natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Consequently, this Directive should apply to AIFMs managing all types of funds that are not covered by Directive 2009/65/EC of the European Parliament and of the Council of 13 July 2009 on the coordination of laws, regulations and administrative provisions relating to the undertakings for collective investment in transferable securities (UCITS)( ), irrespective of the legal or contractual manner in which the AIFMs are entrusted with this responsibility. 
Dette direktiv bør derfor få anvendelse på forvaltere som forvalter alle typer fond som ikke omfattes av europaparlaments- og rådsdirektiv 2009/65/EF av 13. juli 2009 om samordning av lover og forskrifter om foretak for kollektiv investering i omsettelige verdipapirer (investeringsforetak)( ), uavhengig av hvordan forvalterne rettslig eller kontraktsmessig er betrodd dette ansvaret.
AIFMs should not be entitled to manage UCITS within the meaning of Directive 2009/65/EC on the basis of an authorisation under this Directive. 
En godkjenning i henhold til dette direktiv bør ikke gi forvalterne rett til å forvalte investeringsforetakene som omhandles i direktiv 2009/65/EF.
This Directive aims to provide for an internal market for AIFMs and a harmonised and stringent regulatory and supervisory framework for the activities within the Union of all AIFMs, including those which have their registered office in a Member State (EU AIFMs) and those which have their registered office in a third country (non-EU AIFMs). 
Formålet med dette direktiv er å skape et indre marked for forvaltere og en harmonisert og streng ramme for regulering av og tilsyn med virksomheten til alle forvalterne i Unionen, herunder de som har forretningskontor i en medlemsstat (forvaltere basert i Unionen) og de som forretningskontor i en tredjestat (forvaltere basert i en tredjestat ).
As the practical consequences and possible difficulties resulting from a harmonised regulatory framework and an internal market for non-EU AIFMs performing management and/or marketing activities within the Union and EU AIFMs managing non-EU alternative investment funds (AIFs), are uncertain and difficult to predict due to the lack of previous experience in this regard, a review mechanism should be provided for. 
Da de praktiske konsekvensene og mulige vanskelighetene som harmoniserte rammeregler og et indre marked kan medføre for forvaltere basert i en tredjestat som utfører forvaltnings- og/eller markedsføringsvirksomhet i Unionen, og for forvaltere basert i Unionen som forvalter alternative investeringsfond (AIF-er) basert i en tredjestat, er usikre og vanskelige å forutsi på grunn av mangelen på tidligere erfaringer på dette området, bør det etableres en revisjonsordning.
It is intended that, after a transitional period of 2 years, a harmonised passport regime become applicable to non-EU AIFMs performing management and/or marketing activities within the Union and EU AIFMs managing non-EU AIFs after the entry into force of a delegated act by the Commission in this regard. 
Hensikten er at en harmonisert ordning med et markedsføringspass, etter en overgangsperiode på 2 år, skal få anvendelse på forvaltere basert i en tredjestat som utfører forvaltnings- og/eller markedsføringsvirksomhet i Unionen, og på forvaltere basert i Unionen som forvalter AIF-er basert i en tredjestat, etter at en delegert rettsakt fra Kommisjonen for dette formål har trådt i kraft.
It is intended that the harmonised regime, during a further transitional period of 3 years, co-exist with the national regimes of the Member States subject to certain minimum harmonised conditions. 
Hensikten er at den harmoniserte ordningen i ytterligere en overgangsperiode på tre år skal eksistere side om side med medlemsstatenes nasjonale ordninger, som da skal være underlagt visse harmoniserte minstevilkår.
After that 3-year period of co-existence, it is intended that the national regimes be brought to an end on the entry into force of a further delegated act by the Commission. 
Etter denne treårsperioden med sameksistens er hensikten at de nasjonale ordningene skal bringes til opphør etter at ytterligere en delegert rettsakt fra Kommisjonen har trådt i kraft.
4 years after the deadline for transposition of this Directive, the Commission should review the application and the scope of this Directive taking into account its objectives and should assess whether or not the Union harmonised approach has caused any ongoing major market disruption and whether or not this Directive functions effectively in light of the principles of the internal market and of a level playing field. 
Fire år etter tidsfristen for innarbeiding av dette direktiv bør Kommisjonen gjennomgå anvendelsen av og virkeområdet for dette direktiv med hensyn til direktivets formål og bør vurdere hvorvidt Unionens harmoniserte strategi har medført noen større vedvarende forstyrrelser i markedet, og hvorvidt dette direktiv fungerer effektivt i lys av prinsippene for det indre marked og like konkurransevilkår.
The scope of this Directive should be limited to entities managing AIFs as a regular business – regardless of whether the AIF is of an open-ended or a closed-ended type, whatever the legal form of the AIF, and whether or not the AIF is listed – which raise capital from a number of investors with a view to investing that capital for the benefit of those investors in accordance with a defined investment policy. 
Virkeområdet for dette direktiv bør begrenses til foretak som forvalter AIF-er innenfor rammen av sin ordinære virksomhet, uavhengig av om AIF-et er av åpen eller lukket type, hvilken rettslig form det har, og om det er notert eller ikke, og som reiser kapital fra en rekke investorer med sikte på å investere denne kapitalen til fordel for disse investorene i samsvar med en definert investeringspolitikk.
Investment undertakings, such as family office vehicles which invest the private wealth of investors without raising external capital, should not be considered to be AIFs in accordance with this Directive. 
Investeringsforetak, for eksempel «familieeide foretak» som investerer investorenes private formuer uten å reise ekstern kapital, bør ikke anses som AIF-er i henhold til dette direktiv.
The entities not considered to be AIFMs pursuant to this Directive fall outside its scope. 
De foretak som ikke anses som forvaltere i henhold til dette direktiv, faller utenfor direktivets virkeområde.
As a consequence, this Directive should not apply to holding companies as defined herein. 
Dermed skal dette direktiv ikke få anvendelse på kontrollerende holdingselskaper slik de defineres i dette direktiv.
However, managers of private equity funds or AIFMs managing AIFs whose shares are admitted to trading on a regulated market should not be excluded from its scope. 
Forvaltere av egenkapitalfond eller forvaltere som forvalter AIF-er hvis aksjer er opptatt til notering på et regulert marked, bør imidlertid ikke utelukkes fra dette direktivs virkeområde.
Further, this Directive should not apply to the management of pension funds; employee participation or savings schemes; supranational institutions; national central banks; national, regional and local governments and bodies or institutions which manage funds supporting social security and pension systems; securitisation special purpose entities; or insurance contracts and joint ventures. 
Dette direktiv bør heller ikke få anvendelse på forvaltningen av pensjonsfond, ordninger for arbeidstakernes medbestemmelse eller spareordninger, overnasjonale institusjoner, nasjonale sentralbanker, nasjonale, regionale og lokale myndigheter og organer eller institusjoner som forvalter fond til støtte for trygde- og pensjonsordninger, spesialforetak for verdipapirisering eller forsikringsavtaler og fellesforetak.
Investment firms authorised under Directive 2004/39/EC of the European Parliament and of the Council of 21 April 2004 on markets in financial instruments( ) and credit institutions authorised under Directive 2006/48/EC of the European Parliament and of the Council of 14 June 2006 relating to the taking up and pursuit of the business of credit institutions( ) should not be required to obtain an authorisation under this Directive in order to provide investment services such as individual portfolio management in respect of AIFs. 
Verdipapirforetak som er godkjent i henhold til europaparlaments- og rådsdirektiv 2004/39/EF av 21. april 2004 om markeder for finansielle instrumenter( ), og kredittinstitusjoner som er godkjent i henhold til europaparlaments- og rådsdirektiv 2006/48/EF av 14. juni 2006 om adgang til å starte og utøve virksomhet som kredittinstitusjon( ), bør ikke være pålagt å søke godkjenning i henhold til dette direktiv for å tilby investeringstjenester som individuell porteføljeforvaltning i forbindelse med AIF-er.
However, investment firms should be able, directly or indirectly, to offer units or shares of an AIF to, or place such units or shares with, investors in the Union only to the extent that the units or shares can be marketed in accordance with this Directive. 
Verdipapirforetak bør imidlertid direkte eller indirekte kunne tilby andeler eller aksjer i et AIF til eller plassere dem hos investorer i Unionen bare dersom andelene eller aksjene kan markedsføres i samsvar med dette direktiv.
When transposing this Directive into national law, the Member States should take into account the regulatory purpose of that requirement and should ensure that investment firms established in a third country that, pursuant to the relevant national law, can provide investment services in respect of AIFs also fall within the scope of that requirement. 
Når dette direktiv innarbeides i nasjonal lovgivning, bør medlemsstatene ta hensyn til den regulerende hensikten med dette kravet og sikre at verdipapirforetak som er etablert i en tredjestat som i henhold til relevant nasjonal lovgivning kan tilby investeringstjenester i forbindelse med AIF-er, også omfattes av kravets virkeområde.
The provision of investment services by those entities in respect of AIFs should never amount to a de facto circumvention of this Directive by means of turning the AIFM into a letter-box entity, irrespective of whether the AIFM is established in the Union or in a third country. 
Disse foretakenes tilbud om investeringstjenester i forbindelse med AIF-er bør aldri føre til at dette direktiv faktisk blir omgått ved at forvalteren gjøres til et postkasseselskap, uansett om forvalteren er etablert i Unionen eller i en tredjestat.
This Directive does not regulate AIFs. 
Dette direktiv regulerer ikke AIF-er.
AIFs should therefore be able to continue to be regulated and supervised at national level. 
AIF-er bør derfor fortsatt kunne reguleres og underlegges tilsyn på nasjonalt plan.
It would be disproportionate to regulate the structure or composition of the portfolios of AIFs managed by AIFMs at Union level and it would be difficult to provide for such extensive harmonisation due to the very diverse types of AIFs managed by AIFMs. 
Det ville være en uforholdsmessig stor oppgave å regulere strukturen i eller sammensetningen av AIF-ers porteføljer som forvaltes av forvaltere på unionsplan, og det ville være vanskelig å skape en slik omfattende harmonisering på grunn av de svært forskjellige typene AIF-er som forvaltes av forvalterne.
This Directive therefore does not prevent Member States from adopting or from continuing to apply national requirements in respect of AIFs established in their territory. 
Dette direktiv er derfor ikke til hinder for at medlemsstatene kan innføre eller fortsette å anvende nasjonale krav på AIF-er som er etablert på deres territorium.
The fact that a Member State may impose requirements additional to those applicable in other Member States on AIFs established in its territory should not prevent the exercise of rights of AIFMs authorised in accordance with this Directive in other Member States to market to professional investors in the Union certain AIFs established outside the Member State imposing additional requirements and which are therefore not subject to and do not need to comply with those additional requirements. 
Det faktum at en medlemsstat kan pålegge krav utover dem som gjelder i andre medlemsstater, på AIF-er som er etablert på medlemsstatens territorium, bør ikke hindre forvaltere som er godkjent i samsvar med dette direktiv i andre medlemsstater, i å utøve retten til å markedsføre visse AIF-er som er etablert utenfor den medlemsstat som innfører ytterligere krav, og som derfor ikke omfattes av eller må overholde disse tilleggskravene, til profesjonelle investorer i Unionen.
Several provisions of this Directive require AIFMs to ensure compliance with requirements for which, in some fund structures, AIFMs are not responsible. 
Flere bestemmelser i dette direktiv krever at forvalterne sikrer overholdelse av krav som forvaltere i enkelte fondsstrukturer ikke er ansvarlige for.
An example of such fund structures is where the responsibility for appointing the depositary rests with the AIF or another entity acting on behalf of the AIF. 
Et eksempel er fondsstrukturer der ansvaret for å utpeke depositaren ligger hos AIF-et eller et annet foretak som handler på vegne av AIF-et.
In such cases, the AIFM has no ultimate control over whether a depositary is in fact appointed unless the AIF is internally managed. 
I slike tilfeller har forvalteren ikke den endelige kontrollen over om en depositar faktisk utpekes, med mindre AIF-et forvaltes internt.
Since this Directive does not regulate AIFs, it cannot require an AIF to appoint a depositary. 
Ettersom dette direktiv ikke regulerer AIF-er, kan det ikke kreve at et AIF utpeker en depositar.
In cases of failure of an AIFM to ensure compliance with the applicable requirements of an AIF or another entity on its behalf, the competent authorities should require the AIFM to take the necessary steps to remedy the situation. 
Dersom en forvalter ikke sikrer overholdelse av kravene som gjelder for et AIF eller et annet foretak på sine vegne, bør vedkommende myndigheter kreve at forvalteren treffer de tiltak som er nødvendige for å bøte på situasjonen.
If, despite such steps, the non-compliance persists, and in so far as it concerns an EU AIFM or an authorised non-EU AIFM managing an EU AIF, the AIFM should resign as manager of that AIF. 
Dersom kravene til tross for slike tiltak fortsatt ikke overholdes, og i den grad det gjelder en forvalter basert i Unionen eller en godkjent forvalter basert i en tredjestat som forvalter et AIF basert i Unionen, bør forvalteren trekke seg som forvalter av nevnte AIF.
If the AIFM fails to resign, the competent authorities of its home Member State should require such resignation and the marketing in the Union of the AIF concerned should no longer be permitted. 
Dersom forvalteren ikke trekker seg, bør vedkommende myndigheter i hjemstaten kreve at den trekker seg, og det bør ikke lenger være tillatt å markedsføre det berørte AIF-et i Unionen.
The same prohibition should apply to authorised non-EU AIFMs marketing non-EU AIFs in the Union. 
Det samme forbudet bør gjelde godkjente forvaltere basert i en tredjestat som markedsfører i Unionen AIF-er basert i en tredjestat. .
Unless specifically provided for otherwise, where this Directive refers to the interests of the investors of an AIF the investors’ interests in their specific capacity as investors of the AIF, and not their individual interests, are envisaged. 
Når det i dette direktiv vises til interessene til investorene i et AIF, er hensikten, med mindre annet er uttrykkelig fastsatt, å vise til investorenes interesser i deres særlige egenskap av investorer i AIF-et og ikke til deres individuelle interesser.
Subject to the exceptions and restrictions provided for, this Directive should be applicable to all EU AIFMs managing EU AIFs or non-EU AIFs, irrespective of whether or not they are marketed in the Union, to non-EU AIFMs managing EU AIFs, irrespective of whether or not they are marketed in the Union, and to non-EU AIFMs marketing EU AIFs or non-EU AIFs in the Union. 
Med forbehold for de unntak og begrensninger som er fastsatt i dette direktiv, bør det få anvendelse på alle forvaltere basert i Unionen som forvalter AIF-er basert i Unionen eller AIF-er basert i en tredjestat, uansett om de markedsføres i Unionen eller ikke, og på forvaltere basert i en tredjestat som forvalter AIF-er basert i Unionen, uavhengig av om de markedsføres i Unionen eller ikke, og på forvaltere i tredjestater som markedsfører i Unionen AIF-er basert i Unionen eller AIF-er basert i tredjestater.
This Directive lays down requirements regarding the manner in which AIFMs should manage AIFs under their responsibility. 
Dette direktiv fastsetter krav til hvordan forvaltere bør forvalte AIF-er som de har ansvar for.
For non-EU AIFMs this is limited to the management of EU AIFs and other AIFs the units or shares of which are also marketed to professional investors in the Union. 
For forvaltere basert i en tredjestat er dette begrenset til forvaltningen av AIF-er basert i Unionen og andre AIF-er hvis andeler eller aksjer også markedsføres til profesjonelle investorer i Unionen.
The authorisation of EU AIFMs in accordance with this Directive covers the management of EU AIFs established in the home Member State of the AIFM. 
Godkjenningen av forvaltere basert i Unionen i samsvar med dette direktiv omfatter forvaltningen av AIF-er basert i Unionen som er etablert i forvalterens hjemstat.
Subject to further notification requirements, this also includes the marketing to professional investors within the Union of EU AIFs managed by the EU AIFM and the management of EU AIFs established in Member States other than the home Member State of the AIFM. 
Med forbehold for ytterligere meldingskrav gjelder dette også markedsføring til profesjonelle investorer i Unionen av AIF-er basert i Unionen som forvaltes av en forvalter basert i Unionen og forvaltning av AIF-er basert i Unionen som er etablert i en annen medlemsstat enn forvalterens hjemstat.
This Directive also provides for the conditions subject to which authorised EU AIFMs are entitled to market non-EU AIFs to professional investors in the Union and the conditions subject to which a non-EU AIFM can obtain an authorisation to manage EU AIFs and/or to market AIFs to professional investors in the Union with a passport. 
Dette direktiv fastsetter også vilkårene godkjente forvaltere basert i Unionen må oppfylle for å være berettiget til å markedsføre AIF-er basert i en tredjestat til profesjonelle investorer i Unionen, og de vilkårene en forvalter basert i en tredjestat må oppfylle for å få godkjenning til å forvalte AIF-er basert i Unionen og/eller markedsføre AIF-er til profesjonelle investorer i Unionen med et markedsføringspass.
During a period that is intended to be transitional, Member States should also be able to allow EU AIFMs to market non-EU AIFs in their territory only and/or to allow non-EU AIFMs to manage EU AIFs, and/or market AIFs to professional investors, in their territory only, subject to national law, in so far as certain minimum conditions pursuant to this Directive are met. 
I en periode som er ment å være en overgangsperiode, bør medlemsstatene også kunne tillate forvaltere basert i Unionen å markedsføre AIF-er basert i en tredjestat utelukkende på sitt eget territorium og/eller tillate forvaltere basert i en tredjestat å forvalte AIF-er basert i Unionen og/eller markedsføre AIF-er til profesjonelle investorer utelukkende på sitt eget territorium, i henhold til nasjonal lovgivning, under forutsetning av at visse minstevilkår i henhold til dette direktiv er oppfylt.
This Directive should not apply to AIFMs in so far as they manage AIFs whose only investors are the AIFMs themselves or their parent undertakings, their subsidiaries or other subsidiaries of their parent undertaking and where those investors are not themselves AIFs. 
Dette direktiv bør ikke få anvendelse på forvaltere dersom de forvalter AIF-er hvis eneste investorer er forvalterne selv eller deres morforetak, deres datterforetak eller andre datterforetak til morforetaket, og der disse investorene ikke selv er AIF-er.
This Directive further provides for a lighter regime for AIFMs where the cumulative AIFs under management fall below a threshold of EUR 100 million and for AIFMs that manage only unleveraged AIFs that do not grant investors redemption rights during a period of 5 years where the cumulative AIFs under management fall below a threshold of EUR 500 million. 
Dette direktiv fastsetter også en forenklet ordning for forvaltere der de samlede forvaltede AIF-ene ligger under en terskelverdi på 100 millioner euro, og for forvaltere som bare forvalter AIF-er uten finansiell giring der investorene i en periode på fem år ikke har innløsningsrett, og der de samlede forvaltede AIF-ene ligger under en terskelverdi på 500 millioner euro.
Although the activities of the AIFMs concerned are unlikely to have individually significant consequences for financial stability, it is possible that aggregation causes their activities to give rise to systemic risks. 
Selv om det er usannsynlig at de berørte forvalteres virksomhet hver for seg skulle kunne få betydelige konsekvenser for den finansielle stabiliteten, er det mulig at den samlede virksomheten kan forårsake systemrisiko.
Consequently, those AIFMs should not be subject to full authorisation but to registration in their home Member States and should, inter alia, provide their competent authorities with relevant information regarding the main instruments in which they are trading and on the principal exposures and most important concentrations of the AIFs they manage. 
Slike forvaltere bør derfor ikke pålegges full godkjenning, men registrering i sine hjemstater, og de bør blant annet gi sine vedkommende myndigheter relevante opplysninger om de viktigste instrumentene de handler med, og om de forvaltede AIF-enes viktigste eksponeringer og konsentrasjoner.
However, in order to be able to benefit from the rights granted under this Directive, those smaller AIFMs should be allowed to be treated as AIFMs subject to the opt-in procedure provided for by this Directive. 
For å kunne utnytte de rettigheter som innrømmes i dette direktiv, bør imidlertid slike mindre forvaltere gis tillatelse til å bli behandlet som forvaltere i henhold til framgangsmåten for frivillig deltakelse fastsatt i dette direktiv.
That exemption should not limit the ability of Member States to impose stricter requirements on those AIFMs that have not opted in. 
Dette unntak bør ikke begrense medlemsstatenes mulighet til å pålegge forvaltere som har valgt å ikke bli omfattet av dette direktiv, strengere krav.
No EU AIFM should be able to manage and/or market EU AIFs to professional investors in the Union unless it has been authorised in accordance with this Directive. 
Ingen forvalter basert i Unionen bør kunne forvalte og/eller markedsføre AIF-er basert i Unionen til profesjonelle investorer i Unionen med mindre den er godkjent i samsvar med dette direktiv.
An AIFM authorised in accordance with this Directive should meet the conditions for authorisation established in this Directive at all times. 
En forvalter som er godkjent i samsvar med dette direktiv, bør til enhver tid oppfylle vilkårene for godkjenning fastsatt i dette direktiv.
As soon as this is permitted under this Directive, a non-EU AIFM intending to manage EU AIFs and/or market AIFs in the Union with a passport or an EU AIFM intending to market non-EU AIFs in the Union with a passport should also be authorised in accordance with this Directive. 
Så snart det er tillatt i henhold til dette direktiv, bør en forvalter basert i en tredjestat som har til hensikt å forvalte AIF-er basert i Unionen og/eller markedsføre AIF-er i Unionen med et markedsføringspass, eller en forvalter basert i Unionen som har til hensikt å markedsføre i Unionen med et markedsføringspass AIF-er basert i en tredjestat, også godkjennes i samsvar med dette direktiv.