natgillin/translations-raw huggingface dataset:
A number of substantial changes are to be made to First Council Directive 73/239/EEC of 24 July 1973 on the coordination of laws, regulations and administrative provisions relating to the taking-up and pursuit of the business of direct insurance other than life assurance( ); Council Directive 78/473/EEC of 30 May 1978 on the coordination of laws, regulations and administrative provisions relating to Community co-insurance( ); Council Directive 87/344/EEC of 22 June 1987 on the coordination of laws, regulations and administrative provisions relating to legal expenses insurance( ); Second Council Directive 88/357/EEC of 22 June 1988 on the coordination of laws, regulations and administrative provisions relating to direct insurance other than life assurance and laying down provisions to facilitate the effective exercise of freedom to provide services( ); Council Directive 92/49/EEC of 18 June 1992 on the coordination of laws, regulations and administrative provisions relating to direct insurance other than life assurance (third non-life insurance Directive)( ); Directive 98/78/EC of the European Parliament and of the Council of 27 October 1998 on the supplementary supervision of insurance undertakings in an insurance group( ); Directive 2001/17/EC of the European Parliament and of the Council of 19 March 2001 on the reorganisation and winding-up of insurance undertakings( ); Directive 2002/83/EC of the European Parliament and of the Council of 5 November 2002 concerning life assurance( ); and Directive 2005/68/EC of the European Parliament and of the Council of 16 November 2005 on reinsurance( ). 
Det skal gjøres en rekke vesentlige endringer i første rådsdirektiv 73/239/EØF av 24. juli 1973 om samordning av lover og forskrifter om adgang til å starte og utøve virksomhet innen direkte forsikring med unntak av livsforsikring( ); rådsdirektiv 78/473/EØF av 30. mai 1978 om samordning av lover og forskrifter om koassuransevirksomhet i Fellesskapet( ); rådsdirektiv 87/344/EØF av 22. juni 1987 om samordning av lover og forskrifter om rettshjelpsforsikring( ); annet rådsdirektiv 88/357/EØF av 22. juni 1988 om samordning av lover og forskrifter om direkte forsikring med unntak av livsforsikring og om fastsettelse av bestemmelser for å lette den faktiske utøvelse av adgang til å yte tjenester( ); rådsdirektiv 92/49/EØF av 18. juni 1992 om samordning av lover og forskrifter om direkte forsikring med unntak av livsforsikring (tredje direktiv om annen forsikring enn livsforsikring)( ); europaparlaments- og rådsdirektiv 98/78/EF av 27. oktober 1998 om utvidet tilsyn med forsikringsforetak som er del av en forsikringsgruppe( ); europaparlaments- og rådsdirektiv 2001/17/EF av 19. mars 2001 om sanering og avvikling av forsikringsforetak( ); europaparlaments- og rådsdirektiv 2002/83/EF av 5. november 2002 om livsforsikring( ) og europaparlaments- og rådsdirektiv 2005/68/EF av 16. november 2005 om gjenforsikring( ).
OJ L 228, 16.8.1973, p. 3. 
EFT L 228 av 16.8.1973, s. 3.
OJ L 151, 7.6.1978, p. 25. 
EFT L 151 av 7.6.1978, s. 25.
OJ L 185, 4.7.1987, p. 77. 
EFT L 185 av 4.7.1987, s. 77.
OJ L 172, 4.7.1988, p. 1. 
EFT L 172 av 4.7.1988, s. 1.
OJ L 330, 5.12.1998, p. 1. 
EFT L 330 av 5.12.1998, s. 1.
OJ L 110, 20.4.2001, p. 28. 
EFT L 110 av 20.4.2001, s. 28.
OJ L 345, 19.12.2002, p. 1. 
EFT L 345 av 19.12.2002, s. 1.
OJ L 323, 9.12.2005, p. 1. 
EUT L 323 av 9.12.2005, s. 1.
In the interests of clarity those Directives should be recast. 
Av klarhetshensyn bør disse direktivene omarbeides.
In order to facilitate the taking-up and pursuit of the activities of insurance and reinsurance, it is necessary to eliminate the most serious differences between the laws of the Member States as regards the rules to which insurance and reinsurance undertakings are subject. 
For å legge til rette for adgangen til å starte og utøve forsikrings- og gjenforsikringsvirksomhet er det nødvendig å fjerne de alvorligste forskjellene mellom medlemsstatenes lovgivninger når det gjelder reglene forsikrings- og gjenforsikringsforetak er underlagt.
A legal framework should therefore be provided for insurance and reinsurance undertakings to conduct insurance business throughout the internal market thus making it easier for insurance and reinsurance undertakings with head offices in the Community to cover risks and commitments situated therein. 
Det bør derfor fastsettes juridiske rammer for forsikrings- og gjenforsikringsforetak som gjør det mulig for foretakene å utøve forsikringsvirksomhet i hele det indre marked og dermed gjøre det enklere for forsikrings- og gjenforsikringsforetak med hovedkontor i Fellesskapet å dekke risikoer og forpliktelser som befinner seg der.
It is in the interests of the proper functioning of the internal market that coordinated rules be established relating to the supervision of insurance groups and, with a view to the protection of creditors, to the reorganisation and winding-up proceedings in respect of insurance undertakings. 
For at det indre marked skal virke etter hensikten, bør det fastsettes samordnede regler for tilsyn med forsikringsgrupper og med tanke på vern av kreditorer for framgangsmåter for sanering og avvikling av forsikringsforetak.
It is appropriate that certain undertakings which provide insurance services are not covered by the system established by this Directive due to their size, their legal status, their nature – as being closely linked to public insurance systems – or the specific services they offer. 
Visse foretak som yter forsikringstjenester bør ikke være omfattet av ordningen opprettet ved dette direktiv på grunn av deres størrelse, rettslige status, særtrekk – for eksempel at de er nært knyttet til offentlige forsikringsordninger – eller de særskilte tjenester de tilbyr.
It is further desirable to exclude certain institutions in several Member States, the business of which covers only a very limited sector and is restricted by law to a specific territory or to specified persons. 
Videre er det ønskelig å utelukke visse institusjoner i flere medlemsstater, hvis virksomhet omfatter bare en svært begrenset sektor, og som ved lov er avgrenset til et bestemt territorium eller bestemte personer.
Very small insurance undertakings fulfilling certain conditions, including gross premium income below EUR 5 million, are excluded from the scope of this Directive. 
Svært små forsikringsforetak som oppfyller visse vilkår, herunder bruttopremieinntekter på under fem millioner euro, er unntatt fra dette direktivs virkeområde.
However, all insurance and reinsurance undertakings which are already licensed under the current Directives should continue to be licensed when this Directive is implemented. 
Alle forsikrings- og gjenforsikringsforetak som allerede har tillatelse i henhold til de gjeldende direktiver, bør imidlertid beholde sin tillatelse når dette direktiv gjennomføres.
Undertakings that are excluded from the scope of this Directive should be able to make use of the basic freedoms granted by the Treaty. 
Foretak som er unntatt fra dette direktivs virkeområde, bør kunne benytte seg av de grunnleggende friheter traktaten gir.
Those undertakings have the option to seek authorisation under this Directive in order to benefit from the single licence provided for in this Directive. 
Slike foretak har anledning til å søke om godkjenning i henhold til dette direktiv for å dra nytte av ordningen med en enkelt tillatelse som dette direktiv fastsetter.
It should be possible for Member States to require undertakings that pursue the business of insurance or reinsurance and which are excluded from the scope of this Directive to register. 
Det bør være mulig for medlemsstatene å kreve at foretak som utøver forsikrings- og gjenforsikringsvirksomhet, og som er unntatt fra dette direktiv virkeområde, registres.
Member States may also subject those undertakings to prudential and legal supervision. 
Medlemsstatene kan også underlegge slike foretak tilsyn.
Council Directive 72/166/EEC of 24 April 1972 on the approximation of the laws of Member States relating to insurance against civil liability in respect of the use of motor vehicles, and to the enforcement of the obligation to insure against such liability( ); Seventh Council Directive 83/349/EEC of 13 June 1983 based on the Article 54(3)(g) of the Treaty on consolidated accounts( ); Second Council Directive 84/5/EEC of 30 December 1983 on the approximation of the laws of the Member States relating to insurance against civil liability in respect of the use of motor vehicles( ); Directive 2004/39/EC of the European Parliament and of the Council of 21 April 2004 on markets in financial instruments( ); and Directive 2006/48/EC of the European Parliament and of the Council of 14 June 2006 relating to the taking up and pursuit of the business of credit institutions( ) lay down general rules in the fields of accounting, motor insurance liability, financial instruments and credit institutions and provide for definitions in those areas. 
Rådsdirektiv 72/166/EØF av 24. april 1972 om tilnærming av medlemsstatenes lovgivning om ansvarsforsikring for motorvogn og kontroll med at forsikringsplikten overholdes( ); sjuende rådsdirektiv 83/349/EØF av 13. juni 1983 med hjemmel i traktatens artikkel 54 nr. 3 bokstav g) om konsoliderte regnskaper( ); annet rådsdirektiv 84/5/EØF av 30. desember 1983 om tilnærming av medlemsstatenes lovgivning om ansvarsforsikring for motorvogn( ); europaparlaments- og rådsforordning 2004/39/EF av 21. april 2004 om markeder for finansielle instrumenter( ) og europaparlaments- og rådsdirektiv 2006/48/EF av 14. juni 2006 om adgang til å starte og utøve virksomhet som kredittinstitusjon( ) fastsetter allmenne regler på området regnskap, ansvarsforsikring for motorvogn, finansielle instrumenter og kredittinstitusjoner og fastsetter definisjoner på disse områdene.
OJ L 8, 11.1.1984, p. 17. 
EFT L 8 av 11.1.1984, s. 17.
It is appropriate that certain of the definitions laid down in those directives apply for the purposes of this Directive. 
Visse definisjoner fastsatt i disse direktiver bør gjøres gjeldende for dette direktivs formål.
The taking-up of insurance or of reinsurance activities should be subject to prior authorisation. 
Foretak som skal starte forsikrings- og gjenforsikringsvirksomhet bør være forhåndsgodkjent.
It is therefore necessary to lay down the conditions and the procedure for the granting of that authorisation as well as for any refusal. 
Det er derfor nødvendig å fastsette vilkår og framgangsmåter for innvilgelse av tillatelse samt for eventuelle avslag på søknad om tillatelse.
The directives repealed by this Directive do not lay down any rules in respect of the scope of reinsurance activities that an insurance undertaking may be authorised to pursue. 
De direktiver som dette direktiv erstatter, fastsetter ikke regler med hensyn til omfanget av gjenforsikringsvirksomhet som et forsikringsforetak kan få tillatelse til å utøve.
It is for the Member States to decide to lay down any rules in that regard. 
Det er opp til medlemsstatene å fastsette regler på dette området.
References in this Directive to insurance or reinsurance undertakings should include captive insurance and captive reinsurance undertakings, except where specific provision is made for those undertakings. 
Henvisninger i dette direktiv til forsikrings- eller gjenforsikringsforetak bør omfatte egenforsikringsforetak og egenforsikringsforetak for gjenforsikring, unntatt i de tilfeller der det er fastsatt særskilte bestemmelser for slike foretak.
Since this Directive constitutes an essential instrument for the achievement of the internal market, insurance and reinsurance undertakings authorised in their home Member States should be allowed to pursue, throughout the Community, any or all of their activities by establishing branches or by providing services. 
Ettersom dette direktiv er et vesentlig virkemiddel for gjennomføringen av det indre marked, bør forsikrings- og gjenforsikringsforetak som er godkjent i sine hjemstater, ha anledning til å utøve noe av eller all sin virksomhet i Fellesskapet ved å opprette filialer eller tilby tjenester.
It is therefore appropriate to bring about such harmonisation as is necessary and sufficient to achieve the mutual recognition of authorisations and supervisory systems, and thus a single authorisation which is valid throughout the Community and which allows the supervision of an undertaking to be carried out by the home Member State. 
Det bør derfor iverksettes tiltak for å oppnå den harmonisering som er nødvendig og tilstrekkelig for å oppnå gjensidig anerkjennelse av tillatelser og tilsynsordninger, og dermed en enkelt tillatelse som er gyldig i hele Fellesskapet og som tillater at tilsyn med et foretak føres av hjemstaten.
Directive 2000/26/EC of the European Parliament and of the Council of 16 May 2000 on the approximation of the laws of the Member States relating to insurance against civil liability in respect of the use of motor vehicles (Fourth motor insurance Directive)( ) lays down rules on the appointment of claims representatives. 
Europaparlaments- og rådsdirektiv 2000/26/EF av 16. mai 2000 om tilnærming av medlemsstatenes lovgivning om ansvarsforsikring for motorvogn (fjerde direktiv om motorvognforsikring)( ) fastsetter regler om utnevnelse av skaderepresentanter.
OJ L 181, 20.7.2000, p. 65. 
EFT L 181 av 20.7.2000, s. 65.
Those rules should apply for the purposes of this Directive. 
Disse reglene bør gjelde for dette direktivs formål.
Reinsurance undertakings should limit their objects to the business of reinsurance and related operations. 
Gjenforsikringsforetak bør begrense sitt virkefelt til gjenforsikring og tilknyttede typer virksomhet.
Such a requirement should not prevent a reinsurance undertaking from pursuing activities such as the provision of statistical or actuarial advice, risk analysis or research for its clients. 
Et slikt krav bør ikke være til hinder for at et gjenforsikringsforetak skal kunne utøve virksomhet som for eksempel å tilby rådgivning av statistisk eller forsikringsteknisk art, risikoanalyser eller undersøkelser for sine kunder.
It may also include a holding company function and activities with respect to financial sector activities within the meaning of Article 2(8) of Directive 2002/87/EC of the European Parliament and of the Council of 16 December 2002 on the supplementary supervision of credit institutions, insurance undertakings and investment firms in a financial conglomerate( ). 
Det kan også omfatte en holdingselskapsfunksjon og virksomhet med hensyn til aktiviteter innen finanssektoren i henhold til artikkel 2 nr. 8 i europaparlaments- og rådsdirektiv 2002/87/EF av 16. desember 2002 om utvidet tilsyn med kredittinstitusjoner, forsikringsforetak og investeringsforetak i et finansielt konglomerat( ).
OJ L 35, 11.2.2003, p. 1. 
EUT L 35 av 11.2.2003, s. 1.
In any event, that requirement does not allow the pursuit of unrelated banking and financial activities. 
Dette kravet tillater uansett ikke at foretaket driver ikke-tilknyttet bank- og finansvirksomhet.
The protection of policy holders presupposes that insurance and reinsurance undertakings are subject to effective solvency requirements that result in an efficient allocation of capital across the European Union. 
Vernet av forsikringstakere forutsetter at forsikrings- og gjenforsikringsforetak underlegges effektive solvenskrav som medfører en effektiv kapitalfordeling i hele Den europeiske union.
In light of market developments the current system is no longer adequate. 
I lys av markedsutviklingen er dagens system ikke lenger tilfredsstillende.
It is therefore necessary to introduce a new regulatory framework. 
Det er derfor nødvendig å innføre nye rammeregler.
In line with the latest developments in risk management, in the context of the International Association of Insurance Supervisors, the International Accounting Standards Board and the International Actuarial Association and with recent developments in other financial sectors an economic risk-based approach should be adopted which provides incentives for insurance and reinsurance undertakings to properly measure and manage their risks. 
I tråd med den seneste utviklingen innen risikostyring, og innenfor rammen av Den internasjonale organisasjonen for forsikringstilsyn (IAIS), International Accounting Standards Board (IASB) og International Actuarial Association og den seneste utviklingen i andre finanssektorer, bør det velges en risikobasert økonomisk metode som stimulerer forsikrings- og gjenforsikringsforetak til å måle og styre sine risikoer på en hensiktsmessig måte.
Harmonisation should be increased by providing specific rules for the valuation of assets and liabilities, including technical provisions. 
Harmoniseringen bør styrkes ved at det fastsettes særskilte regler for verdsetting av eiendeler og forpliktelser, herunder forsikringstekniske avsetninger.
The main objective of insurance and reinsurance regulation and supervision is the adequate protection of policy holders and beneficiaries. 
Hovedformålet med å regulere og føre tilsyn med forsikrings- og gjenforsikringsvirksomheten er å oppnå tilstrekkelig vern av forsikringstakere og begunstigede.
The term beneficiary is intended to cover any natural or legal person who is entitled to a right under an insurance contract. 
Begrepet begunstiget skal vise til enhver fysisk eller juridisk person som har rettigheter i henhold til en forsikringsavtale.
Financial stability and fair and stable markets are other objectives of insurance and reinsurance regulation and supervision which should also be taken into account but should not undermine the main objective. 
Økonomisk stabilitet og rettferdige og stabile markedsforhold er andre mål med reguleringen og tilsynet med forsikrings- og gjenforsikringsvirksomheten som også bør tas i betraktning, men som ikke bør undergrave hovedformålet.
The solvency regime laid down in this Directive is expected to result in even better protection for policy holders. 
Solvensreglene som er fastsatt i dette direktiv, forventes å medføre enda bedre vern for forsikringstakerne.
It will require Member States to provide supervisory authorities with the resources to fulfil their obligations as set out in this Directive. 
Det innebærer at medlemsstatene må opprette tilsynsmyndigheter som gis de nødvendige ressurser for å oppfylle de forpliktelser som fastsettes i dette direktiv.
This encompasses all necessary capacities, including financial and human resources. 
Dette omfatter alle nødvendige ressurser, herunder økonomiske og menneskelige.
The supervisory authorities of the Member States should therefore have at their disposal all means necessary to ensure the orderly pursuit of business by insurance and reinsurance undertakings throughout the Community whether pursued under the right of establishment or the freedom to provide services. 
Tilsynsmyndighetene i medlemsstatene bør derfor ha alle nødvendige midler til rådighet for å sikre at forsikrings- og gjenforsikringsforetakene utøver sin virksomhet korrekt i hele Fellesskapet, enten den utøves i henhold til reglene for etableringsadgang eller til adgangen til å yte tjenester.
In order to ensure the effectiveness of the supervision all actions taken by the supervisory authorities should be proportionate to the nature, scale and complexity of the risks inherent in the business of an insurance or reinsurance undertaking, regardless of the importance of the undertaking concerned for the overall financial stability of the market. 
For å sikre effektivt tilsyn bør alle tiltak som iverksettes av tilsynsmyndigheten, stå i forhold til arten, omfanget og kompleksiteten av de risikoer et forsikrings- eller gjenforsikringsforetaks virksomhet innebærer, uansett hvilken betydning det berørte foretaket har for den overordnede økonomiske stabiliteten i markedet.
This Directive should not be too burdensome for small and medium-sized insurance undertakings. 
Dette direktiv bør ikke være for belastende for små og mellomstore forsikringsforetak.
One of the tools by which to achieve that objective is the proper application of the proportionality principle. 
Ett av verktøyene som bør benyttes for å oppnå dette målet, er korrekt anvendelse av forholdsmessighetsprinsippet.
That principle should apply both to the requirements imposed on the insurance and reinsurance undertakings and to the exercise of supervisory powers. 
Dette prinsippet bør gjelde både for de krav som stilles til forsikrings- og gjenforsikringsforetakene, og for utøvelsen av tilsynsmyndigheten.
In particular, this Directive should not be too burdensome for insurance undertakings that specialise in providing specific types of insurance or services to specific customer segments, and it should recognise that specialising in this way can be a valuable tool for efficiently and effectively managing risk. 
Dette direktiv bør særlig ikke være for belastende for forsikringsforetak som spesialiserer seg på bestemte typer forsikringer eller tjenester til bestemte kundesegmenter, og det bør anerkjenne at slik spesialisering kan være et verdifullt verktøy for effektiv risikostyring.
In order to achieve that objective, as well as the proper application of the proportionality principle, provision should also be made specifically to allow undertakings to use their own data to calibrate the parameters in the underwriting risk modules of the standard formula of the Solvency Capital Requirement. 
For å oppnå dette målet og korrekt anvendelse av forholdsmessighetsprinsippet bør det også vedtas særskilte bestemmelser som tillater at foretak benytter egne opplysninger til å kalibrere parametrene for forsikringsrisikomodulene i solvenskapitalkravets standardformel.
This Directive should also take account of the specific nature of captive insurance and captive reinsurance undertakings. 
Dette direktiv bør også ta hensyn til særtrekkene ved egenforsikringsforetak og egenforsikringsforetak for gjenforsikring.
As those undertakings only cover risks associated with the industrial or commercial group to which they belong, appropriate approaches should thus be provided in line with the principle of proportionality to reflect the nature, scale and complexity of their business. 
Ettersom slike foretak bare dekker risiko knyttet til den bransje- eller næringsgruppe de tilhører, bør det i tråd med forholdsmessighetsprinsippet fastsettes hensiktsmessige metoder som gjenspeiler arten, omfanget og kompleksiteten av deres virksomhet.
The supervision of reinsurance activity should take account of the special characteristics of reinsurance business, notably its global nature and the fact that the policy holders are themselves insurance or reinsurance undertakings. 
Tilsynet med gjenforsikringsvirksomheten bør ta hensyn til denne virksomhetens spesielle særtrekk, særlig dens globale karakter og den kjensgjerning at forsikringstakerne selv er forsikrings- eller gjenforsikringsforetak.
Supervisory authorities should be able to obtain from insurance and reinsurance undertakings the information which is necessary for the apurposes of supervision, including, where appropriate, information publicly disclosed by an insurance or reinsurance undertaking under financial reporting, listing and other legal or regulatory requirements. 
Tilsynsmyndighetene bør kunne innhente de opplysninger fra forsikrings- og gjenforsikringsforetakene som er nødvendige for tilsynsformålet, herunder eventuelt opplysninger som er offentliggjort av et forsikrings- eller gjenforsikringsforetak i henhold til krav til finansiell rapportering, børsnotering eller andre lovpålagte krav.
The supervisory authorities of the home Member State should be responsible for monitoring the financial health of insurance and reinsurance undertakings. 
Hjemstatens tilsynsmyndigheter bør ha ansvar for å overvåke forsikrings- og gjenforsikringsforetakenes økonomiske soliditet.
To that end, they should carry out regular reviews and evaluations. 
For dette formål bør den utføre regelmessige revisjoner og vurderinger.