natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The prohibition laid down in Article 101(1) of the Treaty shall not apply during the period from 1 June 2010 to 31 May 2011 in respect of agreements already in force on 31 May 2010 which do not satisfy the conditions for exemption provided for in this Regulation but which, on 31 May 2010, satisfied the conditions for exemption provided for in Regulation (EC) No 2790/1999. 
Forbudet fastsatt i traktatens artikkel 101 nr. 1 får ikke anvendelse i tidsrommet fra 1. juni 2010 til 31. mai 2011 med hensyn til avtaler som allerede har trådt i kraft 31. mai 2010, og som ikke oppfyller vilkårene for unntak fastsatt i denne forordning, men som 31. mai 2010 oppfylte vilkårene for unntak fastsatt i forordning (EF) nr. 2790/1999.
Regulation No 19/65/EEC empowers the Commission to apply Article 101(3) of the Treaty on the Functioning of the European Union( ) by regulation to certain categories of vertical agreements and corresponding concerted practices falling within Article 101(1) of the Treaty. 
Ved forordning nr. 19/65/EØF gis Kommisjonen myndighet til gjennom en forordning å anvende artikkel 101 nr. 3 i traktaten om Den europeiske unions virkemåte( ) på visse grupper av vertikale avtaler og tilsvarende samordnet opptreden som faller inn under traktatens artikkel 101 nr. 1.
Block exemption regulations apply to vertical agreements which fulfil certain conditions and may be general or sector-specific. 
Gruppeunntaksforordninger får anvendelse på vertikale avtaler som oppfyller visse vilkår, og de kan være generelle eller sektorspesifikke.
The Commission has defined a category of vertical agreements which it regards as normally satisfying the conditions laid down in Article 101(3) of the Treaty and to this end has adopted Commission Regulation (EU) No 330/2010 of 20 April 2010 on the application of Article 101(3) of the Treaty on the Functioning of the European Union to categories of vertical agreements and concerted practices( ), which replaces Commission Regulation (EC) No 2790/1999( ). 
Kommisjonen har definert en gruppe av vertikale avtaler som den mener normalt oppfyller vilkårene i traktatens artikkel 101 nr. 3, og derfor vedtatt kommisjonsforordning (EU) nr. 330/2010 av 20. april 2010 om anvendelsen av artikkel 101 nr. 3 i traktaten om Den europeiske unions virkemåte på grupper av vertikale avtaler og samordnet opptreden( ), som erstatter kommisjonsforordning (EF) nr. 2790/1999( ).
OJ L 336, 29.12.1999, p. 21. 
EFT L 336 av 29.12.1999, s. 21.
The motor vehicle sector, which includes both passenger cars and commercial vehicles, has been subject to specific block exemption regulations since 1985, the most recent being Commission Regulation (EC) No 1400/2002 of 31 July 2002 on the application of Article 81(3) of the Treaty to categories of vertical agreements and concerted practices in the motor vehicle sector( ). 
Motorvognsektoren, som omfatter både personbiler og nyttekjøretøyer, har vært underlagt særlige gruppeunntaksforordninger siden 1985, hvorav den siste er kommisjonsforordning (EF) nr. 1400/2002 av 31. juli 2002 om anvendelse av traktatens artikkel 81 nr. 3 på grupper av vertikale avtaler og samordnet opptreden i motorvognsektoren( ).
Regulation (EC) No 2790/1999 expressly stated that it did not apply to vertical agreements the subject matter of which fell within the scope of any other block exemption regulation. 
I forordning (EF) nr. 2790/1999 ble det uttrykkelig angitt at forordningen ikke fikk anvendelse på vertikale avtaler hvis innhold var omfattet av virkeområdet for andre gruppeunntaksforordninger.
The motor vehicle sector therefore fell outside the scope of that Regulation. 
Motorvognsektoren har derfor ikke vært omfattet av den forordningen.
However, the motor vehicle sector should continue to benefit from a block exemption in order to simplify administration and reduce compliance costs for the undertakings concerned, while ensuring effective supervision of markets in accordance with Article 103(2)(b) of the Treaty. 
Motorvognsektoren bør imidlertid fortsatt dra fordel av et gruppeunntak for å forenkle den administrative kontroll og redusere de berørte foretakenes kostnader i forbindelse med overholdelse, samtidig som det sikres effektiv overvåking av markedene i samsvar med traktatens artikkel 103 nr. 2 bokstav b).
Experience acquired since 2002 regarding the distribution of new motor vehicles, the distribution of spare parts and the provision of repair and maintenance services for motor vehicles, makes it possible to define a category of vertical agreements in the motor vehicle sector which can be regarded as normally satisfying the conditions laid down in Article 101(3) of the Treaty. 
Erfaringene som er gjort siden 2002 med hensyn til distribusjon av nye motorvogner, distribusjon av reservedeler samt reparasjons- og vedlikeholdstjenester for motorvogner, gjør det mulig å fastsette en gruppe av vertikale avtaler som normalt kan anses å oppfylle vilkårene i traktatens artikkel 101 nr. 3.
This category includes vertical agreements for the purchase, sale or resale of new motor vehicles, vertical agreements for the purchase, sale or resale of spare parts for motor vehicles and vertical agreements for the provision of repair and maintenance services for such vehicles, where those agreements are concluded between non-competing undertakings, between certain competitors, or by certain associations of retailers or repairers. 
Denne gruppen omfatter vertikale avtaler om kjøp, salg eller videresalg av nye motorvogner, vertikale avtaler om kjøp, salg eller videresalg av reservedeler til motorvogner og vertikale avtaler om yting av reparasjons- og vedlikeholdstjenester for slike motorvogner dersom avtalene inngås mellom ikke-konkurrerende foretak, mellom visse konkurrenter eller av visse sammenslutninger av detaljister eller reparatører.
The term ‘vertical agreements’ should be defined accordingly to include both such agreements and the corresponding concerted practices. 
Uttrykket «vertikale avtaler» bør derfor defineres slik at det omfatter både slike avtaler og tilsvarende samordnet opptreden.
The likelihood that such efficiency-enhancing effects will outweigh any anticompetitive effects due to restrictions contained in vertical agreements depends on the degree of market power of the parties to the agreement and, therefore, on the extent to which those undertakings face competition from other suppliers of goods or services regarded by their customers as interchangeable or substitutable for one another, by reason of the products’ characteristics, their prices and their intended use. 
Sannsynligheten for at slike effektivitetsøkende virkninger oppveier eventuelle konkurransebegrensende virkninger som skyldes begrensninger i de vertikale avtalene, avhenger av avtalepartenes markedsmakt, og dermed av i hvilken grad foretakene møter konkurranse fra andre leverandører av varer og tjenester som deres kunder anser som innbyrdes ombyttelige eller erstattelige på grunn av deres egenskaper, pris og bruksområde.
Vertical agreements containing restrictions which are likely to restrict competition and harm consumers, or which are not indispensable to the attainment of the efficiency-enhancing effects, should be excluded from the benefit of the block exemption. 
Vertikale avtaler som inneholder begrensninger som sannsynligvis vil begrense konkurransen og skade forbrukerne, eller som ikke er absolutt nødvendige for å oppnå effektivitetsøkende virkninger, bør utelukkes fra fordelen ved gruppeunntaket.
In order to define the appropriate scope of a block exemption regulation, the Commission must take into account the competitive conditions in the relevant sector. 
For å fastsette det relevante virkeområdet for en gruppeunntaksforordning, må Kommisjonen ta hensyn til konkurransevilkårene i den berørte sektoren.
In this respect, the conclusions of the in-depth monitoring of the motor vehicle sector set out in the Evaluation Report on the operation of Commission Regulation (EC) No 1400/2002 of 28 May 2008( ) and in the Commission Communication on The Future Competition Law Framework applicable to the Motor Vehicle sector of 22 July 2009( ) have shown that a distinction should be drawn between agreements for the distribution of new motor vehicles and agreements for the provision of repair and maintenance services and distribution of spare parts. 
I den forbindelse viser konklusjonene etter den inngående overvåkingen av motorvognsektoren fastsatt i vurderingsrapporten om anvendelsen av kommisjonsforordning (EF) nr. 1400/2002 av 28. mai 2008( ) og i kommisjonsmeldingen om den framtidige konkurranserettslige rammen for motorvognsektoren av 22. juli 2009( ) at det bør skilles mellom avtaler som gjelder distribusjon av nye motorvogner, og avtaler som gjelder yting av reparasjons- og vedlikeholdstjenester og distribusjon av reservedeler.
SEC(2008) 1946. 
SEK(2008) 1946.
As regards the distribution of new motor vehicles, there do not appear to be any significant competition shortcomings which would distinguish this sector from other economic sectors and which could require the application of rules different from and stricter than those set out in Regulation (EU) No 330/2010. 
Med hensyn til distribusjonen av nye motorvogner er det ikke noe som tyder på at det forekommer noen betydelige mangler ved konkurransen som vil kunne innebære at denne sektoren skiller seg fra andre økonomiske sektorer og kreve at den underlegges andre og strengere regler enn reglene i forordning (EU) nr. 330/2010.
The market-share threshold, the non-exemption of certain vertical agreements and the other conditions laid down in that Regulation normally ensure that vertical agreements for the distribution of new motor vehicles comply with the requirements of Article 101(3) of the Treaty. 
Markedsandelsgrensen, det at visse vertikale avtaler ikke unntas og de andre vilkårene fastsatt i nevnte forordning, bør normalt sikre at vertikale avtaler om distribusjon av nye motorvogner oppfyller kravene i traktatens artikkel 101 nr. 3.
Therefore, such agreements should benefit from the exemption granted by Regulation (EU) No 330/2010, subject to all the conditions laid down therein. 
Slike avtaler bør derfor omfattes av unntaket som gis ved forordning (EU) nr. 330/2010, forutsatt at alle vilkår i forordningen er oppfylt.
As regards agreements for the distribution of spare parts and for the provision of repair and maintenance services, certain specific characteristics of the motor vehicle aftermarket should be taken into account. 
Med hensyn til avtaler om distribusjon av reservedeler og yting av reparasjons- og vedlikeholdstjenester bør det tas hensyn til visse særlige egenskaper ved ettermarkedet for motorvogner.
In particular, the experience acquired by the Commission in applying Regulation (EC) No 1400/2002 shows that price increases for individual repair jobs are only partially reflected in increased reliability of modern cars and lengthening of service intervals. 
Særlig viser de erfaringer som Kommisjonen har gjort ved anvendelsen av forordning (EF) nr. 1400/2002, at prisstigninger for enkeltstående reparasjoner bare delvis medfører mer driftssikre moderne biler og lengre serviceintervaller.
These latter trends are linked to technological evolution and to the increasing complexity and reliability of automotive components that the vehicle manufacturers purchase from original equipment suppliers. 
Sistnevnte tendenser henger sammen med den teknologiske utvikling og med at de motorvogndeler som motorvognprodusenter kjøper av leverandører av originalt utstyr, stadig blir mer komplekse og driftssikre.
Such suppliers sell their products as spare parts in the aftermarket both through the vehicle manufacturers’ authorised repair networks and through independent channels, thereby representing an important competitive force in the motor vehicle aftermarket. 
Slike leverandører selger produktene sine som reservedeler i ettermarkedet både gjennom motorvognprodusentens godkjente reparasjonsnett og gjennom uavhengige kanaler, og utgjør derfor en viktig konkurransefaktor i ettermarkedet for motorvogner.
The costs borne on average by consumers in the Union for motor vehicle repair and maintenance services represent a very high proportion of total consumer expenditure on motor vehicles. 
De kostnader som forbrukerne i Unionen i gjennomsnitt betaler for reparasjons- og vedlikeholdstjenester for motorvogner, utgjør en svært høy andel av de sammenlagte forbrukerkostnadene til motorvogner.
Competitive conditions in the motor vehicle aftermarket also have a direct bearing on public safety, in that vehicles may be driven in an unsafe manner if they have been repaired incorrectly, as well as on public health and the environment, as emissions of carbon dioxide and other air pollutants may be higher from vehicles which have not undergone regular maintenance work. 
Konkurransevilkårene i ettermarkedet for motorvogner har i tillegg direkte følger for den offentlige sikkerhet, siden motorvogner kan være farlige dersom de er blitt reparert på feil måte, samt for folkehelsen og miljøet, siden utslipp av karbondioksid og andre luftforurensende stoffer kan være høyere for motorvogner som ikke er blitt regelmessig vedlikeholdt.
In so far as a separate aftermarket can be defined, effective competition on the markets for the purchase and sale of spare parts, as well as for the provision of repair and maintenance services for motor vehicles, depends on the degree of competitive interaction between authorised repairers, that is to say those operating within repair networks established directly or indirectly by vehicle manufacturers, as well as between authorised and independent operators, including independent spare parts suppliers and repairers. 
I den grad det kan defineres et særlig ettermarked vil en effektiv konkurranse i markedene for kjøp og salg av reservedeler og for yting av reparasjons- og vedlikeholdstjenester for motorvogner, avhenge av graden av innbyrdes konkurranse mellom godkjente reparatører, med andre ord de som driver virksomhet innenfor de reparasjonsnett som direkte eller indirekte er opprettet av motorvognprodusenter, og mellom godkjente og uavhengige aktører, herunder uavhengige leverandører av reservedeler og reparatører.
The latters’ ability to compete depends on unrestricted access to essential inputs such as spare parts and technical information. 
Sistnevntes evne til å konkurrere avhenger av ubegrenset tilgang til nødvendige innsatsfaktorer som reservedeler og tekniske opplysninger.
Having regard to those specificities, the rules in Regulation (EU) No 330/2010, including the uniform market share threshold of 30 %, are necessary but are not sufficient to ensure that the benefit of the block exemption is reserved only to those vertical agreements for the distribution of spare parts and for the provision of repair and maintenance services for which it can be assumed with sufficient certainty that the conditions of Article 101(3) of the Treaty are satisfied. 
Med hensyn til disse særtrekk er reglene i forordning (EU) nr. 330/2010, herunder den enhetlige markedsandelsgrensen på 30 %, nødvendige, men ikke tilstrekkelige for å sikre at fordelen ved gruppeunntaket kommer til å gjelde bare vertikale avtaler om distribusjon av reservedeler og om yting av reparasjons- og vedlikeholdstjenester som med tilstrekkelig sikkerhet kan antas å oppfylle vilkårene i traktatens artikkel 101 nr. 3.
Therefore, vertical agreements for the distribution of spare parts and for the provision of repair and maintenance services should benefit from the block exemption only if, in addition to the conditions for exemption set out in Regulation (EU) No 330/2010, they comply with stricter requirements concerning certain types of severe restrictions of competition that may limit the supply and use of spare parts in the motor vehicle aftermarket. 
Vertikale avtaler om distribusjon av reservedeler og om yting av reparasjons- og vedlikeholdstjenester bør derfor omfattes av gruppeunntaket bare dersom de i tillegg til vilkårene for unntak fastsatt i forordning (EU) nr. 330/2010, også oppfyller strengere krav med hensyn til visse former for alvorlige konkurransebegrensninger som kan begrense tilbudet og bruken av reservedeler i ettermarkedet for motorvogner.
In particular, the benefit of the block exemption should not be granted to agreements that restrict the sale of spare parts by members of the selective distribution system of a vehicle manufacturer to independent repairers, which use them for the provision of repair or maintenance services. 
Særlig bør fordelen ved gruppeunntaket ikke omfatte avtaler som begrenser de muligheter medlemmer av motorvognprodusenters selektive distribusjonssystem har for å selge reservedeler til uavhengige reparatører som bruker dem til å yte reparasjons- eller vedlikeholdstjenester.
Without access to such spare parts, independent repairers would not be able to compete effectively with authorised repairers, since they could not provide consumers with good quality services which contribute to the safe and reliable functioning of motor vehicles. 
Uten tilgang til slike reservedeler ville uavhengige reparatører ikke kunne konkurrere effektivt med godkjente reparatører, siden de ikke ville kunne yte forbrukerne tjenester av god kvalitet som bidrar til sikker og pålitelig drift av motorvogner.
Moreover, in order to ensure effective competition on the repair and maintenance markets and to allow repairers to offer end users competing spare parts, the block exemption should not cover vertical agreements which, although they comply with Regulation (EU) No 330/2010, nonetheless restrict the ability of a producer of spare parts to sell such parts to authorised repairers within the distribution system of a vehicle manufacturer, independent distributors of spare parts, independent repairers or end users. 
For å sikre effektiv konkurranse på markedene for reparasjoner og vedlikehold, og for å gi reparatørene mulighet til å tilby sluttbrukere konkurrerende reservedeler, bør gruppeunntaket heller ikke omfatte vertikale avtaler som, selv om de er i samsvar med forordning (EU) nr. 330/2010, likevel begrenser mulighetene for at produsenter av reservedeler kan selge slike deler til godkjente reparatører innenfor en motorvognprodusents distribusjonssystem, uavhengige distributører av reservedeler, uavhengige reparatører eller sluttbrukere.
This does not affect the liability of producers of spare parts under civil law, or the ability of vehicle manufacturers to require the authorised repairers within their distribution system to only use spare parts that match the quality of the components used for the assembly of a certain motor vehicle. 
Dette berører ikke reservedelprodusenters erstatningsansvar, eller motorvognprodusenters mulighet for å kreve at godkjente reparatører innenfor deres distribusjonssystem, utelukkende bruker reservedeler som er av samme kvalitet som komponentene som brukes ved montering av en viss motorvogn.
Moreover, in view of the vehicle manufacturers’ direct contractual involvement in repairs under warranty, free servicing, and recall operations, agreements containing obligations on authorised repairers to use only spare parts supplied by the vehicle manufacturer for those repairs should be covered by the exemption. 
Siden motorvognprodusentene har et direkte avtalemessig ansvar ved reparasjoner som omfattes av garantien, gratis service og tilbakekalling, bør unntaket omfatte avtaler som inneholder forpliktelser for godkjente reparatører til å bruke bare originale reservedeler levert av motorvognprodusenten ved disse reparasjonene.
Finally, in order to allow authorised and independent repairers and end users to identify the manufacturer of motor vehicle components or of spare parts and to choose between alternative parts, the block exemption should not cover agreements by which a manufacturer of motor vehicles limits the ability of a manufacturer of components or original spare parts to place its trade mark or logo on those parts effectively and in a visible manner. 
For at godkjente og uavhengige reparatører og sluttbrukere skal kunne identifisere produsenten av motorvognkomponenter eller reservedeler og velge mellom alternative reservedeler, bør gruppeunntaket heller ikke omfatte avtaler som innebærer at en motorvognprodusent begrenser mulighetene for en produsent av komponenter eller originale reservedeler til å sette sin logo eller sitt varemerke på disse delene på en effektiv og synlig måte.
In order to allow all operators time to adapt to this Regulation, it is appropriate to extend the period of application of the provisions of Regulation (EC) No 1400/2002 relating to vertical agreements for the purchase, sale and resale of new motor vehicles until 31 May 2013. 
For å gi operatørene tid til å tilpasse seg denne forordning bør tidsrommet for anvendelse av forordning (EF) nr. 1400/2002 med hensyn til vertikale avtaler om kjøp, salg og videresalg av motorvogner, forlenges til 31. mai 2013.
As regards vertical agreements for the distribution of spare parts and for the provision of repair and maintenance services, this Regulation should apply from 1 June 2010 so as to continue to ensure adequate protection of competition on the motor vehicle aftermarkets. 
Når det gjelder vertikale avtaler om distribusjon av reservedeler og om yting av reparasjons- og vedlikeholdstjenester bør forordningen få anvendelse fra 1. juni 2010 for å fortsatt beskytte konkurransen på ettermarkedet for motorvogner.
The Commission will, on a continuous basis, monitor developments in the motor vehicle sector and will take appropriate remedial action if competition shortcomings arise which may lead to consumer harm on the market for the distribution of new motor vehicles or the supply of spare parts or after-sales services for motor vehicles. 
Kommisjonen kommer til å overvåke utviklingen i motorvognsektoren fortløpende og iverksette egnede utbedringstiltak dersom det oppstår mangler ved konkurransen som kan skade forbrukerne i markedet for distribusjon av nye motorvogner, for levering av reservedeler eller for ettersalgsservice for motorvogner.
The Commission may withdraw the benefit of this Regulation, pursuant to Article 29(1) of Council Regulation (EC) No 1/2003 of 16 December 2002 on the implementation of the rules on competition laid down in Articles 81 and 82 of the Treaty( ), where it finds in a particular case that an agreement to which the exemption provided for in this Regulation applies nevertheless has effects which are incompatible with Article 101(3) of the Treaty. 
I henhold til artikkel 29 nr. 1 i rådsforordning (EF) nr. 1/2003 av 16. desember 2002 om gjennomføring av konkurransereglene fastsatt i traktatens artikkel 81 og 82( ) kan Kommisjonen trekke tilbake fordelen gitt ved denne forordning, dersom den i et bestemt tilfelle fastslår at en avtale som unntaket i denne forordning får anvendelse på, likevel har virkninger som ikke er forenlige med traktatens artikkel 101 nr. 3.
The competition authority of a Member State may withdraw the benefit of this Regulation pursuant to Article 29(2) of Regulation (EC) No 1/2003 in respect of the territory of that Member State, or a part thereof where, in a particular case, an agreement to which the exemption provided for in this Regulation applies nevertheless has effects which are incompatible with Article 101(3) of the Treaty in the territory of that Member State, or in a part thereof, and where such territory has all the characteristics of a distinct geographic market. 
I henhold til artikkel 29 nr. 2 i forordning (EF) nr. 1/2003 kan en medlemsstats konkurransemyndighet trekke tilbake fordelen gitt ved denne forordning for medlemsstatens territorium, eller en del av det, dersom en avtale som omfattes av unntaket i denne forordning i et bestemt tilfelle likevel har virkninger som er uforenlige med traktatens artikkel 101 nr. 3 på medlemsstatens territorium, eller en del av det, og som har alle kjennetegn på et særskilt geografisk marked.
Such cumulative effects may, for example, arise in the case of selective distribution or non-compete obligations. 
Slike kumulative virkninger kan for eksempel oppstå i tilfelle av selektiv distribusjon eller konkurranseklausuler.