natgillin/translations-raw huggingface dataset:
At least during a transitional period, a Member State should also be able to allow a non-EU AIFM to market AIFs in that Member State and to authorise an EU AIFM to market non-EU AIFs in that Member State in so far as the minimum conditions set out in this Directive are met. 
En medlemsstat bør også, i det minste i en overgangsperiode, kunne tillate en forvalter basert i en tredjestat å markedsføre AIF-er i denne medlemsstaten og gi en forvalter basert i Unionen godkjenning til å markedsføre AIF-er basert i en tredjestat i denne medlemsstaten i den grad minstevilkårene fastsatt i dette direktiv er oppfylt.
Depending on their legal form, it should be possible for AIFs to be either externally or internally managed. 
AIF-er bør kunne forvaltes eksternt eller internt avhengig av sin rettslige form.
AIFs should be deemed internally managed when the management functions are performed by the governing body or any other internal resource of the AIF. 
AIF-er bør anses som internt forvaltet når forvaltningsfunksjonene utføres av styringsorganet eller en annen intern ressurs i AIF-et.
Where the legal form of the AIF permits internal management and where the AIF’s governing body chooses not to appoint an external AIFM, the AIF is also AIFM and should therefore comply with all requirements for AIFMs under this Directive and be authorised as such. 
Dersom AIF-ets rettslige form tillater intern forvaltning og AIF-ets styringsorgan velger ikke å utpeke en ekstern forvalter, er AIF-et også en forvalter og bør derfor oppfylle alle krav til forvaltere i henhold til dette direktiv og godkjennes som sådan.
An AIFM which is an internally managed AIF should however not be authorised as the external manager of other AIFs. 
En forvalter som er et internt forvaltet AIF, bør imidlertid ikke godkjennes som ekstern forvalter av andre AIF-er.
An AIF should be deemed externally managed when an external legal person has been appointed as manager by or on behalf of the AIF, which through such appointment is responsible for managing the AIF. 
Et AIF bør anses som eksternt forvaltet når en ekstern juridisk person er utpekt som forvalter av eller på vegne av AIF-et og i kraft av denne utpekingen er ansvarlig for forvaltningen av AIF-et.
Where an external AIFM has been appointed to manage a particular AIF, that AIFM should not be deemed to be providing the investment service of portfolio management as defined in point (9) of Article 4(1) of Directive 2004/39/EC, but, rather, collective portfolio management in accordance with this Directive. 
Når en ekstern forvalter er utpekt til å forvalte et bestemt AIF, bør denne forvalteren ikke anses for å yte investeringstjenesten porteføljeforvaltning som definert i artikkel 4 nr. 1 punkt 9 i direktiv 2004/39/EF, men snarere anses for å yte kollektiv porteføljeforvaltning i samsvar med dette direktiv.
Management of AIFs should mean providing at least investment management services. 
Forvaltning av AIF-er bør innebære at det minst ytes investeringsforvaltningstjenester.
The single AIFM to be appointed pursuant to this Directive should never be authorised to provide portfolio management without also providing risk management or vice versa. 
Den enkelte forvalter som skal utpekes i henhold til dette direktiv, bør aldri få godkjenning til å yte porteføljeforvaltning uten samtidig å yte risikohåndtering eller omvendt.
Subject to the conditions set out in this Directive, an authorised AIFM should not, however, be prevented from also engaging in the activities of administration and marketing of an AIF or from engaging in activities related to the assets of the AIF. 
Med forbehold for vilkårene fastsatt i dette direktiv bør imidlertid en godkjent forvalter ikke hindres fra også å drive virksomhet som innebærer administrasjon og markedsføring av et AIF, eller fra å drive virksomhet knyttet til AIF-ets aktiva.
An external AIFM should not be prevented from also providing the service of management of portfolios of investments with mandates given by investors on a discretionary, client-by-client basis, including portfolios owned by pension funds and institutions for occupational retirement provision which are covered by Directive 2003/41/EC of the European Parliament and of the Council of 3 June 2003 on the activities and supervision of institutions for occupational retirement provision( ), or from providing the non-core services of investment advice, safe-keeping and administration in relation to units of collective investment undertakings and reception and transmission of orders. 
En ekstern forvalter bør ikke hindres i også å yte tjenesten investeringsporteføljeforvaltning i henhold til de mandater investorer har gitt på skjønnsmessig, individuelt kundegrunnlag, herunder porteføljer som eies av pensjonsfond og tjenestepensjonsforetak som omfattes av europaparlaments- og rådsdirektiv 2003/41/EF av 3. juni 2003 om virksomhet i og tilsyn med tjenestepensjonsforetak( ), eller å yte de tilknyttede tjenestene investeringsrådgivning, oppbevaring og administrasjon av andeler i foretak for kollektiv investering og mottak og formidling av ordrer.
Pursuant to authorisation under Directive 2009/65/EC, an external AIFM should be allowed to manage UCITS. 
Etter godkjenning i henhold til direktiv 2009/65/EF skal en ekstern forvalter ha tillatelse til å forvalte UCITS-fond.
It is necessary to ensure that AIFMs operate subject to robust governance controls. 
Det er nødvendig å sikre at forvalternes virksomhet er underlagt streng kontroll som sikrer god foretaksstyring.
AIFMs should be managed and organised so as to minimise conflicts of interest. 
Forvaltere bør ledes og organiseres slik at interessekonflikter minimeres.
The organisational requirements established under this Directive should be without prejudice to systems and controls established by national law for the registration of persons working within or for an AIFM. 
De organisatoriske kravene fastsatt i dette direktiv skal ikke berøre de systemer og kontroller som gjelder registrering av personer som arbeider i eller for en forvalter, og som er fastsatt i nasjonal lovgivning.
It is necessary to provide for the application of minimum capital requirements to ensure the continuity and the regularity of the management of AIFs provided by an AIFM and to cover the potential exposure of AIFMs to professional liability in respect of all their activities, including the management of AIFs under a delegated mandate. 
Det er nødvendig å fastsette minstekrav til kapital for å sikre kontinuitet og regularitet i de forvaltningstjenester en forvalter yter i forbindelse med AIF-er, og for å dekke det yrkesansvar som forvaltere kan pådra seg med hensyn til all sin virksomhet, herunder forvaltningen av AIF-er i henhold til et delegert mandat.
AIFMs should be free to choose whether to cover potential risks of professional liability by additional own funds or by an appropriate professional indemnity insurance. 
Forvaltere bør kunne velge fritt om de potensielle risikoene med hensyn til yrkesansvar skal dekkes med tilleggskapital eller med en passende yrkesansvarsforsikring.
In order to address the potentially detrimental effect of poorly designed remuneration structures on the sound management of risk and control of risk-taking behaviour by individuals, there should be an express obligation for AIFMs to establish and maintain, for those categories of staff whose professional activities have a material impact on the risk profiles of AIFs they manage, remuneration policies and practices that are consistent with sound and effective risk management. 
For å ta høyde for potensielle skadevirkninger av dårlig utformede godtgjøringsstrukturer på god risikohåndtering og kontroll med privatpersoners atferd med hensyn til risikotaking, bør forvaltere pålegges en uttrykkelig forpliktelse til å etablere og opprettholde en godtgjøringspolitikk og -praksis som er forenlig med forsvarlig og effektiv risikohåndtering, for de personalkategorier hvis yrkesvirksomhet har en vesentlig innvirkning på risikoprofilen til de AIF-er de forvalter.
Those categories of staff should at least include senior management, risk takers, control functions, and any employees receiving total remuneration that takes them into the same remuneration bracket as senior management and risk takers. 
Disse personalkategoriene bør minst omfatte den øverste ledelsen, risikotakere, personer med kontrollfunksjoner samt ansatte hvis samlede godtgjøring ligger i samme godtgjøringsramme som den øverste ledelsen og risikotakerne.
The principles governing remuneration policies should recognise that AIFMs are able to apply those policies in different ways according to their size and the size of the AIFs they manage, their internal organisation and the nature, the scope and the complexity of their activities. 
Prinsippene som styrer godtgjøringspolitikken, bør anerkjenne at forvaltere kan anvende denne politikken på forskjellige måter avhengig av deres størrelse og størrelsen på de AIF-er de forvalter, deres interne organisasjon og deres virksomhets art, omfang og kompleksitet.
The principles regarding sound remuneration policies set out in the Commission Recommendation 2009/384/EC of 30 April 2009 on remuneration policies in the financial services sector( ) are consistent with and complement the principles of this Directive. 
Prinsippene for en forsvarlig godtgjøringspolitikk som er fastsatt i kommisjonsrekommandasjon 2009/384/EF av 30. april 2009 om godtgjøringspolitikk i sektoren for finansielle tjenester( ), er forenlige med og supplerer prinsippene i dette direktiv.
In order to promote supervisory convergences in the assessment of remuneration policies and practices, the European Supervisory Authority (European Securities and Markets Authority), established by Regulation (EU) No 1095/2010 of the European Parliament and of the Council( ) (ESMA) should ensure the existence of guidelines on sound remuneration policies in the AIFM sector. 
For å fremme tilsynsmessig tilnærming i vurderingen av godtgjøringspolitikk og -praksis bør Den europeiske tilsynsmyndighet (Den europeiske verdipapir- og markedstilsynsmyndighet), opprettet ved europaparlaments- og rådsforordning (EU) nr. 1095/2010( ) (ESMA), sikre at det finnes retningslinjer for forsvarlig godtgjøringspolitikk i sektoren for forvaltere.
The European Supervisory Authority (European Banking Authority) established by Regulation (EU) No 1093/2010 of the European Parliament and of the Council( ) should assist it in the elaboration of such guidelines. 
Den europeiske tilsynsmyndighet (Den europeiske banktilsynsmyndighet) opprettet ved europaparlaments- og rådsforordning (EU) nr. 1093/2010( ) bør bistå ved utarbeidingen av slike retningslinjer.
The provisions on remuneration should be without prejudice to the full exercise of fundamental rights guaranteed by the Treaties, in particular Article 153(5) TFEU, general principles of national contract and labour law, applicable legislation regarding shareholders’ rights and involvement and the general responsibilities of the administrative and supervisory bodies of the institution concerned, as well as the right, where applicable, of social partners to conclude and enforce collective agreements, in accordance with national laws and traditions. 
Bestemmelsene om godtgjøring skal ikke berøre den fulle utøvelsen av de grunnleggende rettigheter som er garantert i traktatene, særlig artikkel 153 nr. 5 TEUV, de generelle prinsippene i nasjonal avtale- og arbeidsrett, gjeldende lovgivning om aksjeeieres rettigheter og deltakelse og det generelle ansvaret til den berørte institusjonens administrative organer og tilsynsorganer samt, der dette er relevant, retten til partene i arbeidslivet til å inngå og håndheve tariffavtaler i samsvar med nasjonale lover og tradisjoner.
Reliable and objective asset valuation is crucial for the protection of investor interests. 
En pålitelig og objektiv verdsetting av aktiva er avgjørende for å beskytte investorenes interesser.
AIFMs employ different methodologies and systems for valuing assets, depending on the assets and markets in which they predominantly invest. 
Forvaltere bruker forskjellige metoder og systemer ved verdsetting av aktiva, avhengig av hvilke aktiva og markeder de hovedsakelig investerer i.
It is appropriate to recognise those differences but, nevertheless, to require in all cases AIFMs to implement valuation procedures resulting in the proper valuation of assets of AIFs. 
Det er hensiktsmessig å anerkjenne disse forskjellene, men likevel kreve at forvaltere i alle tilfeller benytter framgangsmåter for verdsetting som fører til korrekt verdsetting av aktiva i AIF-er.
The process for valuation of assets and calculation of the net asset value should be functionally independent from the portfolio management and the remuneration policy of the AIFM and other measures should ensure that conflicts of interest are prevented and that undue influence on the employees is prevented. 
Prosessen for verdsetting av aktiva og beregning av netto andelsverdi bør være funksjonelt uavhengig av forvalterens porteføljeforvaltning og godtgjøringspolitikk, og andre tiltak bør sikre at interessekonflikter og utilbørlig påvirkning av arbeidstakerne unngås.
Subject to certain conditions, AIFMs should be able to appoint an external valuer to perform the valuation function. 
Under visse vilkår bør forvaltere kunne utpeke en ekstern sakkyndig til å ivareta verdsettingsfunksjonen.
Subject to strict limitations and requirements, including the existence of objective reasons, an AIFM should be able to delegate the carrying out of some of its functions on its behalf in accordance with this Directive so as to increase the efficiency of the conduct of its business. 
En forvalter bør, med forbehold for strenge begrensninger og krav, herunder at det foreligger objektive grunner, kunne delegere utførelsen av noen av sine funksjoner i samsvar med dette direktiv for å øke effektiviteten i sin virksomhet.
Subject to the same conditions, sub-delegation should also be allowed. 
Videredelegering bør også være tillatt på samme vilkår.
AIFMs should, however, remain responsible for the proper performance of the delegated functions and compliance with this Directive at all times. 
Forvaltere bør imidlertid til enhver tid fortsatt være ansvarlig for at de delegerte funksjonene ivaretas korrekt og i samsvar med dette direktiv.
The strict limitations and requirements set out on the delegation of tasks by AIFMs should apply to the delegation of management functions set out in Annex I. Delegation of supporting tasks, such as administrative or technical functions performed by the AIFM as a part of its management tasks, should not be subject to the specific limitations and requirements set out in this Directive. 
De strenge begrensningene og kravene som er fastsatt vedrørende forvalternes delegering av oppgaver, bør få anvendelse på delegeringen av forvaltningsfunksjonene fastsatt i vedlegg I. Delegering av støtteoppgaver, som administrative og tekniske funksjoner som forvalteren utfører som en del av sine forvaltningsoppgaver, bør ikke omfattes av de særskilte begrensningene og kravene fastsatt i dette direktiv.
Recent developments underline the crucial need to separate asset safe-keeping and management functions, and to segregate investor assets from those of the manager. 
Utviklingen den senere tid har understreket det påtrengende behovet for å skille oppbevarings- og forvaltningsfunksjonene og holde investorenes aktiva atskilt fra forvalterens.
Although AIFMs manage AIFs with different business models and arrangements for, inter alia, asset safe-keeping, it is essential that a depositary separate from the AIFM is appointed to exercise depositary functions with respect to AIFs. 
Selv om forvaltere forvalter AIF-er med forskjellige forretningsmodeller og ordninger for blant annet oppbevaring av aktiva, er det avgjørende at det utpekes en depositar som er atskilt fra forvalteren for å utøve depositarfunksjoner vedrørende AIF-er.
The provisions of this Directive relating to the appointment and the tasks of a depositary should apply to all AIFs managed by an AIFM subject to this Directive and therefore to all AIF business models. 
Bestemmelsene i dette direktiv vedrørende utpekingen av depositaren og dennes oppgaver bør få anvendelse på alle AIF-er som forvaltes av en forvalter som omfattes av dette direktiv, og dermed på alle forretningsmodeller for AIF-er.
They should, however, be adapted to the specificities of different business models. 
De bør imidlertid tilpasses de forskjellige forretningsmodellenes særlige egenskaper.
For some business models certain depositary tasks are more relevant than for others, depending on the type of assets the AIFs are investing in and the tasks related to those assets. 
For noen forretningsmodeller er visse depositaroppgaver mer relevante enn for andre, avhengig av hvilken type aktiva AIF-ene investerer i, og de oppgaver som er knyttet til disse aktiva.
For AIFs that have no redemption rights exercisable during the period of 5 years from the date of the initial investments and that, in accordance with their core investment policy, generally do not invest in assets that must be held in custody in accordance with this Directive or generally invest in issuers or non-listed companies in order potentially to acquire control over such companies in accordance with this Directive, such as private equity, venture capital funds and real estate funds, Member States should be able to allow a notary, a lawyer, a registrar or another entity to be appointed to carry out depositary functions. 
Medlemsstatene bør kunne tillate at en notarius publicus, en advokat, en registrar eller et annet foretak utfører depositarfunksjoner for AIF-er som ikke har noen innløsningsretter som kan utøves i en periode på fem år fra tidspunktet for de første investeringene, og som ifølge sin egen grunnleggende investeringspolitikk generelt ikke investerer i aktiva som må oppbevares i depot i samsvar med dette direktiv, eller som generelt investerer i utstedere eller unoterte selskaper for potensielt å oppnå kontroll over slike selskaper i samsvar med dette direktiv, som egenkapitalfond, risikokapitalfond og eiendomsfond.
In such cases the depositary functions should be part of professional or business activities in respect of which the appointed entity is subject to mandatory professional registration recognised by law or to legal or regulatory provisions or rules of professional conduct and can provide sufficient financial and professional guarantees to enable it to perform effectively the relevant depositary functions and meet the commitments inherent in those functions. 
I slike tilfeller bør depositarfunksjonene være en del av yrkes- eller forretningsvirksomheten som det utpekte foretaket har yrkesmessig registreringsplikt for i henhold til lovgivning eller til lover og forskrifter eller regler for yrkesmessig vandel, og som den kan stille tilstrekkelige finansielle og yrkesmessige garantier for, slik at den er i stand til å utføre aktuelle depositarfunksjoner effektivt og oppfylle de forpliktelser som følger av denne oppgaven.
This takes account of current practice for certain types of closed-ended funds. 
Dette tar hensyn til gjeldende praksis for visse typer lukkede fond.
However, for all other AIFs, the depositary should be a credit institution, an investment firm or another entity permitted under Directive 2009/65/EC, given the importance of the custody function. 
Når det gjelder alle andre AIF-er, bør imidlertid depositaren, på grunn av oppbevaringsfunksjonens betydning, være en kredittinstitusjon, et verdipapirforetak eller et annet foretak som er tillatt i henhold til direktiv 2009/65/EF.
For non-EU AIFs only, it should also be possible for the depositary to be a credit institution or any other entity of the same nature as the entities referred to in this recital as long as it is subject to effective prudential regulation and supervision which have the same effect as Union law and are effectively enforced. 
Bare når det gjelder AIF-er basert i en tredjestat, bør depositaren også kunne være en kredittinstitusjon eller et annet foretak av samme type som foretakene nevnt i denne betraktning, forutsatt at den er underlagt effektiv regulering og effektivt tilsyn med samme virkning som unionsretten og håndheves effektivt.
The depositary should have its registered office or a branch in the same country as the AIF. 
Depositaren bør ha forretningskontor eller filial i samme land som AIF-et.
It should be possible for a non-EU AIF to have a depositary established in the relevant third country only if certain additional conditions are met. 
Det bør være mulig for et AIF basert i en tredjestat å ha en depositar som er etablert i den relevante tredjestaten bare dersom visse ytterligere vilkår er oppfylt.
On the basis of the criteria set out in delegated acts, the Commission should be empowered to adopt implementing measures, stating that prudential regulation and supervision of a third country have the same effect as Union law and are effectively enforced. 
På grunnlag av kriteriene fastsatt i delegerte rettsakter bør Kommisjonen ha fullmakt til å vedta gjennomføringstiltak der det framgår at regulering og tilsyn foretatt i en tredjestat har samme virkning som unionsretten og håndheves effektivt.
Further, the mediation procedure set out in Article 19 of Regulation (EU) No 1095/2010 should apply in the event that competent authorities disagree on the correct application of the other additional conditions. 
Dessuten bør meklingsframgangsmåten i artikkel 19 i forordning (EU) nr. 1095/2010 få anvendelse dersom vedkommende myndigheter er uenige om den korrekte anvendelsen av de andre ytterligere vilkårene.
Alternatively, for non-EU AIFs, the depositary should also be able to be established in the home Member State or in the Member State of reference of the AIFM managing the AIF. 
Alternativt bør depositaren for AIF-er basert i en tredjestat også kunne være etablert i hjemstaten eller i referansemedlemsstaten til forvalteren som forvalter AIF-et.
The Commission is invited to examine the possibilities of putting forward an appropriate horizontal legislative proposal that clarifies the responsibilities and liabilities of a depositary and governs the right of a depositary in one Member State to provide its services in another Member State. 
Kommisjonen oppfordres til å undersøke mulighetene for å legge fram et hensiktsmessig tverrgående forslag til regelverk som klargjør depositarens ansvar og plikter og fastsetter hvilken rett en depositar i én medlemsstat har til å yte sine tjenester i en annen medlemsstat.
The depositary should be responsible for the proper monitoring of the AIF’s cash flows, and, in particular, for ensuring that investor money and cash belonging to the AIF, or to the AIFM acting on behalf of the AIF, is booked correctly on accounts opened in the name of the AIF or in the name of the AIFM acting on behalf of the AIF or in the name of the depositary acting on behalf of the AIF for the safe-keeping of the assets of the AIF, including the holding in custody of financial instruments that can be registered in a financial instruments account opened in the depositary’s books and all financial instruments that can be physically delivered to the depositary, and for the verification of ownership of all other assets by the AIF or the AIFM on behalf of the AIF. 
Depositaren bør ha ansvar for forsvarlig overvåking av AIF-ets kontantstrømmer og særlig for å sikre at investormidler som tilhører AIF-et eller forvalteren som handler på vegne av AIF-et, bokføres korrekt på kontoer som er åpnet i AIF-ets navn eller i navnet til forvalteren eller depositaren som handler på vegne av AIF-et. Depositaren bør også ha ansvar for å oppbevare AIF-ets aktiva, herunder for oppbevaring i depot av finansielle instrumenter som kan registreres på en konto for finansielle instrumenter som er åpnet i depositarens regnskaper, samt alle finansielle instrumenter som fysisk kan overdras til depositaren, og for å kontrollere at AIF-et eller forvalteren på vegne av AIF-et har eiendomsretten til alle andre aktiva.