natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Having regard to Council Directive 90/496/EEC of 24 September 1990 on nutrition labelling for foodstuffs(), and in particular Article 1(4)(a) and (j) and Article 5(2) thereof, 
under henvisning til rådsdirektiv 90/496/EØF av 24. september 1990 om deklarasjon av næringsinnhold i næringsmidler(), særlig artikkel 1 nr. 4 bokstav a) og j) og artikkel 5 nr. 2,
After consulting the European Food Safety Authority, 
etter samråd med Den europeiske myndighet for næringsmiddeltrygghet og
Directive 90/496/EEC specifies that fibre should be defined. 
I henhold til direktiv 90/496/EØF bør det fastsettes en definisjon av kostfibrer.
Conditions for nutrition claims such as ‘source of fibre’ or ‘high fibre’ are laid down in the Annex to Regulation (EC) No 1924/2006 of the European Parliament and of the Council of 20 December 2006 on nutrition and health claims made on foods(). 
Det er fastsatt vilkår for ernæringspåstander som «kostfiberkilde» og «høyt kostfiberinnhold» i vedlegget til europaparlaments- og rådsforordning (EF) nr. 1924/2006 av 20. desember 2006 om ernærings- og helsepåstander om næringsmidler().
For reasons of clarity and coherence with other Community legislation that refers to that notion, it is necessary to provide a definition of ‘fibre’. 
Av klarhetshensyn og for å oppnå samsvar med annet fellesskapsregelverk der det vises til dette begrepet, er det nødvendig å definere «kostfibrer».
The definition of fibre should take into account relevant work by the Codex Alimentarius and the statement related to dietary fibre, expressed on the 6 July 2007, by the European Food Safety Authority Scientific Panel on Dietetic Products, Nutrition and Allergies. 
I definisjonen av kostfibrer bør det tas hensyn til relevant arbeid gjennomført av Codex Alimentarius og til uttalelsen av 6. juli 2007 om kostfibrer fra Den europeiske myndighet for næringsmiddeltrygghets vitenskapsgruppe for produkter til bruk ved spesielle ernæringsmessige behov, ernæring og allergier.
Fibre has been traditionally consumed as plant material and has one or more beneficial physiological effects such as: decrease intestinal transit time, increase stool bulk, is fermentable by colonic microflora, reduce blood total cholesterol, reduce blood LDL cholesterol levels, reduce post-prandial blood glucose, or reduce blood insulin levels. 
Kostfibrer har tradisjonelt blitt inntatt som plantemateriale og har én eller flere gunstige fysiologiske virkninger, f.eks. forkortet passasjetid i tarmen, økt avføringsvolum, gjæring forårsaket av tykktarmens mikroflora, redusert samlet kolesterolinnhold i blodet, redusert innhold av LDL-kolesterol i blodet, redusert blodsukker etter måltider eller redusert insulininnhold i blodet.
Recent scientific evidence has shown that similar beneficial physiological effects may be obtained from other carbohydrate polymers that are not digestible and not naturally occurring in the food as consumed. 
Nye vitenskapelige beviser har vist at lignende gunstige fysiologiske virkninger kan oppnås ved hjelp av andre karbohydratpolymerer som ikke er fordøyelige og ikke forekommer naturlig i næringsmidlene slik de inntas.
Therefore it is appropriate that the definition of fibre should include carbohydrate polymers with one or more beneficial physiological effects. 
Definisjonen av kostfibrer bør derfor omfatte karbohydratpolymerer med én eller flere gunstige fysiologiske virkninger.
The carbohydrate polymers of plant origin that meet the definition of fibre may be closely associated in the plant with lignin or other non-carbohydrate components such as phenolic compounds, waxes, saponins, phytates, cutin, phytosterols. 
Karbohydratpolymerer av vegetabilsk opprinnelse som er i samsvar med definisjonen av kostfibrer, kan i planten være nært knyttet til lignin eller andre bestanddeler som ikke er karbohydrater, herunder fenolforbindelser, voks, saponiner, fytater, kutin og fytosteroler.
These substances when closely associated with carbohydrate polymers of plant origin and extracted with the carbohydrate polymers for analysis of fibre may be considered as fibre. 
Når disse stoffene er nært knyttet til karbohydratpolymerer av vegetabilsk opprinnelse og ekstraheres sammen med karbohydratpolymerene for analyse av kostfibrene, kan de anses som kostfibrer.
However, when separated from the carbohydrate polymers and added to a food these substances should not be considered as fibre. 
Når stoffene er atskilt fra karbohydratpolymerene og tilsatt i et næringsmiddel, kan de imidlertid ikke anses som kostfibrer.
In order to take account of new scientific and technological developments, there is a need to amend the list of energy conversion factors. 
For å ta hensyn til den vitenskapelige og teknologiske utviklingen bør listen over omregningsfaktorer for energiinnhold endres.
The FAO report of a technical workshop on food energy — methods of analysis and conversion factors indicates that 70 percent of the fibre in traditional foods is assumed to be fermentable. 
Ifølge FAOs rapport fra en teknisk arbeidsgruppe om energiinnhold i næringsmidler, analysemetoder og omregningsfaktorer antas 70 prosent av kostfibrene i tradisjonelle næringsmidler å være gjæringsdyktige.
Therefore, it is appropriate that the average energy value for fibre should be 8 kJ/g (2 kcal/g). 
Det gjennomsnittlige energiinnholdet for kostfibrer bør derfor være 8 kJ/g (2 kcal/g).
Erythritol can be used in a wide variety of foods and its use is, among others, as a replacement for nutrients such as sugar where lower energy value is desired. 
Erytritol kan brukes i en rekke forskjellige næringsmidler, bl.a. som erstatning for næringsstoffer som sukker, når det ønskes et lavere energiinnhold.
Erythritol is a polyol, and according to the current rules as provided for in Article 5(1) of Directive 90/496/EEC, its energy would be calculated using the conversion factor for polyols, namely 10 kJ/g (2,4 kcal/g). 
Erytritol er et polyol, og i samsvar med gjeldende regler fastsatt i artikkel 5 nr. 1 i direktiv 90/496/EØF skal stoffets energiinnhold beregnes ved hjelp av omregningsfaktoren for polyoler, dvs. 10 kJ/g (2,4 kcal/g).
Using this energy conversion factor would not fully inform the consumer about the reduced energy value of a product achieved by the use of erythritol in its manufacture. 
Dersom denne omregningsfaktoren for energiinnhold brukes, får ikke forbrukeren fullstendig informasjon om hvor stor reduksjon av et produkts energiinnhold som oppnås ved å bruke erytritol i framstillingen av produktet.
The Scientific Committee on Food in its opinion on erythritol, expressed on 5 March 2003, noted that the energy provided by erythritol was less than 0,9 kJ/g (less than 0,2 kcal/g). 
I sin uttalelse om erytritol av 5. mars 2003 påpekte Vitenskapskomiteen for næringsmidler at energiinnholdet i erytritol var under 0,9 kJ/g (under 0,2 kcal/g).
Therefore it is appropriate to adopt a suitable energy conversion factor for erythritol. 
Det bør derfor fastsettes en egnet omregningsfaktor for erytritol.
The Annex to Directive 90/496/EEC lists the vitamins and minerals which may be declared as part of the nutrition labelling, specifies their recommended daily allowances (RDAs) and defines a rule of what constitutes a significant amount. 
Vedlegget til direktiv 90/496/EØF inneholder en liste over de vitaminer og mineraler som kan inngå i deklarasjonen av næringsinnhold, en angivelse av anbefalt daglig tilførsel (ADT) av disse og en regel for å avgjøre hva som utgjør en betydelig mengde.
The purpose of this RDA list is to provide values for nutrition labelling and the calculation of what constitutes a significant amount. 
Formålet med ADT-listen er å gi verdier for deklarasjon av næringsinnhold og beregning av hva som utgjør en betydelig mengde.
The rule on significant amount as defined in the Annex to Directive 90/496/EEC constitutes a reference in other Community legislation, in particular in Article 8(3) of Directive 2002/46/EC of the European Parliament and of the Council of 10 June 2002 on the approximation of the laws of the Member States relating to food supplements(), in the Annex to Regulation (EC) No 1924/2006 and in Article 6(6) of Regulation (EC) No 1925/2006 of the European Parliament and the Council of 20 December 2006 on the addition of vitamins and minerals and of certain other substances to foods(). 
Annet fellesskapsregelverk inneholder henvisninger til regelen om betydelig mengde fastsatt i vedlegget til direktiv 90/496/EØF, særlig artikkel 8 nr. 3 i europaparlaments- og rådsdirektiv 2002/46/EF av 10. juni 2002 om tilnærming av medlemsstatenes lovgivning om kosttilskudd(), vedlegget til forordning (EF) nr. 1924/2006 og artikkel 6 nr. 6 i europaparlaments- og rådsforordning (EF) nr. 1925/2006 av 20. desember 2006 om tilsetting av vitaminer, mineraler og visse andre stoffer i næringsmidler().
The RDAs listed in the Annex to Directive 90/496/EEC are based on the recommendation of the FAO/WHO expert consultation meeting in Helsinki in 1988. 
ADT-verdiene oppført i vedlegget til direktiv 90/496/EØF bygger på anbefalingen fra samrådsmøtet med FAO-WHO-eksperter i Helsingfors i 1988.
In order to ensure coherence with other Community legislation, the current list of vitamins and minerals and their RDAs should be updated in the light of scientific developments since 1988. 
For å sikre samsvar med annet fellesskapsregelverk bør den gjeldende listen over vitaminer og mineraler og deres ADT-verdier ajourføres på grunnlag av den vitenskapelige utviklingen siden 1988.
The Scientific Committee on Food in its opinion on the revision of reference values for nutrition labelling, expressed on 5 March 2003, included reference labelling values for adults. 
I sin uttalelse av 5. mars 2003 om revisjon av referanseverdiene for deklarasjon av næringsinnhold angav Vitenskapskomiteen for næringsmidler også referanseverdier for voksne.
This opinion covers the vitamins and minerals listed in Annex I to Directive 2002/46/EC and in Annex I to Regulation (EC) No 1925/2006. 
Uttalelsen omfatter vitaminene og mineralene oppført i vedlegg I til direktiv 2002/46/EF og vedlegg I til forordning (EF) nr. 1925/2006.
In Article 1(4)(j) the following sentence is added: 
I artikkel 1 nr. 4 bokstav j) tilføyes følgende setning:
«The definition of the material and if necessary the methods of analysis shall be included in Annex II;» 
«Definisjonen av stoffet og, om nødvendig, analysemetodene skal oppføres i vedlegg II,».
The following indents are added in Article 5(1): 
I artikkel 5 nr. 1 tilføyes følgende strekpunkter:
The Annex is replaced by the text in Annex I to this Directive; 
Vedlegget erstattes med teksten i vedlegg I til denne forordning.
The text in Annex II to this Directive is added. 
Teksten i vedlegg II til dette direktiv tilføyes som nytt vedlegg II.
Member States shall bring into force by 31 October 2009 at the latest, the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with this Directive. 
Medlemsstatene skal innen 31. oktober 2009 sette i kraft de lover og forskrifter som er nødvendige for å etterkomme dette direktiv.
They shall apply those provisions in such a way as to prohibit, with effect from 31 October 2012, the trade in products which do not comply with Directive 90/496/EEC, as amended by this Directive. 
De skal anvende disse bestemmelsene slik at handel med produkter som ikke er i samsvar med direktiv 90/496/EØF, som endret ved dette direktiv, forbys fra 31. oktober 2012.
Details of Controlled Destinations (II.6.) 
Opplysninger om bestemmelsessteder der det foretas kontroll (II.6)
The Annex to Directive 90/496/EEC is replaced by the following: 
Vedlegget til direktiv 90/496/EØF skal lyde:
Vitamins and minerals which may be declared and their recommended daily allowances (RDAs) 
Vitaminer og mineraler som kan deklareres, og anbefalt daglig tilførsel (ADT)
Vitamin A (μg) 
Vitamin A (μg)
Vitamin D (μg) 
Vitamin D (μg)
Vitamin E (mg) 
Vitamin E (mg)
Vitamin K (μg) 
Vitamin K (μg)
Vitamin C (mg) 
Vitamin C (mg)
Thiamin (mg) 
Tiamin (mg)
Riboflavin (mg) 
Riboflavin (mg)
Niacin (mg) 
Niacin (mg)
Vitamin B6 (mg) 
Vitamin B6 (mg)
Folic acid (μg) 
Folinsyre (μg)
Vitamin B12 (μg) 
Vitamin B12 (μg)
Biotin (μg) 
Biotin (μg)
Pantothenic acid (mg) 
Pantotensyre (mg)
Potassium (mg) 
Kalium (mg)
Chloride (mg) 
Klorid (mg)
Calcium (mg) 
Kalsium (mg)
Phosphorus (mg) 
Fosfor (mg)
Magnesium (mg) 
Magnesium (mg)
Iron (mg) 
Jern (mg)
Zinc (mg) 
Sink (mg)
Copper (mg) 
Kobber (mg)
Manganese (mg) 
Mangan (mg)
Fluoride (mg) 
Fluorid (mg)
Selenium (μg) 
Selen (μg)
Chromium (μg) 
Krom (μg)
Molybdenum (μg) 
Molybden (μg)
Iodine (μg) 
Jod (μg)
As a rule, 15 % of the recommended allowance specified in this Annex supplied by 100 g or 100 ml or per package if the package contains only a single portion should be taken into consideration in deciding what constitutes a significant amount.» 
Som regel bør et innhold på 15 % av den anbefalte daglige tilførsel som er spesifisert i vedlegget, per 100 g eller 100 ml eller per innpakning dersom innpakningen inneholder bare en porsjon, legges til grunn for å avgjøre hva som utgjør en betydelig mengde.»
Definition of the material constituting fibre and methods of analysis as referred to in Article 1(4)(j) 
Definisjon av det stoffet som utgjør kostfibrer, og analysemetoder som nevnt i artikkel 1 nr. 4 bokstav j)
Definition of the material constituting fibre 
Definisjon av det stoffet som utgjør kostfibrer
For the purposes of this Directive “fibre” means carbohydrate polymers with three or more monomeric units, which are neither digested nor absorbed in the human small intestine and belong to the following categories: 
I dette direktiv menes med «kostfibrer» karbohydratpolymerer med tre eller flere monomerenheter som verken absorberes eller fordøyes i tynntarmen hos mennesker, og som tilhører følgende kategorier:
edible carbohydrate polymers naturally occurring in the food as consumed; 
spiselige karbohydratpolymerer som forekommer naturlig i næringsmidlene slik de inntas,
edible carbohydrate polymers which have been obtained from food raw material by physical, enzymatic or chemical means and which have a beneficial physiological effect demonstrated by generally accepted scientific evidence; 
spiselige karbohydratpolymerer som er utvunnet av næringsmiddelråvarer ved hjelp av fysiske, enzymatiske eller kjemiske metoder, og som har en gunstig fysiologisk virkning som er dokumentert ved allment anerkjente vitenskapelige beviser,
edible synthetic carbohydrate polymers which have a beneficial physiological effect demonstrated by generally accepted scientific evidence.» 
spiselige syntetiske karbohydratpolymerer som har en gunstig fysiologisk virkning som er dokumentert ved allment anerkjente vitenskapelige beviser.»
Details of controlled Destinations (II.16) 
Opplysninger om kontrollerte bestemmelsessteder (II.16)
The person responsible for the consignment: the person (feed and food business operator or their representative or the person making the declaration on their behalf) who is in charge of the consignment when it is presented at the DPE and who makes the necessary declarations to the competent authority at the DPE on behalf of the importer. 
Personen som har ansvaret for forsendelsen: Personen (driftsansvarlig for fôr- eller næringsmiddelforetak eller vedkommendes representant eller personen som avgir erklæringen på vedkommendes vegne) som er ansvarlig for forsendelsen når den forevises på det utpekte innførselsstedet, og som på vegne av importøren avgir de nødvendige erklæringer til vedkommende myndighet på innførselsstedet.
The competent authority of the DPE or, during the transitional period provided for in Article 19(1), the competent authority of the control point, shall indicate the results of the identity checks here. 
Vedkommende myndighet på det utpekte innførselsstedet eller, i overgangsperioden nevnt i artikkel 19 nr. 1, vedkommende myndighet på kontrollstedet angir her resultatet av identitetskontrollen.
The competent authority of the DPE or, during the transitional period provided for in Article 19(1), the competent authority of the control point, shall indicate the results of the physical checks here. 
Vedkommende myndighet på det utpekte innførselsstedet eller, i overgangsperioden nevnt i artikkel 19 nr. 1, vedkommende myndighet på kontrollstedet angir her resultatet av den fysiske kontrollen.
The competent authority of the DPE or, during the transitional period provided for in Article 19(1), the competent authority of the control point, shall indicate the results of the laboratory test here. 
Vedkommende myndighet på det utpekte innførselsstedet eller, i overgangsperioden nevnt i artikkel 19 nr. 1, vedkommende myndighet på kontrollstedet angir her resultatet av laboratorieundersøkelsene.
That authority shall report the result of the arrival of the consignment and the correspondence of the consignment in this box. 
Nevnte myndighet oppgir om forsendelsen er ankommet og samsvarer med opplysningene i denne rubrikken.
concerning the composition and labelling of foodstuffs suitable for people intolerant to gluten 
om sammensetning og merking av næringsmidler som er egnet for personer med glutenintoleranse
Having regard to Council Directive 89/398/EEC of 3 May 1989 on the approximation of the laws of the Member States relating to foodstuffs intended for particular nutritional uses( ), and in particular Article 2(3) and Article 4a thereof, 
under henvisning til rådsdirektiv 89/398/EØF av 3. mai 1989 om tilnærming av medlemsstatenes lovgivning om næringsmidler til bruk ved spesielle ernæringsmessige behov( ), særlig artikkel 2 nr. 3 og artikkel 4a, og
Directive 89/398/EEC concerns foodstuffs intended for particular nutritional uses which owing to their special composition or manufacturing process are intended to satisfy the particular nutritional requirements of specific categories of the population. 
Direktiv 89/398/EØF gjelder næringsmidler til bruk ved spesielle ernæringsmessige behov som på grunn av sin særlige sammensetning eller framstillingsprosess er beregnet på å oppfylle bestemte befolkningsgruppers spesielle ernæringsmessige behov.
People with coeliac disease are such a specific group of the population suffering from a permanent intolerance to gluten. 
Personer med cøliaki er en slik særlig befolkningsgruppe, som lider av kronisk glutenintoleranse.
The food industry has developed a range of products presented as ‘gluten-free’ or similar equivalent terms. 
Næringsmiddelindustrien har utviklet en rekke produkter som betegnes som «glutenfrie» eller lignende.
Differences between national provisions concerning the conditions for the use of such product descriptions may impede the free movement of the concerned products and may fail to ensure the same high level of protection for consumers. 
Forskjeller mellom nasjonale bestemmelser om vilkårene for bruk av slike produktbeskrivelser kan hindre fri omsetning av de berørte produktene og føre til at det ikke er mulig å sikre samme høye nivå for forbrukervern.
For the sake of clarity and in order to avoid confusing consumers with different types of product descriptions at national level, the conditions for the use of the terms related to the absence of gluten should be laid down at Community level. 
Av klarhetshensyn og for å unngå å forvirre forbrukerne med forskjellige typer produktbeskrivelser på nasjonalt plan, bør vilkårene for bruk av betegnelser som gjelder fravær av gluten, fastsettes på fellesskapsplan.
Wheat (i.e. all Triticum species, such as durum wheat, spelt, and kamut), rye and barley, have been identified as grains that are scientifically reported to contain gluten. 
Det er vitenskapelig påvist at hvete (dvs. alle arter av Triticum , som f.eks. durumhvete, spelthvete og kamut), rug og bygg er korn som inneholder gluten.
The gluten present in those grains can cause adverse health effects to persons intolerant to gluten and therefore should be avoided by them. 
Glutenet i disse kornslagene kan ha helseskadelige virkninger for personer med glutenintoleranse, og de bør derfor unngå dem.
The removal of gluten from gluten-containing grains presents considerable technical difficulties and economic constraints and therefore the manufacture of totally gluten-free food is difficult. 
Fjerning av gluten fra glutenholdig korn er forbundet med betydelige tekniske vanskeligheter og kostnader, og det er derfor vanskelig å framstille fullstendig glutenfrie næringsmidler.
Consequently, many foodstuffs for this particular nutritional use on the market may contain low residual amounts of gluten. 
Følgelig kan mange næringsmidler til bruk ved dette spesielle ernæringsmessige behovet som finnes på markedet, inneholde små restmengder av gluten.
Most but not all people with intolerance to gluten can include oats in their diet without adverse effect on their health. 
De fleste, men ikke alle, personer med glutenintoleranse kan spise havre uten at det har helseskadelige virkninger.
This is an issue of ongoing study and investigation by the scientific community. 
Dette spørsmålet blir for tiden gransket i det vitenskapelige miljøet.
However, a major concern is the contamination of oats with wheat, rye or barley that can occur during grain harvesting, transport, storage and processing. 
Det er imidlertid et stort problem at havre kan bli forurenset med hvete, rug eller bygg i forbindelse med innhøsting, transport, lagring og bearbeiding av korn.
Therefore, the risk of gluten contamination in products containing oats should be taken into consideration with regard to labelling of those products. 
Risikoen for glutenforurensing av produkter som inneholder havre, bør derfor tas hensyn til i forbindelse med merking av disse produktene.
Different people with intolerance to gluten may tolerate variable small amounts of gluten within a restricted range. 
Personer med glutenintoleranse kan tåle små mengder gluten i varierende grad og innenfor visse grenser.
In order to enable individuals to find on the market a variety of foodstuffs appropriate for their needs and for their level of sensitivity, a choice of products should be possible with different low levels of gluten within such a restricted range. 
For at forbrukerne skal kunne finne forskjellige næringsmidler på markedet som er tilpasset deres behov og grad av følsomhet, bør det finnes et utvalg av produkter med et gluteninnhold som er lavt og varierer innenfor disse grensene.
It is important, however, that the different products should be properly labelled in order to ensure the correct use of those products by people intolerant to gluten with the support of information campaigns fostered in the Member States. 
Det er imidlertid viktig at de forskjellige produktene har passende merking, og at medlemsstatene gjennomfører opplysningskampanjer, slik at personer med glutenintoleranse kan bruke disse produktene riktig.
Foodstuffs for particular nutritional uses which have been specially formulated, processed or prepared to meet the dietary needs of people intolerant to gluten and marketed as such should be labelled either as ‘very low gluten’ or ‘gluten-free’ in accordance with the provisions laid down in this Regulation. 
Næringsmidler til bruk ved spesielle ernæringsmessige behov som er særlig sammensatt, bearbeidet eller tilberedt for å oppfylle de ernæringsmessige behovene til personer med glutenintoleranse, og som bringes i omsetning som slike, bør merkes med enten «svært lavt gluteninnhold» eller «glutenfri» i samsvar med bestemmelsene fastsatt i denne forordning.
These provisions can be achieved by the use of foodstuffs which have been specially processed to reduce the gluten content of one or more gluten containing ingredients and/or foodstuffs where the gluten containing ingredients have been substituted by other ingredients naturally free of gluten. 
Disse bestemmelsene kan overholdes ved bruk av næringsmidler som er særlig bearbeidet for å redusere gluteninnholdet i én eller flere av de glutenholdige ingrediensene, og/eller næringsmidler der de glutenholdige ingrediensene er erstattet med andre ingredienser som er naturlig glutenfrie.