natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In its Communication of 27 May 2009 entitled ‘European Financial Supervision’, it provided more detail about the possible architecture of such a new supervisory framework reflecting the main thrust of the de Larosière Report. 
I sin melding av 27. mai 2009 med tittelen «Europeisk finanstilsyn» beskrev Kommisjonen nærmere hvordan strukturen i et slikt nytt tilsynssystem ville kunne være, basert på de viktigste konklusjonene i de Larosière-rapporten.
The European Council, in its conclusions of 19 June 2009, confirmed that a European System of Financial Supervisors, comprising three new European Supervisory Authorities, should be established. 
Det europeiske råd bekreftet i sine konklusjoner av 19. juni 2009 at et europeisk finanstilsynssystem bestående av tre nye europeiske tilsynsmyndigheter burde opprettes.
The system should be aimed at upgrading the quality and consistency of national supervision, strengthening oversight of cross-border groups and establishing a European single rule book applicable to all financial institutions in the internal market. 
Systemet bør ta sikte på å oppgradere kvaliteten og samsvaret i nasjonalt tilsyn, styrke tilsynet med konserner som driver virksomhet over landegrensene, og innføre et felles europeisk regelverk for alle finansinstitusjoner på det indre marked.
It emphasised that the European Supervisory Authorities should also have supervisory powers in relation to credit rating agencies and invited the Commission to prepare concrete proposals on how the European System of Financial Supervisors could play a strong role in crisis situations, while stressing that decisions taken by the European Supervisory Authorities should not impinge on the fiscal responsibilities of Member States. 
Rådet understreket at de europeiske tilsynsmyndighetene også burde ha fullmakt til å føre tilsyn med kredittvurderingsbyråer, og oppfordret Kommisjonen til å utarbeide konkrete forslag til hvordan det europeiske finanstilsynssystemet skal kunne spille en sterk rolle i krisesituasjoner, samtidig som det la vekt på at beslutninger truffet av de europeiske tilsynsmyndighetene ikke burde berøre medlemsstatenes finanspolitiske ansvar.
On 17 June 2010, the European Council agreed that ‘Member States should introduce systems of levies and taxes on financial institutions to ensure fair burden-sharing and to set incentives to contain systemic risk. 
Den 17. juni 2010 ble Det europeiske råd enig om at «medlemsstatene bør innføre skatte- og avgiftsordninger for finansinstitusjonene for å sikre en rettferdig byrdedeling og unngå systemrisiko.
Such levies or taxes should be part of a credible resolution framework. 
Slike skatter og avgifter bør inngå i en troverdig kriseløsningsramme.
Further work is urgently required on their main features and issues of level playing field and cumulative impacts of various regulatory measures should be carefully assessed’. 
Det må umiddelbart arbeides videre med hovedtrekkene ved disse og spørsmål vedrørende like vilkår, og de kumulative virkningene av ulike reguleringstiltak bør vurderes nøye».
The financial and economic crisis has created real and serious risks to the stability of the financial system and the functioning of the internal market. 
Den finansielle og økonomiske krisen har skapt reelle og alvorlige risikoer for stabiliteten i finanssystemet og det indre markeds virkemåte.
Restoring and maintaining a stable and reliable financial system is an absolute prerequisite to preserving trust and coherence in the internal market, and thereby to preserve and improve the conditions for the establishment of a fully integrated and functioning internal market in the field of financial services. 
Å gjenopprette og opprettholde et stabilt og pålitelig finanssystem er en absolutt forutsetning for å bevare tilliten til og sammenhengen på det indre marked og dermed bevare og forbedre forutsetningene for et fullstendig integrert og velfungerende indre marked for finansielle tjenester.
Moreover, deeper and more integrated financial markets offer better opportunities for financing and risk diversification, and thus help to improve the capacity of the economies to absorb shocks. 
Dypere, mer integrerte finansmarkeder gir dessuten bedre mulighet for finansiering og diversifisering av risiko og bidrar dermed til å forbedre økonomienes evne til å absorbere sjokk.
The Union has reached the limits of what can be done with the present status of the Committees of European Supervisors. 
Unionen har nådd grensen for hva som kan oppnås ut fra de europeiske tilsynskomiteenes nåværende status.
The Union cannot remain in a situation where there is no mechanism to ensure that national supervisors arrive at the best possible supervisory decisions for cross-border financial institutions; where there is insufficient cooperation and information exchange between national supervisors; where joint action by national authorities requires complicated arrangements to take account of the patchwork of regulatory and supervisory requirements; where national solutions are most often the only feasible option in responding to problems at the level of the Union, and where different interpretations of the same legal text exist. 
Unionen kan ikke lenger akseptere en situasjon der det ikke finnes noen ordning som sikrer at nasjonale tilsynsmyndigheter treffer de best mulige beslutninger for tilsyn med finansinstitusjoner som driver virksomhet på tvers av landegrensene, der samarbeidet og utvekslingen av opplysninger mellom nasjonale tilsynsmyndigheter er utilstrekkelig, der felles tiltak av nasjonale myndigheter krever kompliserte ordninger for å ta hensyn til lappeteppet av lovbestemmelser og tilsynsregler, der nasjonale løsninger som oftest er den eneste gjennomførbare løsningen på problemer på unionsplan, og der det finnes ulike tolkninger av samme lovtekst.
The European System of Financial Supervision (hereinafter ‘the ESFS’) should be designed to overcome those deficiencies and provide a system that is in line with the objective of a stable and single Union financial market for financial services, linking national supervisors within a strong Union network. 
Det europeiske finanstilsynssystemet (heretter kalt «ESFS») bør utformes slik at disse manglene utbedres og man får et system som er i tråd med målsettingen om et stabilt indre marked for finansielle tjenester i Unionen der nasjonale tilsynsmyndigheter inngår i et robust unionsnett.
The ESFS should be an integrated network of national and Union supervisory authorities, leaving day-to-day supervision to the national level. 
ESFS bør være et integrert nett av nasjonale tilsynsmyndigheter og tilsynsmyndigheter på unionsplan der det daglige tilsynet overlates til nasjonale tilsynsmyndigheter.
Greater harmonisation and the coherent application of rules for financial institutions and markets across the Union should also be achieved. 
Økt harmonisering og ensartet anvendelse av regelverket for finansinstitusjoner og -markeder bør oppnås i hele Unionen.
In addition to the European Supervisory Authority (European Banking Authority) (hereinafter ‘the Authority’), a European Supervisory Authority (European Insurance and Occupational Pensions Authority) and a European Supervisory Authority (European Securities and Markets Authority) as well as a Joint Committee of the European Supervisory Authorities (hereinafter ‘the Joint Committee’) should be established. 
I tillegg til Den europeiske tilsynsmyndighet (Den europeiske banktilsynsmyndighet) (heretter kalt «Myndigheten») bør det opprettes en europeisk tilsynsmyndighet (Den europeiske forsikrings- og tjenestepensjonsmyndighet) og en europeisk tilsynsmyndighet (Den europeiske verdipapir- og markedsmyndighet) samt en felleskomité av europeiske tilsynsmyndigheter (heretter kalt «Felleskomiteen»).
A European Systemic Risk Board (hereinafter ‘the ESRB’) should form part of the ESFS for the purposes of the tasks as specified in this Regulation and in Regulation (EU) No 1092/2010 of the European Parliament and of the Council( ). 
En europeisk komité for systemrisiko (heretter kalt «ESRB») bør inngå som en del av ESFS når det gjelder de oppgaver som er fastsatt i denne forordning og i europaparlaments- og rådsforordning (EU) nr. 1092/2010( ).
The European Supervisory Authorities (hereinafter collectively referred to as the ‘ESAs’) should replace the Committee of European Banking Supervisors established by Commission Decision 2009/78/EC( ), the Committee of European Insurance and Occupational Pensions Supervisors established by Commission Decision 2009/79/EC( ) and the Committee of European Securities Regulators established by Commission Decision 2009/77/EC( ), and should assume all of the tasks and competences of those committees including the continuation of ongoing work and projects, where appropriate. 
De europeiske tilsynsmyndigheter bør erstatte Den europeiske banktilsynskomite nedsatt ved kommisjonsbeslutning 2009/78/EF( ), Den europeiske tilsynskomité for forsikring og tjenestepensjoner nedsatt ved Kommisjonsbeslutning 2009/79/EF( ) og Komiteen av europeiske verdipapirtilsyn nedsatt ved Kommisjonsbeslutning 2009/77/EF( ), og bør overta alle disse komiteenes oppgaver og fullmakter, herunder videreføre pågående arbeid og prosjekter der det er nødvendig.
The scope of each European Supervisory Authority’s action should be clearly defined. 
Omfanget av hver av de europeiske tilsynsmyndighetenes myndighetsområde bør være klart avgrenset.
When that accountability relates to cross-sectoral issues that have been coordinated through the Joint Committee, the ESAs should be accountable, through the Joint Committee, for such coordination. 
Når dette ansvaret gjelder sektorovergripende spørsmål som er blitt samordnet gjennom Felleskomiteen, bør de europeiske tilsynsmyndighetene, gjennom Felleskomiteen, ha ansvar for denne samordningen.
The Authority should act with a view to improving the functioning of the internal market, in particular by ensuring a high, effective and consistent level of regulation and supervision taking account of the varying interests of all Member States and the different nature of financial institutions. 
Myndigheten bør ha som formål å bedre det indre markeds virkemåte, særlig ved å sikre et høyt, effektivt og ensartet regulerings- og tilsynsnivå som tar hensyn til samtlige medlemsstaters ulike interesser og finansinstitusjonenes ulike art.
The Authority should protect public values such as the stability of the financial system, the transparency of markets and financial products, and the protection of depositors and investors. 
Myndigheten bør beskytte allmenne interesser som finanssystemets stabilitet, innsyn i markedene og finansielle produkter og vern av innskytere og investorer.
The Authority should also prevent regulatory arbitrage and guarantee a level playing field, and strengthen international supervisory coordination, for the benefit of the economy at large, including financial institutions and other stakeholders, consumers and employees. 
Myndigheten bør også forebygge tilsynsarbitrasje og sikre like vilkår samt styrke den internasjonale samordningen mellom tilsynsmyndighetene til fordel for økonomien som helhet, herunder finansinstitusjoner og andre interessenter, forbrukere og arbeidstakere.
Its tasks should also include promoting supervisory convergence and providing advice to the Union institutions in the areas of banking, payments, e-money regulation and supervision, and related corporate governance, auditing and financial reporting issues. 
Dens oppgaver bør også omfatte fremming av tilsynsmessig tilnærming og rådgivning til EU-institusjonene innenfor områdene bankvirksomhet, betalinger, regulering av og tilsyn med elektroniske penger og tilhørende spørsmål vedrørende foretaksledelse, revisjon og finansiell rapportering.
The Authority should also be entrusted with certain responsibilities for existing and new financial activities. 
Myndigheten bør også ha visse ansvarsområder innen eksisterende og ny finansiell virksomhet.
The Authority should also be able to temporarily prohibit or restrict certain financial activities that threaten the orderly functioning and integrity of financial markets or the stability of the whole or part of the financial system in the Union in the cases specified and under the conditions laid down in the legislative acts referred to in this Regulation. 
Myndigheten bør også kunne midlertidig forby eller begrense visse former for finansiell virksomhet som truer finansmarkedenes ordnede virkemåte og integritet eller stabiliteten av hele eller deler av finanssystemet i Unionen i de tilfeller og på de vilkår som er fastsatt i rettsaktene omhandlet i denne forordning.
If required to make such temporary prohibition in the case of an emergency situation, the Authority should do so in accordance with and under the conditions laid down in this Regulation. 
Dersom det i en krisesituasjon kreves at Myndigheten gjennomfører et slikt midlertidig forbud, skal den gjøre dette i samsvar med og på de vilkår som er fastsatt i denne forordning.
In cases where a temporary prohibition or restriction of certain financial activities has a cross-sectoral impact, sectoral legislation should provide that the Authority should consult and coordinate its action with, where relevant, the European Supervisory Authority (European Insurance and Occupational Pensions Authority) and with the European Supervisory Authority (European Securities and Markets Authority), through the Joint Committee. 
I tilfeller der et midlertidig forbud eller en midlertidig begrensning av visse former for finansiell virksomhet får virkninger på tvers av sektorene, bør sektorlovgivningen fastsette at Myndigheten, der det er relevant, bør samrå seg med og samordne sine tiltak med Den europeiske tilsynsmyndighet (Den europeiske tilsynsmyndighet for forsikring og tjenestepensjon) og med Den europeiske tilsynsmyndighet (Den europeiske verdipapir- og markedstilsynsmyndighet), gjennom Felleskomiteen.
The Authority should take due account of the impact of its activities on competition and innovation within the internal market, on the Union’s global competitiveness, on financial inclusion, and on the Union’s new strategy for jobs and growth. 
Myndigheten bør ta behørig hensyn til virkningen av sin virksomhet på konkurransen og nyskapingen på det indre marked, Unionens globale konkurranseevne, den finansielle integrasjonen og Unionens nye strategi for sysselsetting og vekst.
In order to fulfil its objectives, the Authority should have legal personality as well as administrative and financial autonomy. 
For å kunne oppfylle sine mål bør Myndigheten ha status som juridisk person samt ha administrativ og finansiell selvstendighet.
Based on the work of international bodies, systemic risk should be defined as a risk of disruption in the financial system with the potential to have serious negative consequences for the internal market and the real economy. 
På grunnlag av arbeidet i internasjonale organer bør systemrisiko defineres som en risiko for forstyrrelse av finanssystemet som kan få alvorlige negative konsekvenser for det indre marked og realøkonomien.
All types of financial intermediaries, markets and infrastructures may be potentially systemically important to some degree. 
Alle typer av finansformidlere, -markeder og -infrastrukturer kan til en viss grad potensielt være systemviktige.
Cross-border risk includes all risks caused by economic imbalances or financial failures in all or parts of the Union that have the potential to have significant negative consequences for the transactions between economic operators of two or more Member States, for the functioning of the internal market or for the public finances of the Union or any of its Member States. 
Grenseoverskridende risiko omfatter alle risikoer som skyldes økonomisk ubalanse eller finansiell svikt i hele eller deler av Unionen, som kan få betydelige negative konsekvenser for transaksjonene mellom økonomiske operatører i to eller flere medlemsstater, for det indre markeds virkemåte eller for de offentlige finanser i Unionen eller en av dens medlemsstater.
The Court of Justice of the European Union in its judgment of 2 May 2006 in Case C-217/04 (United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland v. European Parliament and Council of the European Union) held that ‘nothing in the wording of Article 95 EC [now Article 114 of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU)] implies that the addressees of the measures adopted by the Community legislature on the basis of that provision can only be the individual Member States. 
Den europeiske unions domstol fastslo i sin dom av 2. mai 2006 i sak C-217/04 (Det forente kongerike Storbritannia og Nord-Irland mot Europaparlamentet og Rådet for Den europeiske union) at «intet i ordlyden i artikkel 95 EF [nå artikkel 114 i traktaten om Den europeiske unions virkemåte (TEUV)] tilsier at adressatene for tiltakene vedtatt av Fellesskapets lovgivere på grunnlag av nevnte bestemmelse, bare kan være de enkelte medlemsstater.
The legislature may deem it necessary to provide for the establishment of a Community body responsible for contributing to the implementation of a process of harmonisation in situations where, in order to facilitate the uniform implementation and application of acts based on that provision, the adoption of non-binding supporting and framework measures seems appropriate’( ). 
Lovgiverne kan anse at det er nødvendig å sørge for at det opprettes et fellesskapsorgan som får ansvar for å bidra til gjennomføringen av en harmoniseringsprosess i situasjoner der vedtakelsen av ikke-bindende støtte- og rammetiltak synes egnet for å lette ensartet gjennomføring og anvendelse av rettsakter vedtatt hjemlet i denne bestemmelse»( ).
European Court Reports 2006 Page I-03771, para. 
ECR 2006 s. I-03771, premiss
The purpose and tasks of the Authority – assisting competent national supervisory authorities in the consistent interpretation and application of Union rules and contributing to financial stability necessary for financial integration – are closely linked to the objectives of the Union acquis concerning the internal market for financial services. 
Myndighetens formål og oppgaver – å bistå vedkommende nasjonale tilsynsmyndigheter med en konsekvent fortolkning og anvendelse av unionsreglene og bidra til den finansielle stabilitet som er nødvendig for finansiell integrasjon – er nært forbundet med gjeldende unionsretts mål for det indre marked for finansielle tjenester.
The Authority should therefore be established on the basis of Article 114 TFEU. 
Myndigheten bør derfor opprettes på grunnlag av artikkel 114 TEUV.
The following legislative acts lay down the tasks for the competent authorities of Member States, including cooperating with each other and with the Commission: 
Følgende rettsakter fastsetter oppgavene for medlemsstatenes vedkommende myndigheter, herunder samarbeidet dem imellom og med Kommisjonen:
Directive 2006/48/EC of the European Parliament and of the Council of 14 June 2006 relating to the taking up and pursuit of the business of credit institutions( ), Directive 2006/49/EC of the European Parliament and of the Council of 14 June 2006 on the capital adequacy of investment firms and credit institutions( ) and Directive 94/19/EC of the European Parliament and of the Council of 30 May 1994 on deposit-guarantee schemes( ). 
europaparlaments- og rådsdirektiv 2006/48/EF av 14. juni 2006 om adgang til å starte og utøve virksomhet som kredittinstitusjon( ), europaparlaments- og rådsdirektiv 2006/49/EF av 14. juni 2006 om investeringsforetaks og kredittinstitusjoners kapitaldekningsgrad ( ) og europaparlaments- og rådsdirektiv 94/19/EF av 30. mai 1994 om innskuddsgarantiordninger ( ).
Existing Union legislation regulating the field covered by this Regulation also includes Directive 2002/87/EC of the European Parliament and of the Council of 16 December 2002 on the supplementary supervision of credit institutions, insurance undertakings and investment firms in a financial conglomerate( ), Directive 98/78/EC of the European Parliament and of the Council of 27 October 1998 on the supplementary supervision of insurance undertakings in an insurance group( ), Regulation (EC) No 1781/2006 of the European Parliament and of the Council of 15 November 2006 on information on the payer accompanying transfers of funds( ), Directive 2009/110/EC of the European Parliament and of the Council of 16 September 2009 on the taking up, pursuit and prudential supervision of the business of electronic money institutions( ), and the relevant parts of Directive 2005/60/EC of the European Parliament and of the Council of 26 October 2005 on the prevention of the use of the financial system for the purpose of money laundering and terrorist financing( ), of Directive 2002/65/EC of the European Parliament and of the Council of 23 September 2002 concerning the distance marketing of consumer financial services( ) and of Directive 2007/64/EC of the European Parliament and of the Council of 13 November 2007 on payment services in the internal market( ). 
Gjeldende unionsregelverk som regulerer området som omfattes av denne forordning, omfatter også europaparlaments- og rådsdirektiv 2002/87/EF av 16. desember 2002 om utvidet tilsyn med kredittinstitusjoner, forsikringsforetak og investeringsforetak i et finansielt konglomerat( ), europaparlaments- og rådsdirektiv 98/78/EF av 27. oktober 1998 om utvidet tilsyn med forsikringsforetak som er del av en forsikringsgruppe( ), europaparlaments- og rådsforordning (EF) nr. 1781/2006 av 15. november 2006 om opplysninger om oppdragsgiveren som skal følge med pengeoverføringer( ), europaparlaments- og rådsdirektiv 2009/110/EF av 16. september 2009 om adgang til å starte og utøve virksomhet som institusjon for elektroniske penger og om tilsyn med slik virksomhet( ), og relevante deler av europaparlaments- og rådsdirektiv 2005/60/EF av 26. oktober 2005 om tiltak for å hindre at det finansielle system brukes til hvitvasking og finansiering av terrorisme( ), europaparlaments- og rådsdirektiv 2002/65/EF av 23. september 2002 om fjernsal av finansielle tenester til forbrukarar( ) og europaparlaments- og rådsdirektiv 2007/64/EF av 13. november 2007 om betalingstjenester i det indre marked( ).
It is necessary to ensure that the parties affected by decisions adopted by the Authority may have recourse to the necessary remedies. 
Det er nødvendig å sikre at partene som berøres av beslutningene som treffes av Myndighetene, har en reell klageadgang.
To protect effectively the rights of parties, and for reasons of procedural economy, where the Authority has decision-making powers, parties should be granted a right of appeal to a Board of Appeal. 
For å beskytte partenes rettigheter på en effektiv måte og for å sikre hurtig saksbehandling bør de berørte parter gis rett til å få beslutningen prøvd for en klageinstans i de tilfeller der Myndigheten har beslutningsmyndighet.
For reasons of efficiency and consistency, the Board of Appeal should be a joint body of the ESAs, independent from their administrative and regulatory structures. 
Av effektivitets- og konsekvenshensyn bør klageinstansen være felles for de europeiske tilsynsmyndighetene uavhengig av deres administrasjons- og reguleringsstruktur.
It is desirable that the Authority promote a consistent approach in the area of deposit guarantees to ensure a level playing field and the equitable treatment of depositors across the Union. 
Det er ønskelig at Myndigheten fremmer en konsekvent tilnærmingsmåte på området innskuddsgarantier for å sikre like vilkår og en rettferdig behandling av innskytere i hele Unionen.
As deposit guarantee schemes are subject to oversight in their Member States rather than regulatory supervision, the Authority should be able to exercise its powers under this Regulation in relation to the deposit guarantee scheme itself and its operator. 
Ettersom innskuddsgarantiordningene er gjenstand for kontroll i medlemsstatene snarere enn et lovgivningsmessig tilsyn, bør Myndigheten kunne utøve sine fullmakter i henhold til denne forordning for så vidt angår selve innskuddsgarantiordningen og den institusjon som administrerer ordningen.