EFT L 125 av 23.5.1996, s. 3.
Manure and digestive tract content should not need to be disposed of, provided that proper treatment ensures that diseases are not transmitted during their application to land. 
Det bør ikke være nødvendig å disponere husdyrgjødsel og mage- og tarminnhold, forutsatt at egnet behandling sikrer at sykdom ikke overføres ved spredning på jord.
Animal by-products from animals that die on farm and animals killed for the eradication of diseases should not be used in the feed chain. 
Animalske biprodukter fra dyr som har dødd i driftsenheten og dyr som er avlivet for å utrydde sykdommer, bør ikke brukes i fôrkjeden.
This restriction should also apply to imported animal by-products which are allowed into the Community, where they do not comply with Community legislation upon inspection at the Community border post, and to products which do not comply with the applicable requirements during checks carried out within the Community. 
Denne restriksjonen bør også gjelde tillatt import av animalske biprodukter til Fellesskapet, dersom de ikke overholder Fellesskapets regelverk ved kontroll på Fellesskapets grensekontrollstasjon, og produkter som ikke oppfyller gjeldende krav ved kontroller foretatt i Fellesskapet.
Non-compliance with Directive 2000/13/EC of the European Parliament and of the Council of 20 March 2000 on the approximation of the laws of the Member States relating to the labelling, presentation and advertising of foodstuffs( ) and with Regulation (EC) No 767/2009 of the European Parliament and of the Council of 13 July 2009 on the placing on the market and use of feed( ) should not result in the exclusion from the feed chain of products presented for border inspection. 
Manglende overholdelse av europaparlaments- og rådsdirektiv 2000/13/EF av 20. mars 2000 om tilnærming av medlemsstatenes lovgivning om merking og presentasjon av samt reklamering for næringsmidler( ) og europaparlaments- og rådsforordning (EF) nr. 767/2009 av 13. juli 2009 om omsetning av og bruk av fôrvarer( ) bør ikke føre til at produkter som framlegges for grensekontroll, utelukkes fra fôrkjeden.
OJ L 229, 1.9.2009, p. 1. 
EUT L 229 av 1.9.2009, s. 1.
Since the date of entry into force of Regulation (EC) No 1774/2002, the classification of certain animal by-products by default as Category 2 material limits their possible uses severely, while not necessarily being proportionate to the risks involved. 
Etter at forordning (EF) nr. 1774/2002 trådte i kraft, har den automatiske klassifiseringen av visse animalske biprodukter som kategori 2-materiale satt sterke begrensninger for deres bruksmuligheter, som ikke nødvendigvis står i forhold til den tilknyttede risikoen.
Accordingly those animal by-products should be reclassified as Category 3 material, so as to allow their use for certain feeding purposes. 
Disse animalske biproduktene bør derfor omklassifiseres som kategori 3-materiale slik at de kan brukes fôr visse fôringsformål.
For any other animal by-products which are not listed under one of the three categories, the categorisation by default as Category 2 material should be maintained for precautionary reasons, in particular to reinforce the general exclusion of such material from the feed chain for farmed animals, other than fur animals. 
Alle andre animalske biprodukter som ikke er oppført i noen av de tre kategoriene, bør fortsatt automatisk klassifiseres som kategori 2-materiale av forsiktighetshensyn, særlig for å styrke prinsippet om at slikt materiale generelt utelukkes fra fôrkjeden for andre produksjonsdyr enn pelsdyr.
Other legislation which has entered into force following the adoption of Regulation (EC) No 178/2002 of the European Parliament and of the Council of 28 January 2002 laying down the general principles and requirements of food law, establishing the European Food Safety Authority and laying down procedures in matters of food safety( ), namely Regulation (EC) No 852/2004 of the European Parliament and of the Council of 29 April 2004 on the hygiene of foodstuffs( ), Regulation (EC) No 853/2004 and Regulation (EC) No 183/2005 of the European Parliament and of the Council of 12 January 2005 laying down requirements for feed hygiene( ), and to which Regulation (EC) No 1774/2002 is complementary, places the primary duty of complying with Community legislation, aimed at protecting public and animal health, on the food and feed business operators. 
Annet regelverk som har trådt i kraft etter vedtakelsen av europaparlaments- og rådsforordning (EF) nr. 178/2002 om fastsettelse av allmenne prinsipper og krav i næringsmiddelregelverket, om opprettelse av Den europeiske myndighet for næringsmiddeltrygghet og om fastsettelse av framgangsmåter i forbindelse med næringsmiddeltrygghet( ), nærmere bestemt europaparlaments- og rådsforordning (EF) nr. 852/2004 av 29. april 2004 om næringsmiddelhygiene( ), forordning (EF) nr. 853/2004, og europaparlaments- og rådsforordning (EF) nr. 183/2005 av 12. januar 2005 om fastsettelse av krav til fôrvarehygiene( ), som utfylles av forordning (EF) nr. 1774/2002, pålegger driftsansvarlige for fôr- og næringsmiddelforetak hovedansvaret for å overholde fellesskapsregler som har som formål å verne folkehelsen og dyrehelsen.
In line with that legislation, operators carrying out activities under this Regulation should also be primarily responsible for ensuring compliance with this Regulation. 
I henhold til dette regelverket bør driftsansvarlige som driver virksomhet som omfattes av denne forordning, også ha hovedansvaret for å sikre at forordningen overholdes.
That obligation should be further clarified and specified as regards the means by which traceability is ensured, such as separate collection and channelling of animal by-products. 
Denne forpliktelsen bør gjøres tydeligere, og det bør angis nærmere hvordan sporbarhet sikres, for eksempel gjennom atskilt innsamling og transport av animalske biprodukter.