natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The recommendation takes as a source of reference several international accounting standards (IAS) that have been published by the International Accounting Standards Committee (IASC) which are of specific relevance to environmental issues, in particular IAS 36 on impairment of assets, IAS 37 on provisions, contingent liabilities and contingent assets and IAS 38 on intangible assets. 
Rekommandasjonen viser til en rekke internasjonale regnskapsstandarder (IAS) som er blitt offentliggjort av International Accounting Standards Committee (IASC), og som er av særlig betydning for miljøspørsmål, særlig IAS 36 om verdifall på eiendeler, IAS 37 om avsetninger, betingede forpliktelser og betingede eiendeler, og IAS 38 om immaterielle eiendeler.
In the light of this, account is also taken of the Commission's 1997 interpretative communication concerning certain Articles of the fourth and seventh Directives on accounting( ) and of the November 1995 Accounting advisory forum paper on environmental issues in financial reporting (Document XV/6004/94). 
På bakgrunn av dette er det også tatt hensyn til den fortolkende kommisjonsmelding fra 1997 om visse artikler i fjerde og sjuende regnskapsdirektiv( ) og til dokumentet fra Det rådgivende forum for regnskapsspørsmål av november 1995 om miljøspørsmål i finansiell rapportering (dokument XV/6004/94).
While encouraging particular solutions, this approach is not aimed at eliminating the possibility of applying alternative treatments where permitted by the Directives. 
Selv om det anbefales visse løsninger, tar denne framgangsmåte ikke sikte på å utelukke muligheten for å benytte alternativ behandling i de tilfeller der direktivene tillater det.
Therefore, certain accounting treatments with regard to environmental issues are recommended in order to enhance the provision of more meaningful information by the preparers of the financial statements. 
Visse typer regnskapsmessig behandling av miljøspørsmål anbefales derfor for å gjøre de opplysninger som gis av dem som er ansvarlige for å utarbeide regnskaper, mer meningsfylte.
The recommendation aims to present guidance on the application of the provisions of the fourth and seventh Directives (Directives 78/660/EEC and 83/349/EEC, respectively) with respect to environmental issues. 
Rekommandasjonen tar sikte på å gi retningslinjer for hvordan bestemmelsene i fjerde og sjuende direktiv (direktiv 78/660/EØF og 83/349/EØF) skal anvendes når det gjelder miljøspørsmål.
In order to meet this objective the recommendation includes a section on definitions. 
Av denne grunn inneholder rekommandasjonen et avsnitt med definisjoner.
The disclosure in the annual report of appropriate information with regard to environmental performance, where relevant to the financial performance or position of the enterprise or its development, is specifically addressed paragraph 2 of section 4 of the Annex to this recommendation. 
Presentasjon av hensiktsmessige opplysninger i årsberetningen om miljøprestasjon når dette kan være relevant for foretakets resultat eller finansielle stilling eller for dets utvikling, behandles særskilt i nr. 2 i avsnitt 4 i vedlegget til denne rekommandasjon.
For the recommendations on disclosures to be effective they need to be supplemented with workable definitions of the concepts covered. 
For at rekommandasjonene om presentasjon av opplysninger skal være effektive, må de utfylles med praktiske definisjoner av de begreper som benyttes.
The recommendation aims at providing comprehensive guidance in the area of disclosure, and identifies relevant disclosures that allow for comparability and consistency of the environmental information presented. 
Den har til hensikt å gi omfattende retningslinjer for presentasjon av opplysninger, og peker på relevante opplysninger som gjør presenterte miljøopplysninger sammenlignbare og konsekvente.
This is particularly the case for the disclosure in the notes to the accounts of environmental expenditures either charged to the profit and loss account or capitalised, as well as the expenditures incurred as a result of fines and penalties for non-compliance with environmental regulations and compensations to third parties, paragraph 6 of section 4 of the Annex to this recommendation. 
Dette gjelder særlig presentasjon av opplysninger i notene til regnskapet om miljøkostnader som enten belastes resultatregnskapet eller balanseføres, samt kostnader pådratt som følge av bøter og annen straff for manglende overholdelse av miljøbestemmelser og erstatning til tredjemann, i samsvar med nr. 6 i avsnitt 4 i vedlegget til denne rekommandasjon.
This recommendation is not intended to establish unjustified burdensome obligations on the preparers of financial statements. 
Hensikten med denne rekommandasjon er ikke å pålegge dem som utarbeider regnskaper uberettiget tyngende forpliktelser.
Therefore, the aim should be to make separate environmental reports and the annual accounts and annual reports more consistent, cohesive and closely associated. 
Målet bør derfor være å gjøre separate miljørapporter og selskapsregnskaper og årsberetninger for selskaper mer konsekvente, sammenhengende og nærmere tilknyttet hverandre.
The purpose of this recommendation is to promote this aim by ensuring that environmental disclosures are incorporated in the annual accounts and annual reports in a way that complements the more detailed and wide-ranging separate environmental reports. 
Formålet med denne rekommandasjon er å fremme dette mål ved å sikre at miljøopplysninger inngår i regnskaper og i årsberetninger på en måte som utfyller de mer detaljerte og omfattende separate miljørapportene.
Appropriate disclosures are considered a key factor that facilitates transparency of information. 
Presentasjon av hensiktsmessige opplysninger anses som en avgjørende faktor for å fremme åpenhet.
Disclosures are appropriate where they affect the user's understanding of the financial statements. 
Presentasjonen av opplysninger er hensiktsmessig når den påvirker brukerens forståelse av regnskaper.
Separate environmental reports satisfy the information needs of stakeholder groups that are only partially met by the information provided in the annual accounts and annual reports of enterprises. 
Offentliggjøring av separate miljørapporter oppfyller informasjonsbehov hos aktørgrupper som bare delvis dekkes av den informasjon som gis i selskapsregnskaper og i årsberetninger for selskaper.
However, this recommendation recognises that different groups of stakeholders have different information needs or rank them differently. 
Rekommandasjonen erkjenner imidlertid at ulike grupper aktører har ulike informasjonsbehov eller prioriterer dem på forskjellig måte.
It is not a purpose of this recommendation to identify the reasons underlying this trend. 
Rekommandasjonen har ikke som formål å belyse årsakene til denne utviklingen.
The recommendation recognises that there has been a gradual development of separate environmental reports, particularly by companies that operate in sectors with significant environmental impacts. 
Denne rekommandasjon erkjenner at det har vært en gradvis utvikling i retning av separate miljørapporter, særlig hos selskaper som utøver virksomhet i sektorer med betydelige miljøvirkninger.
In order to achieve these objectives, and given the increasing importance attached to environmental issues in the European Union, the Commission aims at clarifying existing rules and providing more specific guidance on the subjects of recognition, measurement and disclosure of environmental issues in the annual accounts and annual reports of companies. 
For å nå disse målene, og tatt i betraktning den økende betydning som knyttes til miljøspørsmål i Den europeiske union, søker Kommisjonen å tydeliggjøre eksisterende bestemmelser og gi mer konkrete retningslinjer for innregning, måling og presentasjon av opplysninger når det gjelder miljøspørsmål i selskapsregnskaper og i årsberetninger for selskaper.
The quantity, transparency and comparability of environmental data flowing through the annual accounts and annual reports of companies must also be increased. 
De miljøopplysninger som forekommer i selskapsregnskaper og i årsberetninger for selskaper må også bli flere, klarere og mer sammenlignbare.
The Commission is committed to work towards maintaining consistency between the European Union financial reporting, framework and international accounting standards developed by the IASC. 
Kommisjonen har forpliktet seg til å arbeide for å bevare samsvar mellom Den europeiske unions regelverk for finansiell rapportering og de internasjonale regnskapsstandarder som er utviklet av IASC.
The IASC has published several international accounting standards that lay down provisions and accounting principles that are relevant when dealing with environmental issues. 
IASC har offentliggjort flere internasjonale regnskapsstandarder som inneholder regler og regnskapsprinsipper som er relevante i forbindelse med miljøspørsmål.
Nevertheless, there is little guidance directly related to such matters and no specific international accounting standard solely focused on environmental issues. 
Det finnes likevel få retningslinjer som direkte gjelder disse spørsmålene og ingen konkret internasjonal regnskapsstandard som utelukkende er viet miljøspørsmål.
The recommendation has been prepared with a view to support policies linked to the single market and to contribute to ensuring that users of financial statements receive meaningful and comparable information with regard to environmental issues, thereby reinforcing the Community initiatives in the area of environmental protection. 
Denne rekommandasjon er utarbeidet med henblikk på å støtte politiske tiltak knyttet til det indre marked og som bidrag til å sikre at brukere av regnskaper får sammenlignbare og relevante opplysninger om miljøspørsmål, slik at fellesskapstiltak på området miljøvern forsterkes.
The Commission is of the opinion that there is a justified need to facilitate further harmonisation on what to disclose in the annual accounts and annual reports of enterprises in the European Union as far as environmental matters are concerned. 
Kommisjonen mener at det er et reelt behov for å lette en ytterligere harmonisering av det som skal presenteres i selskapsregnskaper og i årsberetninger for selskaper i Den europeiske union når det gjelder miljøspørsmål.
Consequently, the Commission has lent its support to the work of the International Accounting Standards Committee (IASC) which, in turn, set as its objective the development of a core set of high quality international accounting standards (IASs). 
Kommisjonen har derfor støttet arbeidet til International Accounting Standards Committee (IASC) som i sin tur har som mål å utvikle et grunnleggende sett av internasjonale regnskapsstandarder av høy kvalitet (IAS).
While the European legislative framework for financial reporting does not explicitly Address Environmental issues, the general principles and provisions laid down in the Fourth and Seventh Company Law Directives apply (Directives 78/660/EEC and 83/349/EEC, respectively). 
Selv om Fellesskapets regelverk om finansiell rapportering ikke uttrykkelig tar opp miljøspørsmål, får hovedprinsippene og bestemmelsene fastsatt i fjerde og sjuende selskapsrettsdirektiv (direktiv 78/660/EØF og 83/349/EØF) anvendelse.
As part of its 1995 accounting strategy( ) the Commission seeks to integrate European harmonisation in the accounting field within the broader context of international accounting harmonisation. 
Innenfor rammen av sin regnskapsstrategi fra 1995( ) bestreber Kommisjonen seg på å integrere europeisk harmonisering på regnskapsområdet i den videre internasjonale regnskapsharmonisering.
Accounting harmonisation: 
Regnskapsharmonisering:
A new strategy vis-à-vis international harmonisation. 
En ny strategi for internasjonal harmonisering.
When companies do disclose environmental information it is often the case that the value of the information is seriously handicapped by the absence of a common and recognised set of disclosures that includes the necessary definitions and concepts with regard to environmental issues. 
I de tilfeller der selskapene presenterer miljøopplysninger er verdien av opplysningene ofte sterkt redusert av at det ikke finnes noe felles og anerkjent sett av bestemmelser om presentasjon som omfatter nødvendige definisjoner og begreper med hensyn til miljøspørsmål.
The information is often disclosed in a variety of non-harmonised ways among companies and/or reporting periods, rather than being presented in an integrated and consistent manner throughout the annual accounts and the annual report. 
Opplysningene presenteres ofte etter ikke-harmoniserte metoder som varierer sterkt mellom selskaper og/eller regnskapsperioder i stedet for å presenteres på en integrert og konsekvent måte i hele selskapsregnskapet og årsberetningen for selskapet.
The costs of collecting and reporting environmental data and the sensitiveness or confidentiality that might be associated, in certain cases, with such information are frequently regarded as deterrent factors for disclosure of environmental information in the financial statements of companies. 
Kostnadene ved innsamling og offentliggjøring av miljøopplysninger og den følsomhet eller fortrolighet som i visse tilfeller kan forbindes med slike opplysninger anses ofte som avskrekkende faktorer når det gjelder presentasjon av miljøopplysninger i selskapsregnskaper.
Nevertheless, these arguments do not eliminate the need to stimulate the provision of environmental information. 
Disse argumentene fjerner likevel ikke behovet for å oppmuntre til presentasjon av miljøopplysninger.
Users of financial statements need information about the impact of environmental risks and liabilities on the financial position of the company, and about the company's attitude towards the environment and the enterprise's environmental performance to the extent that they may have consequences on the financial health of the company. 
Brukere av regnskaper trenger opplysninger om virkningen av miljørisikoer og -forpliktelser på selskapets finansielle stilling, og om selskapets holdning til miljøet og dets miljøprestasjon i den grad disse forholdene kan få følger for selskapets finansielle stilling.
In the absence of harmonised authoritative guidelines in relation to environmental issues and financial reporting, comparability between companies becomes difficult. 
Uten harmoniserte bindende retningslinjer for integrering av miljøspørsmål i finansiell rapportering er det vanskelig å foreta sammenligninger mellom selskapene.
Investors need to know how companies deal with environmental issues. 
Investorer har behov for å vite hvordan selskaper håndterer miljøspørsmål.
Regulatory authorities have an interest in monitoring the application of environmental regulations and the associated costs. 
Reguleringsmyndighetene har en interesse av å kontrollere hvordan miljøbestemmelsene og de tilknyttede kostnader anvendes.
Nonetheless, voluntary disclosure of environmental data in the annual accounts and annual reports of companies is still running at low levels, even though it is often perceived that enterprises face increasing environmental costs for pollution prevention and clean-up equipment and for waste clean-up and monitoring systems, in particular those enterprises operating in sectors that have significant impacts on the environment. 
Frivillig presentasjon av miljøopplysninger i selskapsregnskaper og årsberetninger for selskaper er likevel fremdeles sjelden, selv om hovedinntrykket er at foretakene står overfor økende miljøkostnader med å hindre forurensning, til renseutstyr og systemer for avfallskontroll- og avfallsbehandling, særlig de foretakene som utøver virksomhet i sektorer som har en betydelig påvirkning på miljøet.
The lack of explicit rules has contributed to a situation where different stakeholders, including regulatory authorities, investors, financial analysts and the public in general may consider the environmental information disclosed by companies to be either inadequate or unreliable. 
Mangelen på uttrykkelige bestemmelser har bidratt til en situasjon der forskjellige aktører, herunder reguleringsmyndigheter, investorer, finansanalytikere og allmennheten, kan anse selskapers miljøopplysninger for å være enten utilstrekkelige eller upålitelige.
The Amsterdam Treaty recognised that a key element for promoting sustainable development (Article 6 of the EC Treaty) is the principle of the integration of environmental requirements into other policies. 
Amsterdam-traktaten erkjenner at integrering av miljøvernkrav i politikken på andre områder er et nøkkelelement for å fremme bærekraftig utvikling (artikkel 6 i EF-traktaten).
In view of this objective, the Cardiff European Council endorsed a strategy for the integration of environmental objectives into all Community policies and actions. 
På bakgrunn av dette mål godkjente Det europeiske råd på sitt møte i Cardiff en strategi for integrering av miljømål i alle politikkområder og tiltak i Fellesskapet.
This strategy was confirmed and further developed by the Vienna European Council that invited the Internal Market Council to consider how such integration could be achieved in this particular domain. 
Denne strategien ble bekreftet og utviklet videre på Det europeiske råds møte i Wien, som oppfordret Rådet for det indre marked til å vurdere hvordan slik integrering kunne oppnås på dette området.
In 1999 the Commission adopted a communication on the single market and the environment (COM(99)263 of 8 June 1999) which is intended to contribute to making environmental and single market policies mutually. supportive and reinforcing, whilst at the same time developing synergies between them. 
I 1999 vedtok Kommisjonen en melding om det indre marked og miljøet (KOM(99)263 av 8. juni 1999) som har som mål å bidra til at miljøpolitikken og politikken for det indre marked virker gjensidig støttende og forsterkende, samtidig som det utvikles synergi mellom dem.
This Communication identifies specific single market policy areas in which the Commission will strive for a closer integration with environmental policy, and lays down a series of further measures, among which to issue a recommendation on environmental issues in financial reporting. 
Meldingen utpeker områder innenfor politikken for det indre marked der Kommisjonen vil arbeide for nærmere integrering med miljøpolitikken, og foreslår en rekke ytterligere tiltak, særlig offentliggjøring av en rekommandasjon om behandling av miljøspørsmål innenfor finansiell rapportering.
Such recommendation is also a direct follow-up of the November 1995 Accounting advisory forum paper on environmental issues in financial reporting (Document XV/6004/94). 
En slik rekommandasjon er også en direkte oppfølging av dokumentet fra Det rådgivende forum for regnskapsspørsmål av november 1995 om miljøspørsmål innenfor finansiell rapportering (dokument XV/6004/94).
Among a range of proposals in the area of environmental protection, it provides for a Community initiative in the area of accounting. 
Blant en rekke forslag på miljøvernområdet inneholder det et fellesskapsinitiativ på regnskapsområdet.
This initiative should relate primarily to the ways and means used by companies to report on financial aspects relating to the environment. 
Dette initiativet bør hovedsakelig gjelde metodene selskaper benytter for å framlegge opplysninger om finansielle aspekter knyttet til miljøet.
An enhanced attention to financial aspects could contribute to achieving the goals of the programme; 
Større oppmerksomhet om de finansielle aspekter kunne bidra til å nå programmets mål.
ensuring that environmental expenditures and risks are taken into account could increase the company's awareness of environmental issues. 
Ved å sikre at det tas hensyn til miljøkostnader og –risikoer er det mulig at selskapene ville bli mer bevisste på miljøspørsmål.
In 2001 the Commission has adopted a communication concerning the sixth action plan for the environment (COM(2001)31 final of 24 January 2001). 
I 2001 vedtok Kommisjonen en melding om den sjette handlingsplanen for miljø (KOM(2001) 31 endelig av 24. januar 2001).
Having regard to the Treaty establishing the European Community and in particular Article 211 EC, 
under henvisning til traktaten om opprettelse av Det europeiske fellesskap, særlig artikkel 211,
Having regard to the fourth Council Directive 78/660/EEC of 25 July 1978 based on Article 54(3)(g) of the Treaty on the annual accounts of certain types of companies( ), as last amended by Directive 1999/60/EC( ), 
under henvisning til fjerde rådsdirektiv 78/660/EØF av 25. juli 1978 med hjemmel i traktatens artikkel 54 paragraf 3 bokstav g) om årsregnskapene for visse selskapsformer( ), sist endret ved direktiv 1999/60/EF( ),
Having regard to the seventh Council Directive 83/349/EEC of 13 June 1983 based on Article 54(3)(g) of the Treaty on consolidated accounts( ), as last amended by Directive 90/605/EEC( ), 
under henvisning til sjuende rådsdirektiv 83/349/EØF av 13. juni 1983 med hjemmel i traktatens artikkel 54 paragraf 3 bokstav g) om konsoliderte regnskaper( ), sist endret ved direktiv 90/605/EØF( ), og
In 1992 the Commission published its fifth action programme on the environment «Towards sustainability» (COM(92)23)( fn ). 
I 1992 offentliggjorde Kommisjonen sitt femte handlingsprogram for miljø kalt «Mot en bærekraftig utvikling» (KOM(92)23)( fn ).
on the role of non-executive or supervisory directors of listed companies and on the committees of the (supervisory) board 
om rollen til styremedlemmer uten ledelsesansvar og medlemmer av tilsynsorganet i børsnoterte selskaper og om styrets eller tilsynsorganets komiteer
In a Communication adopted on 21 May 2003, the Commission presented its Action Plan «Modernising Company Law and Enhancing Corporate Governance in the European Union — A Plan to Move Forward»( ). 
I en melding vedtatt 21. mai 2003 la Kommisjonen fram sin handlingsplan «Modernisering av selskapsretten og forbedring av foretaksstyringen i Den europeiske union — en handlingsplan»( ).
The main objectives of the Action Plan are to strengthen shareholders’ rights and protection for employees, creditors and the other parties with which companies deal, while adapting company law and corporate governance rules appropriately for different categories of company, and to foster the efficiency and competitiveness of businesses, with special attention to some specific cross-border issues. 
Hovedmålene med handlingsplanen er å styrke aksjeeieres rettigheter og vernet av ansatte, kreditorer og andre parter som selskaper samhandler med, og samtidig tilpasse regler innenfor selskapsrett og foretaksstyring til ulike kategorier selskaper, samt å fremme foretakenes effektivitet og konkurranseevne, med særlig vekt på visse tverrnasjonale spørsmål.
In its Resolution of 21 April 2004, the European Parliament welcomed the Action Plan and expressed strong support for most of the initiatives announced. 
I sin resolusjon av 21. april 2004 hilste Europaparlamentet handlingsplanen velkommen og uttrykte sterk støtte til de fleste av de kunngjorte initiativene.
The European Parliament called on the Commission to propose rules to eliminate and prevent conflicts of interest, and stressed in particular the need for listed companies to have an audit committee, whose functions should include overseeing the external auditor’s independence, objectivity and effectiveness. 
Europaparlamentet oppfordret Kommisjonen til å foreslå regler for å fjerne og forhindre interessekonflikter, og la særlig vekt på behovet for at børsnoterte selskaper har en revisjonskomité, som bl.a. bør ha til oppgave å føre tilsyn med den eksterne revisors uavhengighet, objektivitet og effektivitet.
Non-executive or supervisory directors are recruited by companies for a variety of purposes. 
Styremedlemmer uten ledelsesansvar eller medlemmer av tilsynsorganet blir rekruttert av selskaper for en rekke ulike formål.