natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The seller shall not be bound by public statements, as referred to in paragraph 2(d) if he: 
Selgeren skal ikke v æ re bundet av offentlige opplysninger som nevnt i nr. 2 bokstav d) dersom selgeren
- shows that he was not, and could not reasonably have been, aware of the statement in question, 
viser at han/hun ikke hadde kjennskap til og ikke med rimelighet kunne ha hatt kjennskap til den aktuelle opplysning,
- shows that by the time of conclusion of the contract the statement had been corrected, or 
viser at opplysningen var blitt rettet p å det tidspunkt avtalen ble inng å tt, eller
- shows that the decision to buy the consumer goods could not have been influenced by the statement. 
viser at opplysningen ikke kan ha hatt innvirkning p å beslutningen om å kj ø pe forbruksvaren.
Any lack of conformity resulting from incorrect installation of the consumer goods shall be deemed to be equivalent to lack of conformity of the goods if installation forms part of the contract of sale of the goods and the goods were installed by the seller or under his responsibility. 
Manglende avtalemessighet som skyldes uriktig installering av forbruksvaren, skal likestilles med manglende avtalemessighet for s å vidt gjelder varer, n å r installering av varen inng å r i salgsavtalen for varen og varen ble installert av selger eller under dennes ansvar.
This shall apply equally if the product, intended to be installed by the consumer, is installed by the consumer and the incorrect installation is due to a shortcoming in the installation instructions. 
Dette skal ogs å gjelde dersom forbrukeren selv installerer en vare som er beregnet p å det, og uriktig installering skyldes en mangel ved installasjonsveiledningen.
Rights of the consumer 
Forbrukerens rettigheter
The seller shall be liable to the consumer for any lack of conformity which exists at the time the goods were delivered. 
Selgeren skal v æ re ansvarlig overfor forbrukeren for manglende avtalemessighet som foreligger p å tidspunktet for levering av varen.
In the case of a lack of conformity, the consumer shall be entitled to have the goods brought into conformity free of charge by repair or replacement, in accordance with paragraph 3, or to have an appropriate reduction made in the price or the contract rescinded with regard to those goods, in accordance with paragraphs 5 and 6. 
Ved manglende avtalemessighet skal forbrukeren ha rett til uten vederlag å f å varen satt i den stand avtalen fastsetter ved retting eller omlevering, i samsvar med nr. 3, eller til et passende prisavslag eller til å heve kj ø pet med hensyn til denne varen, i samsvar med nr. 5 og 6.
In the first place, the consumer may require the seller to repair the goods or he may require the seller to replace them, in either case free of charge, unless this is impossible or disproportionate. 
I f ø rste omgang kan forbrukeren kreve at selgeren utbedrer varen eller omleverer, i begge tilfeller uten vederlag, med mindre dette er umulig eller uforholdsmessig.
A remedy shall be deemed to be disproportionate if it imposes costs on the seller which, in comparison with the alternative remedy, are unreasonable, taking into account: 
En bef ø yelse skal anses som uforholdsmessig dersom den p å f ø rer selgeren kostnader som i forhold til den alternative bef ø yelsen er urimelige, idet det tas hensyn til
- the value the goods would have if there were no lack of conformity, 
den verdi varen ville ha hatt dersom den hadde v æ rt avtalemessig,
- the significance of the lack of conformity, and 
betydningen av den manglende avtalemessigheten,
- whether the alternative remedy could be completed without significant inconvenience to the consumer. 
om den alternative bef ø yelsen kan gjennomf ø res uten vesentlig ulempe for forbrukeren.
Any repair or replacement shall be completed within a reasonable time and without any significant inconvenience to the consumer, taking account of the nature of the goods and the purpose for which the consumer required the goods. 
Retting eller omlevering skal fullf ø res innen rimelig tid og uten vesentlig ulempe for forbrukeren, idet det tas hensyn til varens art og forbrukerens form å l med å anskaffe varen.
The terms "free of charge" in paragraphs 2 and 3 refer to the necessary costs incurred to bring the goods into conformity, particularly the cost of postage, labour and materials. 
Uttrykket « uten vederlag » i nr. 2 og 3 viser til de kostnader som det har v æ rt n ø dvendig å p å f ø re forbrukeren for å sette varen i den stand avtalen fastsetter, s æ rlig forsendelses-, arbeids- og materialkostnader.
The consumer may require an appropriate reduction of the price or have the contract rescinded: 
Forbrukeren kan kreve et passende prisavslag eller heve avtalen
- if the consumer is entitled to neither repair nor replacement, or 
dersom forbrukeren verken har krav p å retting eller omlevering, eller
- if the seller has not completed the remedy within a reasonable time, or 
dersom selgeren ikke har fullf ø rt avhjelpen innen rimelig tid, eller
- if the seller has not completed the remedy without significant inconvenience to the consumer. 
dersom selgeren ikke har fullf ø rt avhjelpen uten vesentlig ulempe for forbrukeren.
The consumer is not entitled to have the contract rescinded if the lack of conformity is minor. 
Forbrukeren har ikke rett til å heve avtalen dersom den manglende avtalemessigheten er uvesentlig.
Right of redress 
Regressrett
Where the final seller is liable to the consumer because of a lack of conformity resulting from an act or omission by the producer, a previous seller in the same chain of contracts or any other intermediary, the final seller shall be entitled to pursue remedies against the person or persons liable in the contractual chain. the person or persons liable against whom the final seller may pursue remedies, together with the relevant actions and conditions of exercise, shall be determined by national law. 
Dersom den endelige selger er ansvarlig overfor forbrukeren for en manglende avtalemessighet som skyldes en handling eller unnlatelse beg å tt av produsenten, en tidligere selger i samme avtalekjede eller en annen mellommann, skal den endelige selger ha rett til å gj ø re krav gjeldende mot den eller de ansvarlige person(er) i avtalekjeden. Det skal avgj ø res etter nasjonal rett hvilken eller hvilke ansvarlige person(er) den endelige selger kan gj ø re krav gjeldende mot, samt p å hvilken m å te og p å hvilke vilk å r han/hun kan ut ø ve denne retten.
The seller shall be held liable under Article 3 where the lack of conformity becomes apparent within two years as from delivery of the goods. 
Selgeren skal i henhold til artikkel 3 v æ re ansvarlig n å r den manglende avtalemessigheten viser seg innen to å r etter at varen er levert.
If, under national legislation, the rights laid down in Article 3(2) are subject to a limitation period, that period shall not expire within a period of two years from the time of delivery. 
Dersom rettighetene fastsatt i artikkel 3 nr. 2 i henhold til nasjonal lovgivning er underlagt en reklamasjonsfrist, skal denne ikke utl ø pe innenfor et tidsrom p å to å r etter leveringen.
Member States may provide that, in order to benefit from his rights, the consumer must inform the seller of the lack of conformity within a period of two months from the date on which he detected such lack of conformity. 
Medlemsstatene kan fastsette at forbrukeren for å benytte seg av sine rettigheter m å underrette selgeren om den manglende avtalemessigheten innen et tidsrom av to m å neder etter at vedkommende oppdaget den.
Member States shall inform the Commission of their use of this paragraph. 
Medlemsstatene skal underrette Kommisjonen om sin bruk av dette nummer.
The Commission shall monitor the effect of the existence of this option for the Member States on consumers and on the internal market. 
Kommisjonen skal overv å ke den virkning medlemsstatenes valgmulighet har for forbrukerne og for det indre marked.
Not later than 7 January 2003, the Commission shall prepare a report on the use made by Member States of this paragraph. 
Senest 7. januar 2003 skal Kommisjonen utarbeide en rapport om den l ø sningen medlemsstatene har valgt for dette nummer.
This report shall be published in the Official Journal of the European Communities. 
Rapporten skal offentliggj ø res i De Europeiske Fellesskaps Tidende .
Unless proved otherwise, any lack of conformity which becomes apparent within six months of delivery of the goods shall be presumed to have existed at the time of delivery unless this presumption is incompatible with the nature of the goods or the nature of the lack of conformity. 
Med mindre noe annet blir bevist, skal manglende avtalemessighet som viser seg innen seks m å neder etter at varen er levert, presumeres å ha foreligget p å leveringstidspunktet, unntatt dersom denne formodning er uforenlig med varens eller den manglende avtalemessighetens art.
A guarantee shall be legally binding on the offerer under the conditions laid down in the guarantee statement and the associated advertising. 
En garanti skal v æ re rettslig bindende for garantigiveren p å de vilk å r som er fastsatt i garantierkl æ ringen og i tilknyttet reklame.
The guarantee shall: 
Garantien skal
- state that the consumer has legal rights under applicable national legislation governing the sale of consumer goods and make clear that those rights are not affected by the guarantee, 
fastsl å at forbrukeren har lovfestede rettigheter i henhold til gjeldende nasjonal lovgivning om forbrukerkj ø p og gj ø re det klart at disse rettighetene ikke ber ø res av garantien,
- set out in plain intelligible language the contents of the guarantee and the essential particulars necessary for making claims under the guarantee, notably the duration and territorial scope of the guarantee as well as the name and address of the guarantor. 
p å en enkel og lettfattelig m å te angi garantiens innhold og de vesentlige opplysninger som er n ø dvendige for å gj ø re bruk av garantien, s æ rlig garantiens varighet og geografiske virkeomr å de samt garantigiverens navn og adresse.
On request by the consumer, the guarantee shall be made available in writing or feature in another durable medium available and accessible to him. 
P å anmodning fra forbrukeren skal garantien stilles til r å dighet skriftlig eller p å et annet varig medium som er til r å dighet for forbrukeren og tilgjengelig for ham/henne.
Within its own territory, the Member State in which the consumer goods are marketed may, in accordance with the rules of the Treaty, provide that the guarantee be drafted in one or more languages which it shall determine from among the official languages of the Community. 
Den medlemsstat der forbruksvaren markedsf ø res, kan p å sitt territorium i samsvar med reglene i traktaten fastsette at garantien skal utarbeides p å ett eller flere spr å k som den velger blant Fellesskapets offisielle spr å k.
Should a guarantee infringe the requirements of paragraphs 2, 3 or 4, the validity of this guarantee shall in no way be affected, and the consumer can still rely on the guarantee and require that it be honoured. 
Dersom en garanti er i strid med kravene i nr. 2, 3 eller 4, skal dette p å ingen m å te ber ø re garantiens gyldighet, og forbrukeren kan fortsatt stole p å garantien og kreve at den blir oppfylt.
Any contractual terms or agreements concluded with the seller before the lack of conformity is brought to the seller's attention which directly or indirectly waive or restrict the rights resulting from this Directive shall, as provided for by national law, not be binding on the consumer. 
Avtalevilkår eller avtaler inngått med selgeren før selgeren er gjort kjent med den manglende avtalemessigheten, og som direkte eller indirekte opphever eller begrenser de rettigheter som følger av dette direktiv, skal i henhold til nasjonal lovgivning ikke være bindende for forbrukeren.
Member States may provide that, in the case of second-hand goods, the seller and consumer may agree contractual terms or agreements which have a shorter time period for the liability of the seller than that set down in Article 5(1). 
Når det dreier seg om brukte varer, kan medlemsstatene fastsette at selgeren og forbrukeren kan bli enige om avtalevilkår eller avtaler som fastsetter kortere frist for selgers ansvar enn fristen fastsatt i artikkel 5 nr. 1.
Such period may not be less than one year. 
En slik frist kan ikke være kortere enn ett år.
Member States shall take the necessary measures to ensure that consumers are not deprived of the protection afforded by this Directive as a result of opting for the law of a non-member State as the law applicable to the contract where the contract has a close connection with the territory of the Member States. 
Medlemsstatene skal treffe de tiltak som er nødvendige for å sikre at forbrukeren ikke fratas det vern som dette direktiv gir, når en ikke-medlemsstats rett velges som den lov som får anvendelse på avtalen, og avtalen har nær tilknytning til medlemsstatenes territorium.
National law and minimum protection 
Nasjonal lovgivning og minimumsvern
The rights resulting from this Directive shall be exercised without prejudice to other rights which the consumer may invoke under the national rules governing contractual or non-contractual liability. 
Ut ø velsen av rettighetene i henhold til dette direktiv ber ø rer ikke andre rettigheter som forbrukeren kan p å berope seg etter nasjonale regler for ansvar i og utenfor kontraktsforhold.
Member States may adopt or maintain in force more stringent provisions, compatible with the Treaty in the field covered by this Directive, to ensure a higher level of consumer protection. 
Medlemsstatene kan p å det omr å de som omfattes av dette direktiv, vedta eller opprettholde strengere bestemmelser dersom de er forenlige med traktaten, for å sikre et h ø yere verneniv å for forbrukeren.
Member States shall take appropriate measures to inform the consumer of the national law transposing this Directive and shall encourage, where appropriate, professional organisations to inform consumers of their rights. 
Medlemsstatene skal treffe hensiktsmessige tiltak for å informere forbrukeren om bestemmelser i nasjonal lovgivning som innarbeider dette direktiv og oppfordre bransjeorganisasjonene til å orientere forbrukerne om deres rettigheter dersom dette er hensiktsmessig.
The Annex to Directive 98/27/EC shall be completed as follows: 
I vedlegget til direktiv 98/27/EF skal nytt nr. 10 lyde:
Directive 1999/44/EC of the European Parliament and of the Council of 25 May 1999 on certain aspects of the sale of consumer goods and associated guarantees (OJ L 171, 7.7.1999, p. 12).". 
Europaparlaments- og r å dsdirektiv 1999/44/EF av 25. mai 1999 om visse sider ved forbrukerkj ø p og tilknyttede garantier (EFT L 171 av 7.7.1999, s. 12). » .
The Commission shall, not later than 7 July 2006, review the application of this Directive and submit to the European Parliament and the Council a report. 
Kommisjonen skal senest 7. juli 2006 gjennomgå anvendelsen av dette direktiv på nytt og framlegge rapport for Europaparlamentet og Rådet.
The report shall examine, inter alia, the case for introducing the producer's direct liability and, if appropriate, shall be accompanied by proposals. 
I rapporten skal det blant annet vurderes om det er behov for å innføre direkte produsentansvar, og rapporten skal eventuelt vedlegges forslag.
DIRECTIVE 1999/44/EC OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL of 25 May 1999 on certain aspects of the sale of consumer goods and associated guarantees 
EUROPAPARLAMENTS- OG R Å DSDIREKTIV 1999/44/EF av 25. mai 1999 om visse sider ved forbrukerkj ø p og tilknyttede garantier
amending Directives 98/78/EC, 2002/87/EC, 2006/48/EC and 2009/138/EC as regards the supplementary supervision of financial entities in a financial conglomerate 
om endring av direktiv 98/78/EF, 2002/87/EF, 2006/48/EF og 2009/138/EF med hensyn til utvidet tilsyn med finansforetak i et finansielt konglomerat
Position of the European Parliament of 5 July 2011 (not yet published in the Official Journal) and decision of the Council of 8 November 2011. 
Europaparlamentsuttalelse av 5. juli 2011 (ennå ikke offentliggjort i EUT) og rådsbeslutning av 8. november 2011.
Directive 2002/87/EC of the European Parliament and of the Council of 16 December 2002 on the supplementary supervision of credit institutions, insurance undertakings and investment firms in a financial conglomerate( ) provides competent authorities in the financial sector with supplementary powers and tools for the supervision of groups composed of many regulated entities, which are active in different sectors of the financial markets. 
Europaparlaments- og rådsdirektiv 2002/87/EF av 16. desember 2002 om utvidet tilsyn med kredittinstitusjoner, forsikringsforetak og investeringsforetak i et finansielt konglomerat( ) gir vedkommende myndigheter i finanssektoren tilleggsmyndighet og verktøyer for tilsyn med konserner som består av mange regulerte foretak, og som driver virksomhet i ulike sektorer av finansmarkedene.
Such groups (financial conglomerates), are exposed to risks (group risks) which include: the risks of contagion, where risks spread from one end of the group to another; risk concentration, where the same type of risk materialises in various parts of the group at the same time; the complexity of managing many different legal entities; potential conflicts of interest; and the challenge of allocating regulatory capital to all the regulated entities which are part of the financial conglomerate, thereby avoiding the multiple use of capital. 
Slike konserner (finansielle konglomerater) er utsatt for risikoer (konsernrisikoer) som omfatter risikoen for spredning, det vil si at risikoer spres fra et konsert til et annet, risikokonsentrasjon, det vil si at samme type risiko oppstår samtidig i forskjellige deler av konsernet, kompleksiteten ved å forvalte mange forskjellige rettssubjekter, mulige interessekonflikter samt problemet med å fordele lovfestet kapital til alle de regulerte foretakene som inngår i det finansielle konglomeratet, og på den måten unngå at samme kapital brukes flere ganger.
Financial conglomerates should therefore be subject to supervision supplementary to supervision on a stand alone, consolidated or group basis, without duplicating or affecting the group and regardless of the legal structure of the group. 
Finansielle konglomerater bør derfor være underlagt utvidet tilsyn utover det tilsyn som skjer på individuelt eller konsolidert grunnlag eller på konsernplan, uten at dette medfører dobbeltarbeid eller påvirker konsernet, uansett konsernets juridiske struktur.
Directive 2004/39/EC of the European Parliament and of the Council of 21 April 2004 on markets in financial instruments (OJ L 145, 30.4.2004. p. 1). 
Europaparlaments- og rådsdirektiv 2004/39/EF av 21. april 2004 om markeder for finansielle instrumenter (EUT L 145 av 30.4.2004, s. 1).
Directive 2006/49/EC of the European Parliament and of the Council of 14 June 2006 on the capital adequacy of investment firms and credit institutions (OJ L 177, 30.6.2006, p. 201). 
Europaparlaments- og rådsdirektiv 2006/49/EF av 14. juni 2006 om verdipapirforetaks og kredittinstitusjoners kapitaldekningsgrad (omarbeiding) (EUT L 177 av 30.06.2006, s. 201).
Directive 2009/65/EC of the European Parliament and of the Council of 13 July 2009 on the coordination of laws, regulations and administrative provisions relating to undertakings for collective investment in transferable securities (UCITS) (OJ L 302, 17.11.2009, p. 32). 
Europaparlaments- og rådsdirektiv 2009/65/EF av 13. juli 2009 om samordning av lover og forskrifter om foretak for kollektiv investering i omsettelige verdipapirer (investeringsforetak) (EUT L 302 av 17.11.2009, s. 32).
Directive 2009/138/EC of the European Parliament and of the Council of 25 November 2009 on the taking-up and pursuit of the business of Insurance and Reinsurance (Solvency II) (OJ L 335, 17.12.2009, p. 1). 
Europaparlaments- og rådsdirektiv 2009/138/EF av 25. november 2009 om adgang til å starte og utøve virksomhet innen forsikring og gjenforsikring (Solvens II) (EUT L 335 av 17.12.2009, s. 1).
Directive 2011/61/EU of the European Parliament and of the Council of 8 June 2011 on Alternative Investment Fund Managers (OJ L 174, 1.7.2011, p. 1). 
Europaparlaments- og rådsdirektiv 2011/61/E U av 8. juni 20 11 om f orvaltere av alternative investeringsfond (EUT L 174 av 1.7.2011, s. 1).
It is appropriate to ensure consistency between the aims of Directive 2002/87/EC, on the one hand, and Council Directives 73/239/EEC( ) and 92/49/EEC( ) and Directives 98/78/EC( ), 2002/83/EC( ), 2004/39/EC( ), 2005/68/EC( ), 2006/48/EC( ), 2006/49/EC( ), 2009/65/EC( ), 2009/138/EC({10> fn <10}) and 2011/61/EU({11> fn <11}) of the European Parliament and of the Council, on the other, in order to enable appropriate supplementary supervision of insurance and banking groups, including where they are part of a mixed financial holding structure. 
Det bør sikres sammenheng mellom målene i direktiv 2002/87/EF på den ene siden og rådsdirektiv 73/239/EØF( ) og 92/49/EØF( ) samt europaparlaments- og rådsdirektiv 98/78/EF( ), 2002/83/EF( ), 2004/39/EF( ), 2005/68/EF( ), 2006/48/EF( ), 2006/49/EF( ), 2009/65/EF( ), 2009/138/EF({10> fn <10}) og 2011/61/EU({11> fn <11}) på den annen side, for å sikre egnet utvidet tilsyn med forsikrings- og bankkonserner, herunder når de inngår i et blandet finansielt holdingselskap.
It is necessary that financial conglomerates are identified throughout the Union according to the extent to which they are exposed to group risks, on the basis of common guidelines to be issued by the European Supervisory Authority (European Banking Authority) established by Regulation (EU) No 1093/2010 of the European Parliament and of the Council( ) (EBA), the European Supervisory Authority (European Insurance and Occupational Pensions Authority) established by Regulation (EU) No 1094/2010 of the European Parliament and of the Council( ) (EIOPA) and the European Supervisory Authority (European Securities and Markets Authority) established by Regulation (EU) No 1095/2010 of the European Parliament and of the Council( ) (ESMA) in accordance with Article 56 of Regulation (EU) No 1093/2010, of Regulation (EU) No 1094/2010 and of Regulation (EU) No 1095/2010, through the Joint Committee of the European Supervisory Authorities (Joint Committee). 
Det er nødvendig å identifisere finansielle konglomerater i Unionen ut fra i hvilket omfang de er utsatt for konsernrisikoer, på grunnlag av felles retningslinjer som skal utstedes av Den europeiske tilsynsmyndighet (Den europeiske banktilsynsmyndighet) opprettet ved europaparlaments- og rådsforordning (EU) nr. 1093/2010( ) (EBA), Den europeiske tilsynsmyndighet (Den europeiske tilsynsmyndighet for forsikring og tjenestepensjoner) opprettet ved europaparlaments- og rådsforordning (EU) nr. 2010( ) (EIOPA) og Den europeiske tilsynsmyndighet (Den europeiske verdipapir- og markedstilsynsmyndighet) opprettet ved europaparlaments- og rådsforordning (EU) nr. 1095/2010( ) (ESMA) i henhold til artikkel 56 i forordning (EU) nr. 1093/2010, i forordning (EU) nr. 1094/2010 og i forordning (EU) nr. 1095/2010, gjennom Felleskomiteen for europeiske tilsynsmyndigheter (Felleskomiteen).
It is also important that the requirements regarding the waiving of the application of supplementary supervision are applied in a risk-based manner in accordance with those guidelines. 
Det er også viktig at kravene når det gjelder unntak fra utvidet tilsyn anvendes på grunnlag av en risikovurdering i samsvar med disse retningslinjene.
This is of particular importance in the case of the larger, internationally operating financial conglomerates. 
Dette er særlig viktig for større, internasjonale finansielle konglomerater som driver internasjonal virksomhet.