natgillin/translations-raw huggingface dataset:
If a credit institution uses multiple rating systems, the rationale for assigning an obligor or a transaction to a rating system shall be documented and applied in a manner that appropriately reflects the level of risk. 
Dersom en kredittinstitusjon benytter flere kredittvurderingssystemer, skal grunnene for valget av et system for en viss debitor eller en viss transaksjon dokumenteres og anvendes slik at det på en hensiktsmessig måte gjenspeiler risikonivået.
Assignment criteria and processes shall be periodically reviewed to determine whether they remain appropriate for the current portfolio and external conditions. 
Kriterier og prosesser for slik kredittvurdering skal gjennomgås med jevne mellomrom for å slå fast om de fortsatt er hensiktsmessige for gjeldende portefølje og eksterne vilkår.
Structure of rating systems 
Kredittvurderingssystemenes struktur
Where a credit institution uses direct estimates of risk parameters these may be seen as the outputs of grades on a continuous rating scale. 
Dersom en kredittinstitusjon benytter direkte estimater av risikoparametrer, kan disse ses på som verdier på en kontinuerlig kredittvurderingsskala.
Exposures to corporates, institutions and central governments and central banks 
Engasjementer med foretak, institusjoner, sentralmyndigheter og sentralbanker
A rating system shall take into account obligor and transaction risk characteristics. 
Et kredittvurderingssystem skal ta hensyn til debitorers og transaksjoners risikoegenskaper.
A rating system shall have an obligor rating scale which reflects exclusively quantification of the risk of obligor default. 
Et kredittvurderingssystem skal ha en kredittvurderingsskala for debitorer som utelukkende viser kvantifisering av risikoen for debitors mislighold.
The obligor rating scale shall have a minimum of 7 grades for non-defaulted obligors and one for defaulted obligors. 
Kredittvurderingsskalaen for debitor skal minst ha sju klasser for ikke misligholdende debitorer og én for misligholdende debitorer.
An «obligor grade» shall mean a risk category within a rating system's obligor rating scale, to which obligors are assigned on the basis of a specified and distinct set of rating criteria, from which estimates of PD are derived. 
Med «debitorklasse» menes en risikokategori på et kredittvurderingssystems kredittvurderingsskala for debitorer, der debitorer blir fordelt på grupper på grunnlag av nærmere angitte kredittvurderingskriterier, som estimater av PD verdi blir utledet fra.
A credit institution shall document the relationship between obligor grades in terms of the level of default risk each grade implies and the criteria used to distinguish that level of default risk. 
En kredittinstitusjon skal dokumentere forholdet mellom debitorklassene ved å angi nivået av den misligholdsrisiko som hver klasse innebærer, og de kriteriene som er benyttet til å skille ut dette nivået.
Credit institutions with portfolios concentrated in a particular market segment and range of default risk shall have enough obligor grades within that range to avoid undue concentrations of obligors in a particular grade. 
Kredittinstitusjoner med porteføljer som er konsentrert i et bestemt markedssegment og område for misligholdsrisiko, skal ha et tilstrekkelig antall debitorklasser innenfor dette området til å unngå unødige konsentrasjoner av debitorer i en bestemt klasse.
Significant concentrations within a single grade shall be supported by convincing empirical evidence that the obligor grade covers a reasonably narrow PD band and that the default risk posed by all obligors in the grade falls within that band. 
Dersom det foreligger betydelige konsentrasjoner innenfor en enkelt gruppe, skal det framlegges overbevisende empirisk dokumentasjon for at debitorklassen dekker et rimelig kort PD intervall, og at risikoen for mislighold forbundet med alle debitorer innenfor denne klassen, faller innenfor dette intervallet.
To qualify for recognition by the competent authorities of the use for capital requirement calculation of own estimates of LGDs, a rating system shall incorporate a distinct facility rating scale which exclusively reflects LGDrelated transaction characteristics. 
For å kvalifisere for tillatelse fra vedkommende myndigheter til å bruke egne LGD-estimater i kapitalkravsberegningen, skal kredittvurderingssystemet omfatte en egen skala som utelukkende gjenspeiler LGD tilknyttede transaksjonskjennetegn.
A «facility grade» shall mean a risk category within a rating system's facility scale, to which exposures are assigned on the basis of a specified and distinct set of rating criteria from which own estimates of LGDs are derived. 
Med «fasilitetsklasse» menes en risikokategori innenfor et kredittvurderingssystems fasilitetsskala som engasjementer tildeles på grunnlag av et spesifisert og avgrenset sett av kredittvurderingskriterier, som egne estimater av LGD verdi blir utledet fra.
The grade definition shall include both a description of how exposures are assigned to the grade and of the criteria used to distinguish the level of risk across grades. 
Definisjonen av hver klasse skal omfatte både en beskrivelse av hvordan engasjementer blir knyttet til en klasse, og av de kriteriene som benyttes til å skille de ulike risikonivåene på tvers av klasser.
Significant concentrations within a single facility grade shall be supported by convincing empirical evidence that the facility grade covers a reasonably narrow LGD band, respectively, and that the risk posed by all exposures in the grade falls within that band. 
Dersom det foreligger betydelige konsentrasjoner innenfor en enkelt fasilitetsklasse, skal det framlegges overbevisende empirisk dokumentasjon for at fasilitetsklassen omfatter et rimelig kort LGD intervall, og at risikoen forbundet med alle engasjementene innenfor denne klassen faller innenfor dette intervallet.
Credit institutions using the methods set out in Part 1, point 6 for assigning risk weights for specialised lending exposures are exempt from the requirement to have an obligor rating scale which reflects exclusively quantification of the risk of obligor default for these exposures. 
Kredittinstitusjoner som benytter metodene i del 1 nr. 6 for å tildele risikovekter til spesialiserte utlånsengasjementer, er unntatt fra kravet om å ha en kredittvurderingsskala for debitorer som utelukkende gjenspeiler kvantifiseringen av risikoen for at debitorene misligholder sine forpliktelser i forbindelse med disse engasjementene.
Notwithstanding point 6, these institutions shall have for these exposures at least 4 grades for non-defaulted obligors and at least one grade for defaulted obligors. 
Uten hensyn til nr. 6 skal disse institusjonene for slike engasjementer ha minst fire klasser for ikke misligholdende debitorer og minst én for misligholdende debitorer.
Retail exposures 
Detaljkundeengasjementer
Rating systems shall reflect both obligor and transaction risk, and shall capture all relevant obligor and transaction characteristics. 
Kredittvurderingssystemer skal gjenspeile både debitor og transaksjonsrisiko, og skal fange opp alle relevante kjennetegn ved vedkommende debitor og transaksjon.
The level of risk differentiation shall ensure that the number of exposures in a given grade or pool is sufficient to allow for meaningful quantification and validation of the loss characteristics at the grade or pool level. 
Nivået for risikodifferensiering skal sikre at antallet engasjementer i en gitt klasse eller gruppe er tilstrekkelig til å gi en meningsfull kvantifisering og validering av kjennetegnene for tap for vedkommende klasse eller gruppe.
The distribution of exposures and obligors across grades or pools shall be such as to avoid excessive concentrations. 
Fordelingen av engasjementer og debitorer på klasser eller grupper skal være slik at det unngås for store konsentrasjoner.
Credit institutions shall demonstrate that the process of assigning exposures to grades or pools provides for a meaningful differentiation of risk, provides for a grouping of sufficiently homogenous exposures, and allows for accurate and consistent estimation of loss characteristics at grade or pool level. 
Kredittinstitusjoner skal vise at metoden for å inndele engasjementer i klasser eller grupper gir en meningsfylt differensiering av risiko, grupperer tilstrekkelig homogene engasjementer og muliggjør en nøyaktig og konsekvent estimering av kjennetegnene for tap for hver klasse eller gruppe.
For purchased receivables the grouping shall reflect the seller's underwriting practices and the heterogeneity of its customers. 
For kjøpte fordringer skal grupperingen gjenspeile selgerens praksis med hensyn til kredittrisiko og kundegruppens uensartethet.
Credit institutions shall consider the following risk drivers when assigning exposures to grades or pools. 
Kredittinstitusjoner skal vurdere følgende risikofaktorer når de inndeler engasjementer i klasser eller grupper:
Obligor risk characteristics; 
debitors risikokjennetegn,
Transaction risk characteristics, including product or collateral types or both. 
transaksjonenes risikokjennetegn, herunder produkt eller sikkerhetstyper, eller begge deler.
Credit institutions shall explicitly address cases where several exposures benefit from the same collateral; and 
Kredittinstitusjoner skal særlig vurdere tilfeller der flere engasjementer har samme sikkerhet, og
Delinquency, unless the credit institution demonstrates to its competent authority that delinquency is not a material risk drivers for the exposure; 
manglende betaling, med mindre kredittinstitusjonen overfor vedkommende myndighet godtgjør at manglende betaling ikke er noen vesentlig risikofaktor for engasjementet.
Assignment to grades or pools 
Inndeling i klasser eller grupper
A credit institution shall have specific definitions, processes and criteria for assigning exposures to grades or pools within a rating system. 
En kredittinstitusjon skal ha særlige definisjoner, framgangsmåter og kriterier for å inndele engasjementer i klasser eller grupper i et kredittvurderingssystem.
The grade or pool definitions and criteria shall be sufficiently detailed to allow those charged with assigning ratings to consistently assign obligors or facilities posing similar risk to the same grade or pool. 
Definisjonene og kriteriene for klasser eller grupper skal være tilstrekkelig detaljerte til at de som har ansvar for kredittvurderingen, på en konsekvent måte kan knytte debitorer eller fasiliteter med tilsvarende risiko til samme klasse eller gruppe.
This consistency shall exist across lines of business, departments and geographic locations; 
Slik konsekvens skal sikres på tvers av forretningsområder, avdelinger og geografiske områder.
The documentation of the rating process shall allow third parties to understand the assignments of exposures to grades or pools, to replicate grade and pool assignments and to evaluate the appropriateness of the assignments to a grade or a pool; and 
Dokumentasjonen av kredittvurderingsprosessen skal gjøre det mulig for tredjemann å forstå hvordan engasjementer inndeles i klasser eller grupper, å reprodusere inndelingen og å vurdere egnetheten av inndelingen i klasse eller gruppe.
The criteria shall also be consistent with the credit institution's internal lending standards and its policies for handling troubled obligors and facilities. 
Kriteriene skal også være i samsvar med kredittinstitusjonens interne utlånsstandarder og dens retningslinjer for håndtering av problemkunder og engasjementer.
A credit institution shall take all relevant information into account in assigning obligors and facilities to grades or pools. 
En kredittinstitusjon skal ta hensyn til all relevant informasjon ved fordeling av debitorer og fasiliteter på klasser eller grupper.
Information shall be current and shall enable the credit institution to forecast the future performance of the exposure. 
Slik informasjon skal være à jour og gjøre det mulig for kredittinstitusjonen å forutsi hvordan engasjementet vil utvikle seg i framtiden.
The less information a credit institution has, the more conservative shall be its assignments of exposures to obligor and facility grades or pools. 
Jo mindre informasjon en kredittinstitusjon har, desto mer forsiktig skal den være når den inndeler engasjementer i klasser eller grupper av debitorer og fasiliteter.
If a credit institution uses an external rating as a primary factor determining an internal rating assignment, the credit institution shall ensure that it considers other relevant information. 
Dersom en kredittinstitusjon primært benytter en ekstern kredittvurdering for å fastsette en intern kredittvurderingsplassering, skal kredittinstitusjonen sikre at den tar hensyn til annen relevant informasjon.
Assignment of exposures 
Inndeling av engasjementer
Each obligor shall be assigned to an obligor grade as Part of the credit approval process. 
Hver debitor skal knyttes til en debitorklasse som del av kredittgodkjenningsprosessen.
For those credit institutions permitted to use own estimates of LGDs and/or conversion factors, each exposure shall also be assigned to a facility grade as Part of the credit approval process. 
For de kredittinstitusjoner som har tillatelse til å benytte egne estimater av LGD verdier og/eller konverteringsfaktorer, skal hvert engasjement også knyttes til en fasilitetsklasse som en del av kredittgodkjenningsprosessen.
Credit institutions using the methods set out in Part 1, point 6 for assigning risk weights for specialised lending exposures shall assign each of these exposures to a grade in accordance with point 12. 
Kredittinstitusjoner som benytter metodene i del 1 nr. 6 for å fastsette risikovekter for spesialiserte utlånsengasjementer, skal knytte hvert av disse engasjementene til en risikoklasse i samsvar med nr. 12.
Each separate legal entity to which the credit institution is exposed shall be separately rated. 
Hvert enkelt rettssubjekt som kredittinstitusjonen er eksponert overfor, skal kredittvurderes separat.
A credit institution shall demonstrate to its competent authority that it has acceptable policies regarding the treatment of individual obligor clients and groups of connected clients. 
En kredittinstitusjon skal overfor vedkommende myndighet kunne vise at den har akseptable retningslinjer for behandling av individuelle debitorkunder og grupper av kunder med innbyrdes forbindelser.
Separate exposures to the same obligor shall be assigned to the same obligor grade, irrespective of any differences in the nature of each specific transaction. 
Ulike engasjementer med samme debitor skal knyttestil samme debitorklasse, uansett forskjeller i hvert enkelt engasjements art.
Exceptions, where separate exposures are allowed to result in multiple grades for the same obligor are: 
I følgende unntakstilfeller kan forekomsten av særskilte engasjementer føre til at samme debitor knyttes til flere klasser:
country transfer risk, this being dependent on whether the exposures are denominated in local or foreign currency; 
overføringsrisiko, der dette avhenger av om engasjementene er angitt i nasjonal eller utenlandsk valuta,
where the treatment of associated guarantees to an exposure may be reflected in an adjusted assignment to an obligor grade; and 
tilfeller der garantier som er stilt for et engasjement, kan tas hensyn til ved at engasjementet knyttes til en annen debitorklasse, og
where consumer protection, bank secrecy or other legislation prohibit the exchange of client data. 
tilfeller der forbrukervern, bankers taushetsplikt eller annen lovgivning forbyr utveksling av kundeopplysninger.
Each exposure shall be assigned to a grade or a pool as part of the credit approval process. 
Hvert engasjement skal knyttes til en klasse eller en gruppe som en del av kredittgodkjenningsprosessen.
Overrides 
Overstyring
For grade and pool assignments credit institutions shall document the situations in which human judgement may override the inputs or outputs of the assignment process and the personnel responsible for approving these overrides. 
Kredittinstitusjoner skal i forbindelse med fordelingen på klasser og grupper dokumentere de situasjoner der medarbeideres skjønn kan overstyre inn- og utdata i klassifiseringsprosessen, samt hvilke medarbeidere som har ansvar for godkjenning av slike unntak.
Credit institutions shall document these overrides and the personnel responsible. 
Kredittinstitusjoner skal dokumentere disse unntakene og hvem som har ansvar for dem.
Credit institutions shall analyse the performance of the exposures whose assignments have been overridden. 
Kredittinstitusjoner skal analysere utviklingen av de engasjementene som er blitt knyttet til en annen klasse som følge av slike avvik.
This analysis shall include assessment of the performance of exposures whose rating has been overridden by a particular person, accounting for all the responsible personnel. 
Denne analysen skal omfatte vurdering av utviklingen av engasjementer hvis kredittvurderinger er blitt tilsidesatt av en bestemt person, som har ansvar for dette på vegne av alt ansvarlig personale.
Integrity of assignment process 
Integritet i klassifiseringsprosessen
Assignments and periodic reviews of assignments shall be completed or approved by an independent party that does not directly benefit from decisions to extend the credit. 
Tilknytning til risikoklasser og regelmessige revisjoner av tilknytninger skal fullføres eller godkjennes av en uavhengig part som ikke direkte nyter godt av avgjørelser om å yte kreditt.
Credit institutions shall update assignments at least annually. 
Kredittinstitusjoner skal ajourføre inndelingene i risikoklasser minst en gang per år.
High risk obligors and problem exposures shall be subject to more frequent review. 
Debitorer med høy risiko og problemengasjementer skal være underlagt hyppigere revisjon.
Credit institutions shall undertake a new assignment if material information on the obligor or exposure becomes available. 
Kredittinstitusjoner skal foreta en ny inndeling dersom vesentlige opplysninger om debitoren eller engasjementet blir tilgjengelig.
A credit institution shall have an effective process to obtain and update relevant information on obligor characteristics that affect PDs, and on transaction characteristics that affect LGDs and/or conversion factors. 
En kredittinstitusjon skal ha en effektiv framgangsmåte for å framskaffe og ajourføre relevante opplysninger om kjennetegn ved debitorer som påvirker PD verdiene, og om kjennetegn ved transaksjoner som påvirker LGD verdier og/eller konverteringsfaktorer.
A credit institution shall at least annually update obligor and facility assignments or review the loss characteristics and delinquency status of each identified risk pool, whichever applicable. 
En kredittinstitusjon skal minst én gang per år ajourføre inndelingene for debitorer og fasiliteter eller eventuelt gjennomgå status for tap og manglende betaling for hver identifisert risikogruppe.
A credit institution shall also at least annually review in a representative sample the status of individual exposures within each pool as a means of ensuring that exposures continue to be assigned to the correct pool. 
En kredittinstitusjon skal også minst én gang per år gjennomgå status for et representativt utvalg av engasjementer i hver gruppe for å sikre at de fortsatt befinner seg i korrekt gruppe.
Use of models 
Bruk av modeller
If a credit institution uses statistical models and other mechanical methods to assign exposures to obligors or facilities grades or pools, then: 
Dersom en kredittinstitusjon benytter statistiske modeller og andre mekaniske metoder for å knytte engasjementer til klasser eller grupper av debitorer eller fasiliteter,
the credit institution shall demonstrate to its competent authority that the model has good predictive power and that capital requirements are not distorted as a result of its use. 
skal kredittinstitusjonen godtgjøre overfor vedkommende myndighet at modellen gir gode prognoser, og at kapitalkravene ikke blir misvisende som et resultat av modellen.
The input variables shall form a reasonable and effective basis for the resulting predictions. 
Variablene som legges inn i modellen, skal utgjøre et rimelig og effektivt grunnlag for prognosene.
The model shall not have material biases; 
Modellen skal ikke ha vesentlige feil,
the credit institution shall have in place a process for vetting data inputs into the model, which includes an assessment of the accuracy, completeness and appropriateness of the data; 
skal kredittinstitusjonen ha innført en framgangsmåte for å kontrollere de opplysningene som legges inn i modellen, som omfatter en vurdering av om opplysningene er nøyaktige, fullstendige og hensiktsmessige,
the credit institution shall demonstrate that the data used to build the model is representative of the population of the credit institution's actual obligors or exposures; 
skal kredittinstitusjonen vise at de opplysningene som benyttes til å utvikle modellen, er representative for kredittinstitusjonens faktiske debitorer eller engasjementer,
the credit institution shall have a regular cycle of model validation that includes monitoring of model performance and stability; review of model specification; and testing of model outputs against outcomes; and 
skal kredittinstitusjonen ha en regelmessig syklus for modellvalidering som omfatter kontroll av modellens funksjon og stabilitet, gjennomgåelse av modellens spesifikasjoner samt prøving av om modellens resultater er i samsvar med de faktiske forhold, og
the credit institution shall complement the statistical model by human judgement and human oversight to review model-based assignments and to ensure that the models are used appropriately. 
kredittinstitusjonen skal i tillegg til den statistiske modellen benytte menneskelig skjønn og tilsyn for å gjennomgå modellbaserte tilknytninger og for å sikre at modellene blir brukt på en hensiktsmessig måte.
Review procedures shall aim at finding and limiting errors associated with model weaknesses. 
Framgangsmåtene for revisjon skal ha som mål å finne og begrense feil som følge av svakheter i modellen.
Human judgements shall take into account all relevant information not considered by the model. 
Menneskelig skjønn skal ta i betraktning all relevant informasjon som modellen ikke tar hensyn til.
The credit institution shall document how human judgement and model results are to be combined. 
Kredittinstitusjonen skal dokumentere hvordan menneskelig skjønn og modellens resultater skal kombineres.
Documentation of rating systems 
Dokumentasjon av kredittvurderingssystemer
The credit institutions shall document the design and operational details of its rating systems. 
Kredittinstitusjonene skal dokumentere sine kredittvurderingssystemers utforming og hvordan de fungerer i praksis.
The documentation shall evidence compliance with the minimum requirements in this part, and address topics including portfolio differentiation, rating criteria, responsibilities of parties that rate obligors and exposures, frequency of assignment reviews, and management oversight of the rating process. 
Dokumentasjonen skal vise samsvar med minstekravene i denne del, og omfatte emner som porteføljedifferensiering, kredittvurderingskriterier, ansvar hos de parter som kredittvurderer debitorer og engasjementer, hyppighet av gjennomgåelse av tilknytninger og ledelsens kontroll med kredittvurderingsprosessen.
The credit institution shall document the rationale for and analysis supporting its choice of rating criteria. 
Kredittinstitusjonene skal dokumentere grunnlaget for og analysen som støtter dens valg av kredittvurderingskriterier.
A credit institution shall document all major changes in the risk rating process, and such documentation shall support identification of changes made to the risk rating process subsequent to the last review by the competent authorities. 
En kredittinstitusjon skal dokumentere alle større endringer i risikovurderingsprosessen, og dokumentasjonen skal muliggjøre identifisering av de endringene som er foretatt i risikovurderingsprosessen etter vedkommende myndigheters seneste gjennomgåelse.