natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In some Member States, specific direct debit instruments exist which seem very similar to payment card transactions in that the payer uses a card at the point of sale to initiate the payment transaction but the underlying payment transaction is a direct debit. 
I noen medlemsstater finnes det særskilte instrumenter for direkte debitering som tilsynelatende har mye til felles med betalingskorttransaksjoner ved at betaleren på salgsstedet anvender et kort for å iverksette betalingstransaksjonen, men den underliggende betalingstransaksjonen er en direkte debitering.
In such payment transactions the card is used only for a read-out in order to facilitate the electronic generation of the mandate, which has to be signed by the payer at the point of sale. 
Ved en slik betalingstransaksjon brukes kortet bare til avlesning med sikte på å lette den elektroniske genereringen av fullmakten, som skal underskrives av betaleren på salgsstedet.
Although such payment services cannot be classified as a niche product, there is a need for a transitional period in relation to such payment services because of the substantial transaction volume involved. 
Selv om slike betalingstjenester ikke kan klassifiseres som et nisjeprodukt, er det behov for en overgangsperiode for slike betalingstjenester på grunn av det betydelige antallet transaksjoner som er berørt.
In order to enable the stakeholders to implement an adequate SEPA substitute, that transitional period should be of sufficient length. 
For å gi de berørte parter mulighet til å gjennomføre en egnet SEPA-erstatning, bør overgangsperioden være tilstrekkelig lang.
For the proper functioning of the internal market for payments it is essential to ensure that payers such as consumers, businesses or public authorities are able to send credit transfers to payment accounts held by the payees with PSPs which are located in other Member States and which are reachable in accordance with this Regulation. 
For at det indre marked for betalinger skal kunne fungere tilfredsstillende, er det avgjørende å sikre at betalere, for eksempel forbrukere, virksomheter eller offentlige myndigheter, kan foreta kredittoverføringer til betalingskontoer som betalingsmottakerne har opprettet hos betalingstjenesteytere som er etablert i andre medlemsstater, og som er tilgjengelige i henhold til denne forordning.
In order to secure a smooth transition to SEPA, a valid payee authorisation to collect recurring direct debits in a legacy scheme should remain valid after the migration deadline established in this Regulation. 
For å sikre en smidig overgang til SEPA bør en gyldig tillatelse til at en betalingsmottaker kan innkreve tilbakevendende direkte debiteringer gjennom en tradisjonell ordning, fortsatt være gyldig etter utløpet av omstillingsfristen som er fastsatt i denne forordning.
Such an authorisation should be considered as representing consent to the payer’s PSP to execute the recurring direct debits collected by the payee in compliance with this Regulation, in the absence of national law relating to the continued validity of the mandate or customer agreements changing direct debit mandates to allow their continuation. 
En slik tillatelse bør anses som et samtykke til at betalerens betalingstjenesteyter utfører de tilbakevendende direkte debiteringene som innkreves av betalingsmottakeren i samsvar med denne forordning, i mangel av nasjonale bestemmelser om fullmaktens fortsatte gyldighet eller av kundeavtaler som endrer direkte debiteringsfullmakter slik at de fortsatt gjelder.
However, consumer rights must be protected and where existing direct debit mandates have unconditional refund rights, such rights should be maintained. 
Forbrukerrettighetene skal imidlertid beskyttes, og dersom eksisterende direkte debiteringsfullmakter omfatter ubetinget rett til refusjon, bør slike rettigheter opprettholdes.
Competent authorities should be empowered to fulfil their monitoring duties efficiently and to take all necessary measures including considering complaints to ensure that PSPs comply with this Regulation. 
Vedkommende myndigheter bør ha fullmakt til å utføre sine tilsynsoppgaver effektivt og til å treffe alle nødvendige tiltak, herunder klagebehandling, for å sikre at betalingstjenesteytere overholder denne forordning.
Also, Member States should ensure that complaints against PSUs for not complying with this Regulation can be filed and that this Regulation can be enforced in an effective and efficient manner by administrative or judicial means. 
Medlemsstatene bør også sikre at det kan inngis klager på betalingstjenestebrukere som ikke overholder denne forordning, og at denne forordning kan håndheves på en virkningsfull og effektiv måte ved bruk av forvaltningsmessige eller rettslige midler.
To foster compliance with this Regulation the competent authorities of different Member States should cooperate with each other and, where appropriate, with the European Central Bank (ECB) and the national central banks of the Member States and other relevant competent authorities, such as the European Supervisory Authority (European Banking Authority) established by Regulation (EU) No 1093/2010 of the European Parliament and of the Council ( ) (EBA), designated under Union or national legislation applicable to PSPs. 
Vedkommende myndigheter i medlemsstatene bør med sikte på å fremme overholdelsen av denne forordning samarbeide med hverandre og, når det er relevant, med Den europeiske sentralbank (ESB) og medlemsstatenes nasjonale sentralbanker og andre relevante vedkommende myndigheter, for eksempel Den europeiske tilsynsmyndighet (Den europeiske banktilsynsmyndighet), som ble opprettet ved europaparlaments- og rådsforordning (EU) nr. 1093/2010( ) (EBA), som er utpekt i henhold til Unionens regelverk eller nasjonal lovgivning som gjelder for betalingstjenesteytere.
Member States should lay down rules on the penalties applicable to infringements of this Regulation and should ensure that those penalties are effective, proportionate and dissuasive and that they are applied. 
Medlemsstatene bør fastsette bestemmelser om de sanksjonene som pålegges ved overtredelse av denne forordning, og bør sikre at disse sanksjonene er virkningsfulle, står i forhold til overtredelsen og har avskrekkende virkning, samt at de anvendes.
Those penalties should not be applied to consumers. 
Disse sanksjonene bør ikke få anvendelse på forbrukerne.
In order to ensure that redress is possible where this Regulation has been incorrectly applied, or where disputes occur between PSUs and PSPs concerning rights and obligations arising under this Regulation, Member States should establish adequate and effective out-of-court complaint and redress procedures. 
For å sikre muligheten for erstatning dersom denne forordning ikke anvendes på riktig måte, eller dersom det oppstår tvister mellom betalingstjenestebrukere og -ytere om rettigheter og forpliktelser i henhold til denne forordning, bør medlemsstatene fastsette tilstrekkelige og effektive framgangsmåter for utenrettslig klage og erstatning.
Member States should be able to decide that those procedures apply only to consumers or only to consumers and microenterprises. 
Medlemsstatene bør kunne beslutte at disse framgangsmåtene bare skal gjelde for forbrukere eller bare for forbrukere og svært små bedrifter.
The Commission should submit a report to the European Parliament, the Council, the European Economic and Social Committee, EBA and the ECB on the application of this Regulation. 
Kommisjonen bør framlegge en rapport for Europaparlamentet, Rådet, Den europeiske økonomiske og sosiale komité, EBA og ESB om anvendelsen av denne forordning.
The report should be accompanied, where necessary, by a proposal for the amendment of this Regulation. 
Rapporten bør om nødvendig følges av et forslag til endring av denne forordning.
In order to ensure that the technical requirements for credit transfers and direct debits in euro remain up to date, the power to adopt acts in accordance with Article 290 TFEU should be delegated to the Commission in respect of those technical requirements. 
For å sikre at de tekniske kravene til kredittoverføringer og direkte debiteringer i euro ajourføres, bør myndigheten til å vedta rettsakter i samsvar med artikkel 290 i TEUV delegeres til Kommisjonen når det gjelder disse tekniske kravene.
In the Declaration (No 39) on Article 290 TFEU, annexed to the Final Act of the Intergovernmental Conference which adopted the Treaty of Lisbon, the Conference took note of the Commission’s intention to continue to consult experts appointed by the Member States in the preparation of draft delegated acts in the financial services area, in accordance with its established practice. 
I erklæring 39 til artikkel 290 i TEUV, som er vedlegg til sluttakten fra regjeringskonferansen som vedtok Lisboa-traktaten, tok konferansen til etterretning at Kommisjonen i samsvar med sin faste praksis har til hensikt fortsatt å rådspørre sakkyndige som utpekes av medlemsstatene, når den utarbeider utkast til delegerte rettsakter på området finansielle tjenester.
It is of particular importance that the Commission carry out appropriate and transparent consultation during its preparatory work, including with the ECB and all relevant stakeholders. 
Det er særlig viktig at Kommisjonen gjennomfører egnede og gjennomsiktige samråd under sitt forberedelsesarbeid, herunder med ESB og alle berørte parter.
The Commission, when preparing and drawing up delegated acts, should ensure a simultaneous, timely and appropriate transmission of relevant documents to the European Parliament and the Council. 
Kommisjonen bør når den forbereder og utarbeider de delegerte rettsaktene, sikre at de berørte dokumentene samtidig, i rett tid og på en egnet måte oversendes til Europaparlamentet og Rådet.
Since PSPs located in Member States whose currency is not the euro would need to undertake special preparatory work outside the payments market for their national currency, such PSPs should be allowed to defer the application of the technical requirements for a certain period. 
Ettersom betalingstjenesteytere som er etablert i medlemsstater som ikke har euro som valuta, må utføre et særlig forberedelsesarbeid utenfor betalingsmarkedet for sin nasjonale valuta, bør slike betalingstjenesteytere kunne utsette anvendelsen av de tekniske kravene i en bestemt periode.
Member States whose currency is not the euro should, however, comply with the technical requirements to create a true European payments area, which will strengthen the internal market. 
Medlemsstater som ikke har euro som valuta, bør imidlertid oppfylle de tekniske kravene med sikte på å etablere et reelt europeisk betalingsområde, noe som vil styrke det indre marked.
In order to ensure broad public support for SEPA, a high level of protection for payers is essential, particularly for direct debit transactions. 
For å sikre en bred offentlig støtte til SEPA er det avgjørende at betalerne er sikret et høyt nivå for vern, særlig for direkte debiteringstransaksjoner.
The current and only pan-European direct debit scheme for consumers developed by the EPC provides for a ‘no-questions-asked’, unconditional refund right for authorised payments during a period of 8 weeks from the date on which the funds were debited, while that refund right is subject to several conditions under Articles 62 and 63 of Directive 2007/64/EC. 
Den nåværende og eneste felleseuropeiske direkte debiteringsordningen for forbrukere, som EPC har utviklet, fastsetter ubetinget rett til refusjon, uten at det stilles spørsmål for godkjente betalinger, i en periode på åtte uker fra den dato pengene debiteres, samtidig som denne refusjonsretten er underlagt flere vilkår i henhold til artikkel 62 og 63 i direktiv 2007/64/EF.
In the light of the prevailing market situation and of the necessity to ensure a high level of consumer protection, the impact of those provisions should be assessed in the report that, in accordance with Article 87 of Directive 2007/64/EC, the Commission shall, no later than 1 November 2012, present to the European Parliament, the Council, the European Economic and Social Committee and the ECB accompanied, where appropriate, by a proposal for its revision. 
På bakgrunn av den rådende markedssituasjonen og nødvendigheten av å sikre et høyt nivå for forbrukervern bør virkningene av disse bestemmelsene vurderes i den rapporten som Kommisjonen, i samsvar med artikkel 87 i direktiv 2007/64/EF, senest 1. november 2012 skal framlegge for Europaparlamentet, Rådet, Den europeiske økonomiske og sosiale komité og ESB, ved behov sammen med et forslag til endring.
Directive 95/46/EC of the European Parliament and of the Council of 24 October 1995 on the protection of individuals with regard to the processing of personal data and on the free movement of such data ( ) governs the processing of personal data carried out pursuant to this Regulation. 
Europaparlaments- og rådsdirektiv 95/46/EF av 24. oktober 1995 om vern av fysiske personer i forbindelse med behandling av personopplysninger og om fri utveksling av slike opplysninger( ) får anvendelse på behandling av personopplysninger i henhold til denne forordning.
Migration to SEPA and the introduction of common standards and rules for payments should be based on compliance with national law on the protection of sensitive personal data in Member States and should safeguard the interests of Union citizens. 
Omstillingen til SEPA og innføringen av felles standarder og regler for betalinger bør være basert på overholdelse av nasjonal lovgivning om beskyttelse av følsomme personopplysninger i medlemsstatene og bør verne om unionsborgernes interesser.
Financial messages relating to payments and transfers in the SEPA are outside the scope of the Agreement between the European Union and the United States of America of 28 June 2010 on the processing and transfer of Financial Messaging Data from the European Union to the United States for the purposes of the Terrorist Finance Tracking Program ( ). 
Finansielle meldinger om betalinger og overføringer innenfor SEPA er ikke omfattet av avtalen mellom Den europeiske union og De forente stater av 28. juni 2010 om behandling og overføring av opplysninger om finansielle betalingsmeldinger fra Den europeiske union til USA for bruk i programmet for sporing av finansiering av terrorisme ).
OJ L 195, 27.7.2010, p. 5. 
EUT L 195 av 27.7.2010, s. 5.
Since the objective of this Regulation, namely establishing technical and business requirements for credit transfers and direct debits in euro, cannot be sufficiently achieved by the Member States and can therefore, by reason of its scale or effects, be better achieved at Union level, the Union may adopt measures in accordance with the principle of subsidiarity as set out in Article 5 of the Treaty on European Union. 
Ettersom målet for denne forordning, som er å fastsette tekniske og forretningsmessige krav til kredittoverføringer og direkte debiteringer i euro, ikke kan nås i tilstrekkelig grad av medlemsstatene og derfor på grunn av målets omfang og virkninger bedre kan nås på unionsplan, kan Unionen treffe tiltak i samsvar med nærhetsprinsippet som fastsatt i artikkel 5 i traktaten om Den europeiske union.
In accordance with the principle of proportionality, as set out in that Article, this Regulation does not go beyond what is necessary in order to achieve that objective. 
I samsvar med forholdsmessighetsprinsippet fastsatt i nevnte artikkel går denne forordning ikke lenger enn det som er nødvendig for å nå dette mål.
Pursuant to Article 5(1) of Regulation (EC) No 924/2009, Member States are to remove settlement-based national reporting obligations on PSPs for balance of payments statistics relating to payment transactions of their customers of up to EUR 50000. 
I henhold til artikkel 5 nr. 1 i forordning (EF) nr. 924/2009 skal medlemsstatene avskaffe oppgjørsbaserte innenlandske rapporteringsforpliktelser som er pålagt betalingstjenesteyterne for utarbeiding av betalingsbalansestatistikker som gjelder deres kunders betalingstransaksjoner på opptil 50 000 euro.
The collection of balance-of-payments statistics based on settlements emerged after the end of foreign exchange controls and until now, constitutes a major data source alongside others such as direct surveys, contributing to good quality statistics. 
Innsamlingen av oppgjørsbaserte betalingsbalansestatistikker begynte etter at kontrollen med valutavekslinger opphørte, og har vært en viktig kilde til opplysninger sammen med andre kilder, for eksempel direkte statistiske undersøkelser, som bidrar til statistikker av god kvalitet.
From the beginning of the 1990s some Member States opted to rely more on information reported directly by companies and households than on data reported through banks on behalf of their customers. 
Fra begynnelsen av 1990-tallet valgte noen medlemsstater å anvende opplysninger som ble rapportert direkte av selskaper og husstander, i stedet for opplysninger rapportert av banker på vegne av deres kunder.
Although settlement-based reporting represents a solution that, in terms of society as a whole, reduces the cost of balance-of-payments compilation while assuring good-quality statistics, in strict terms of cross-border payments the maintenance of such reporting in some Member States might diminish efficiency and increases costs. 
Selv om oppgjørsbasert rapportering er en løsning som for samfunnet som helhet reduserer kostnadene for utarbeiding av betalingsbalanser og sikrer statistikker av god kvalitet, vil videreføring av denne rapporteringen i noen medlemsstater, når det gjelder betalinger på tvers av landegrensene, kunne redusere effektiviteten og øke kostnadene.
Since one aim of SEPA is to reduce the costs of cross-border payments, settlement-based balance-of-payments reporting should be abolished completely. 
Ettersom et av formålene med SEPA er å redusere kostnadene ved betalinger over landegrensene, bør oppgjørsbasert betalingsbalanserapportering avskaffes fullstendig.
In order to enhance legal certainty it is appropriate to align the deadlines for interchange fees set out in Article 7 of Regulation (EC) No 924/2009 with the provisions laid down in this Regulation. 
For å øke rettssikkerheten bør fristene for formidlingsgebyrer fastsatt i artikkel 7 i forordning (EF) nr. 924/2009 tilpasses til bestemmelsene i denne forordning.
Regulation (EC) No 924/2009 should therefore be amended accordingly, 
Forordning (EF) nr. 924/2009 bør derfor endres tilsvarende —
This Regulation lays down rules for credit transfer and direct debit transactions denominated in euro within the Union where both the payer’s payment service provider and the payee’s payment service provider are located in the Union, or where the sole payment service provider (PSP) involved in the payment transaction is located in the Union. 
Ved denne forordning fastsettes bestemmelser om kredittoverførings- og direkte debiteringstransaksjoner i euro innenfor Unionen for tilfeller der både betalerens betalingstjenesteyter og betalingsmottakerens betalingstjenesteyter er etablert i Unionen, eller der den eneste betalingstjenesteyteren i forbindelse med betalingstransaksjonen er etablert i Unionen.
This Regulation does not apply to the following: 
Denne forordning får ikke anvendelse på følgende:
payment transactions carried out between and within PSPs, including their agents or branches, for their own account; 
betalingstransaksjoner utført mellom eller internt hos betalingstjenesteytere, herunder deres agenter eller filialer, for egen regning,
payment transactions processed and settled through large-value payment systems, excluding direct debit payment transactions which the payer has not explicitly requested be routed via a large-value payment system; 
betalingstransaksjoner behandlet og avviklet ved hjelp av systemer for betaling av større beløp, unntatt betalingstransaksjoner ved direkte debitering der betaleren ikke uttrykkelig har anmodet om at transaksjonen skal sendes gjennom et system for betaling av større beløp,
payment transactions through a payment card or similar device, including cash withdrawals, unless the payment card or similar device is used only to generate the information required to directly make a credit transfer or direct debit to and from a payment account identified by BBAN or IBAN; 
betalingstransaksjoner ved hjelp av et betalingskort eller lignende utstyr, herunder kontantuttak, med mindre betalingskortet eller det lignende utstyret bare brukes til å skaffe de opplysningene som er nødvendige for å foreta en direkte kredittoverføring eller direkte debitering til og fra en betalingskonto som er identifisert ved BBAN- eller IBAN-nummer,
payment transactions by means of any telecommunication, digital or IT device, if such payment transactions do not result in a credit transfer or direct debit to and from a payment account identified by BBAN or IBAN; 
betalingstransaksjoner ved hjelp av en form for telekommunikasjon eller digitalt eller informasjonsteknologisk utstyr, dersom slike betalingstransaksjoner ikke fører til en kredittoverføring eller direkte debitering til og fra en betalingskonto som er identifisert ved et BBAN- eller IBAN-nummer,
transactions of money remittance as defined in point (13) of Article 4 of Directive 2007/64/EC; 
pengeoverføringstransaksjoner som definert i artikkel 4 nr. 13 i direktiv 2007/64/EF,
payment transactions transferring electronic money as defined in point (2) of Article 2 of Directive 2009/110/EC of the European Parliament and of the Council of 16 September 2009 on the taking up, pursuit and prudential supervision of the business of electronic money institutions ( ), unless such transactions result in a credit transfer or direct debit to and from a payment account identified by BBAN or IBAN. 
betalingstransaksjoner der det overføres elektroniske penger som definert i artikkel 2 nr. 2) i europaparlaments- og rådsdirektiv 2009/110/EF av 16. september 2009 om adgang å starte og utøve virksomhet som institusjon for elektroniske penger, og om tilsyn med slik virksomhet( ), med mindre slike transaksjoner fører til en kredittoverføring eller direkte debitering til og fra en betalingskonto som er identifisert ved BBAN- eller IBAN-nummer.
OJ L 267, 10.10.2009, p. 7. 
EUT L 267 av 10.10.2009, s. 7.
Where payment schemes are based on payment transactions by credit transfers or direct debits but have additional optional features or services, this Regulation applies only to the underlying credit transfers or direct debits. 
Dersom betalingsordninger bygger på betalingstransaksjoner ved hjelp av kredittoverføringer eller direkte debiteringer, men har ytterligere valgfrie egenskaper eller tjenester, får denne forordning bare anvendelse på de underliggende kredittoverføringene eller direkte debiteringene.
‘credit transfer’ means a national or cross-border payment service for crediting a payee’s payment account with a payment transaction or a series of payment transactions from a payer’s payment account by the PSP which holds the payer’s payment account, based on an instruction given by the payer; 
«kredittoverføring» en innenlandsk eller tverrnasjonal betalingstjeneste med sikte på å kreditere en betalingsmottakers betalingskonto med en betalingstransaksjon eller en rekke betalingstransaksjoner fra en betalers betalingskonto, foretatt av den betalingstjenesteyteren som forvalter betalerens betalingskonto, på grunnlag av instruks fra betaleren,
‘direct debit’ means a national or cross-border payment service for debiting a payer’s payment account, where a payment transaction is initiated by the payee on the basis of the payer’s consent; 
«direkte debitering» en innenlandsk eller tverrnasjonal betalingstjeneste med sikte på å debitere en betalers betalingskonto, der en betalingstransaksjon iverksettes av betalingsmottakeren på grunnlag av betalerens samtykke,