natgillin/translations-raw huggingface dataset:
When ensuring investor money is booked in cash accounts, the depositary should take into account the principles set out in Article 16 of Commission Directive 2006/73/EC of 10 August 2006 implementing Directive 2004/39/EC of the European Parliament and of the Council as regards organisational requirements and operating conditions for investment firms and defined terms for the purposes of that Directive( ). 
Når depositaren sikrer at investormidler bokføres på kassekontoer, bør depositaren ta hensyn til prinsippene i artikkel 16 i kommisjonsdirektiv 2006/73/EF av 10. august 2006 om gjennomføring av europaparlaments- og rådsdirektiv 2004/39/EF med hensyn til organisatoriske krav til og vilkår for drift av verdipapirforetak samt definisjon av begreper for nevnte direktivs formål( ).
A depositary should act honestly, fairly, professionally, independently and in the interest of the AIF or of the investors of the AIF. 
En depositar bør handle ærlig, rettferdig, profesjonelt, uavhengig og i AIF-ets eller AIF-ets investorers interesse.
It should be possible for a depositary to delegate the safe-keeping of assets to a third party which, in its turn, should be able to delegate that function. 
Det bør være mulig for en depositar å delegere oppbevaring av aktiva til tredjemann, som i sin tur bør kunne videredelegere denne funksjonen.
However, delegation and sub-delegation should be objectively justified and subject to strict requirements in relation to the suitability of the third party entrusted with the delegated function, and in relation to the due skill, care and diligence that the depositary should employ to select, appoint and review that third party. 
Delegering og videredelegering bør imidlertid være objektivt begrunnet og underlagt strenge krav om at den tredjemann som betros den delegerte funksjonen, er egnet, og at depositaren utviser tilbørlig sakkyndighet, omhu og aktsomhet når den velger, utpeker og kontrollerer denne tredjemann.
A third party to whom the safe-keeping of assets is delegated should be able to maintain a common segregated account for multiple AIFs, a so-called ‘omnibus account’. 
En tredjemann som har fått delegert funksjonen med å oppbevare aktiva, bør kunne føre en felles konto med separat oppføring for flere AIF-er, en såkalt samlekonto.
Entrusting the custody of assets to the operator of a securities settlement system as designated for the purposes of Directive 98/26/EC of the European Parliament and of the Council of 19 May 1998 on settlement finality in payment and securities settlement systems( ) or entrusting the provision of similar services to third-country securities settlement systems should not be considered to be a delegation of custody functions. 
Det bør ikke anses som delegering av oppbevaringsfunksjoner å overlate oppbevaringen av aktiva til operatøren av et oppgjørssystem for verdipapirer som er utpekt i henhold til europaparlaments- og rådsdirektiv 98/26/EF av 19. mai 1998 om endeleg oppgjer i betalingssystem og i oppgjerssystem for verdipapir( ), eller å overlate ytelsen av tilsvarende tjenester til oppgjørssystemer for verdipapirer i tredjestater.
The strict limitations and requirements to which the delegation of tasks by the depositary is subject should apply to the delegation of its specific functions as a depositary, namely the monitoring of the cash flow, the safe-keeping of assets and the oversight functions. 
De strenge begrensningene og kravene som depositaren omfattes av med hensyn til delegering av oppgaver, bør få anvendelse på delegering av dennes særskilte funksjoner som depositar, nemlig overvåking av kontantstrømmen, oppbevaring av aktiva og tilsynsfunksjoner.
Delegation of supporting tasks that are linked to its depositary tasks, such as administrative or technical functions performed by the depositary as a part of its depositary tasks, is not subject to the specific limitations and requirements set out in this Directive. 
Delegering av støtteoppgaver som er knyttet til depositaroppgavene, som administrative og tekniske funksjoner som depositaren utfører som en del av depositaroppgavene, omfattes ikke av de særskilte begrensningene og kravene som er fastsatt i dette direktiv.
This Directive also takes account of the fact that many AIFs, and in particular hedge funds, currently make use of a prime broker. 
Dette direktiv tar også hensyn til det faktum at mange AIF-er, og særlig sikringsfond, for tiden benytter seg av en primærmegler.
This Directive ensures that AIFs may continue to use the function of prime brokers. 
Dette direktiv sikrer at AIF-er kan fortsette å benytte seg av primærmeglers tjenester.
However, unless it has functionally and hierarchically separated the performance of its depositary functions from its tasks as prime broker and the potential conflicts of interest are properly identified, managed and disclosed to the investors of the AIF, no prime broker should be appointed as a depositary, since prime brokers act as counterparties to AIFs and therefore cannot at the same time act in the best interest of the AIF as is required of a depositary. 
Ingen primærmegler bør imidlertid kunne utpekes som depositar med mindre den funksjonelt og hierarkisk har skilt utførelsen av depositarfunksjonene fra oppgavene som primærmegler, og de potensielle interessekonfliktene er tilstrekkelig identifisert, håndtert og forelagt AIF-ets investorer, ettersom primærmeglere opptrer som motparter til AIF-er og derfor ikke samtidig kan handle i AIF-ets interesser, slik det kreves av en depositar.
Depositaries should be able to delegate custody tasks to one or more prime brokers or other third parties. 
Depositarer bør kunne delegere oppbevaringsoppgaver til en eller flere primærmeglere eller andre tredjemenn.
In addition to the delegated custody tasks prime brokers should be allowed to provide prime brokerage services to the AIF. 
Utover de delegerte oppbevaringsoppgavene bør primærmeglere ha tillatelse til å yte meglertjenester til AIF-et.
Those prime brokerage services should not form part of the delegation arrangement. 
Disse meglertjenestene bør ikke omfattes av delegeringsavtalen.
The depositary should be liable for the losses suffered by the AIFM, the AIF and the investors. 
Depositaren bør være ansvarlig for de tap som forvaltere, AIF-er og investorene måtte lide.
This Directive distinguishes between the loss of financial instruments held in custody, and any other losses. 
Dette direktiv skiller mellom tap av finansielle instrumenter som oppbevares i depot og eventuelle andre tap.
In the case of a loss other than of financial instruments held in custody, the depositary should be liable in the case of intent or negligence. 
I tilfelle av andre tap enn tap av finansielle instrumenter som oppbevares i depot, bør depositaren være ansvarlig når det er snakk om forsett eller forsømmelse.
Where the depositary holds assets in custody and those assets are lost, the depositary should be liable, unless it can prove that the loss is the result of an external event beyond its reasonable control, the consequences of which would have been unavoidable despite all reasonable efforts to the contrary. 
Når depositaren oppbevarer aktiva i depot og disse aktiva går tapt, bør depositaren være ansvarlig, med mindre den kan bevise at tapet skyldes en utenforliggende hendelse som den ikke med rimelighet kunne forventes å ha kontroll over, og hvis konsekvenser ikke hadde kunnet unngås til tross for alle rimelige anstrengelser for å unngå dem.
In this context, a depositary should not, for example, be able to rely on internal situations such as a fraudulent act by an employee to discharge itself of liability. 
I den forbindelse bør depositaren for eksempel ikke kunne fraskrive seg ansvar ved å vise til interne hendelser, som bedrageri begått av en medarbeider.
Where the depositary delegates custody tasks and the financial instruments held in custody by a third party are lost, the depositary should be liable. 
Når depositaren har delegert oppbevaringsoppgaver, og de finansielle instrumenter som oppbevares i depot av tredjemann, går tapt, bør depositaren være ansvarlig.
However, provided that the depositary is expressly allowed to discharge itself of liability subject to a contractual transfer of such liability to that third party, pursuant to a written contract between the depositary and the AIF or the AIFM acting on behalf of the AIF, in which such a discharge is objectively justified, and that the third party can be held liable for the loss based on a contract between the depositary and the third party, the depositary should be able to discharge itself of liability if it can prove that it has exercised due skill, care and diligence and that the specific requirements for delegation are met. 
Dersom depositaren har uttrykkelig tillatelse til å fraskrive seg ansvar gjennom en kontraktsmessig overdragelse av et slikt ansvar til denne tredjemann, i henhold til en skriftlig kontrakt mellom depositaren og AIF-et eller forvalteren som handler på vegne av AIF-et, der slik ansvarsfraskrivelse er objektivt begrunnet, og dersom tredjemannen kan holdes ansvarlig for tapet på grunnlag av en kontrakt mellom depositaren og tredjemann, bør depositaren likevel kunne fraskrive seg ansvar dersom denne kan bevise at den har utøvd behørig sakkyndighet, omhu og aktsomhet, og de særlige kravene til delegeringen er oppfylt.
By imposing the requirement of a contractual transfer of liability to the third party, this Directive intends to attach external effects to such contract, making the third party directly liable to the AIF, or to the investors of the AIF, for the loss of the financial instruments held in custody. 
Ved å innføre kravet om kontraktsmessig overdragelse av ansvar til tredjemann, sikter dette direktiv mot å knytte eksterne virkninger til en slik kontrakt og gjøre tredjemann direkte ansvarlig overfor AIF-et eller AIF-ets investorer for tapet av finansielle instrumenter som oppbevares i depot.
Further, where the law of a third country requires that certain financial instruments be held in custody by a local entity and there are no local entities that satisfy all depositary delegation requirements, the depositary should be able to discharge itself of liability provided that: 
Når lovgivningen i en tredjestat krever at visse finansielle instrumenter oppbevares i depot hos et lokalt foretak, og det ikke finnes noen lokale foretak som oppfyller samtlige krav vedrørende delegering av depositarfunksjonene, bør depositaren kunne fraskrive seg ansvar under forutsetning av at
the rules or instruments of incorporation of the AIF concerned expressly allow for such a discharge; the investors have been duly informed of that discharge and the circumstances justifying the discharge prior to their investment; the AIF or the AIFM on behalf of the AIF instructed the depositary to delegate the custody of such financial instruments to a local entity; there is a written contract between the depositary and the AIF or the AIFM acting on behalf of the AIF, which expressly allows such a discharge; and there is a written contract between the depositary and the third party which expressly transfers the liability of the depositary to that third party and makes it possible for the AIF, or the AIFM acting on behalf of the AIF, to make a claim against the third party in respect of the loss of financial instruments or for the depositary to make such a claim on their behalf. 
det berørte AIF-ets regler eller stiftelsesdokumenter uttrykkelig tillater slik ansvarsfraskrivelse, at investorene forut for sin investering er behørig opplyst om denne ansvarsfraskrivelsen og de omstendigheter som berettiger den, at AIF-et eller forvalteren på vegne av AIF-et har pålagt depositaren å delegere oppbevaring av slike finansielle instrumenter til et lokalt foretak, at det finnes en skriftlig kontrakt mellom depositaren og AIF-et eller forvalteren som handler på vegne av AIF-et, som uttrykkelig tillater slik ansvarsfraskrivelse, og at det finnes en skriftlig kontrakt mellom depositaren og tredjemann som uttrykkelig overdrar depositarens ansvar til denne tredjemann og gjør det mulig for AIF-et, eller for forvalteren som handler på vegne av AIF-et, å reise krav mot denne tredjemann for tap av finansielle instrumenter, eller for depositaren å reise et slikt krav på deres vegne.
This Directive should be without prejudice to any future legislative measures with respect to the depositary in Directive 2009/65/EC, because UCITS and AIFs are different both in the investment strategies they follow and in the type of investors for which they are intended. 
Dette direktiv skal ikke berøre framtidige lovgivningsmessige tiltak med hensyn til depositaren i direktiv 2009/65/EF, da UCITS-fond og AIF-er er forskjellige både når det gjelder investeringsstrategier og den typen investorer de er beregnet på.
An AIFM should, for each of the EU AIFs it manages and for each of the AIFs it markets in the Union, make available an annual report for each financial year no later than 6 months following the end of the financial year in accordance with this Directive. 
En forvalter bør for hvert av AIF-ene basert i Unionen som den forvalter, og for hvert AIF den markedsfører i Unionen, gjøre en årsrapport tilgjengelig for hvert regnskapsår senest seks måneder etter regnskapsårets slutt i samsvar med dette direktiv.
That 6-month period should be without prejudice to the right of the Member States to impose a shorter period. 
Fristen på seks måneder bør ikke berøre medlemsstatenes rett til å innføre en kortere frist.
Given that it is possible for an AIFM to employ leverage and, under certain conditions, to contribute to the build up of systemic risk or disorderly markets, special requirements should be imposed on AIFMs employing leverage. 
Ettersom en forvalter har mulighet til å benytte finansiell giring og under visse forhold kan bidra til oppbygging av systemrisiko eller uro på markedene, bør det stilles særlige krav til forvaltere som benytter finansiell giring.
The information needed to detect, monitor and respond to those risks has not been collected in a consistent way throughout the Union, and shared across Member States so as to identify potential sources of risk to the stability of financial markets in the Union. 
De opplysninger som er nødvendig for å påvise, overvåke og reagere på disse risikoene, har ikke vært samlet inn på en enhetlig måte i Unionen og videreformidlet til alle medlemsstater med sikte på å identifisere potensielle kilder som utsetter stabiliteten på de finansielle markedene i Unionen for risiko.
To remedy that situation, special requirements should apply to AIFMs which employ leverage on a substantial basis at the level of the AIF. 
For å avhjelpe den situasjonen bør det stilles særlige krav til forvaltere som benytter finansiell giring i større omfang på AIF-nivå.
Such AIFMs should be required to disclose information regarding the overall level of leverage employed, the leverage arising from borrowing of cash or securities and the leverage arising from positions held in derivatives, the reuse of assets and the main sources of leverage in their AIFs. 
Slike forvaltere bør pålegges å framlegge opplysninger om samlet finansiell giring som benyttes, finansiell giring som stammer fra lån av kontanter eller verdipapirer, og finansiell giring som stammer fra posisjoner i derivater, gjenbruk av aktiva og de største kildene til finansiell giring i deres AIF-er.
Information gathered by competent authorities should be shared with other authorities in the Union, with ESMA and with the European Systemic Risk Board (ESRB) established by Regulation (EU) No 1092/2010 of the European Parliament and of the Council of 24 November 2010 on European Union macro-prudential oversight of the financial system and establishing a European Systemic Risk Board( ) so as to facilitate a collective analysis of the impact of the leverage of AIFs managed by AIFMs on the financial system in the Union, as well as a common response. 
De opplysninger som samles inn av vedkommende myndigheter, bør videreformidles til andre myndigheter i Unionen, til ESMA og Den europeiske komité for systemrisiko (ESRB) opprettet ved europaparlaments- og rådsforordning (EU) nr. 1092/2010 av 24. november 2010 om makrotilsyn med finanssystemet på EU-plan og opprettelse av en europeisk komité for systemrisiko( ) for å gjøre det enklere å foreta en felles analyse av virkningene av den finansielle giringen for AIF-er som forvaltes av forvaltere, på finanssystemet i Unionen, og treffe felles tiltak.
If one or more AIFs managed by an AIFM could potentially constitute an important source of counterparty risk to a credit institution or other systemically relevant institutions in other Member States, such information should also be shared with the relevant authorities. 
Dersom et eller flere AIF-er som forvaltes av en forvalter, potensielt kan være en stor kilde til motpartsrisiko for en kredittinstitusjon eller en annen systemrelevant institusjon i andre medlemsstater, bør slike opplysninger også videreformidles til de relevante myndigheter.
In order to ensure a proper assessment of the risks induced by the use of leverage by an AIFM with respect to the AIFs it manages, the AIFM should demonstrate that the leverage limits for each AIF it manages are reasonable and that it complies with those limits at all times. 
For å sikre en hensiktsmessig vurdering av de risikoer en forvalter påfører de AIF-er den forvalter, ved å benytte finansiell giring, bør forvalteren godtgjøre at begrensningene på den finansielle giringen for hvert AIF den forvalter, er rimelige, og at den til enhver tid overholder disse begrensningene.
Where the stability and integrity of the financial system may be threatened, the competent authorities of the home Member State of the AIFM should be able to impose limits to the level of leverage that an AIFM can employ in AIFs under its management. 
Når finanssystemets stabilitet og integritet kan være truet, bør vedkommende myndigheter i forvalterens hjemstat kunne innføre begrensninger på nivået av finansiell giring som en forvalter kan anvende i de AIF-er den forvalter.
ESMA and the ESRB should be informed about any actions taken in this respect. 
ESMA og ESRB bør informeres om alle tiltak som treffes i så henseende.
It is also considered necessary to allow ESMA, after taking into account the advice of the ESRB, to determine that the leverage used by an AIFM or by a group of AIFMs poses a substantial risk to the stability and the integrity of the financial system and to issue advice to competent authorities specifying the remedial measures to be taken. 
Det anses også som nødvendig å tillate ESMA, etter å ha tatt hensyn til ESRBs råd, å avgjøre hvorvidt den finansielle giring som en forvalter eller en gruppe forvaltere benytter, utgjør en vesentlig risiko for finanssystemets stabilitet og integritet, og å gi råd til vedkommende myndigheter med angivelse av korrigerende tiltak som skal treffes.
It is necessary to ensure that the competent authorities of the home Member State of the AIFM, the companies over which AIFs managed by an AIFM exercise control and the employees of such companies receive certain information necessary for those companies to assess how that control will impact their situation. 
Det er nødvendig å sikre at vedkommende myndigheter i forvalterens hjemstat, de selskaper som de AIF-er som forvaltes av en forvalter, utøver kontroll over, og arbeidstakerne i slike selskap mottar de opplysninger som er nødvendige for at disse selskapene skal kunne vurdere hvordan denne kontrollen vil påvirke deres situasjon.
Where AIFMs manage AIFs which exercise control over an issuer whose shares are admitted to trading on a regulated market, information should generally be disclosed in accordance with Directive 2004/25/EC of the European Parliament and of the Council of 21 April 2004 on takeover bids( ) and Directive 2004/109/EC of the European Parliament and of the Council of 15 December 2004 on the harmonisation of transparency requirements in relation to information about issuers whose securities are admitted to trading on a regulated market( ). 
Når forvaltere forvalter AIF-er som utøver kontroll over en utsteder hvis aksjer er opptatt til notering på et regulert marked, bør opplysningene generelt forelegges i samsvar med europaparlaments- og rådsdirektiv 2004/25/EF av 21. april 2004 om overtakelsestilbud( ) og europaparlaments- og rådsdirektiv 2004/109/EF av 15. desember 2004 om harmonisering av innsynskrav med hensyn til opplysninger om utstedere av verdipapirer som er opptatt til notering på et regulert marked( ).
Specific requirements should apply to AIFMs managing AIFs which exercise control over a non-listed company. 
Særlige krav bør gjelde forvaltere som forvalter AIF-er som utøver kontroll over et selskap som ikke er notert.
In order to ensure transparency regarding the controlled company, enhanced transparency, disclosure and reporting requirements should apply. 
For å sikre innsyn vedrørende det kontrollerte selskapet bør det innføres mer omfattende krav til innsyn, opplysning og rapportering.
Further, the annual reports of the relevant AIF should be supplemented with regard to the controlled company or such additional information should be included in the annual report of the controlled company. 
Videre bør det berørte AIF-ets årsrapporter suppleres med hensyn til det kontrollerte selskapet, eller slike tilleggsopplysninger bør tas med i det kontrollerte selskapets årsrapport.
Such information should be made available to the employees’ representatives or, where there are none, the employees themselves, and to the investors of the relevant AIF. 
Slike opplysninger bør gjøres tilgjengelig for arbeidstakerrepresentantene eller, dersom slike ikke finnes, for arbeidstakerne selv, og for investorene i det berørte AIF-et.
Specific information requirements towards employees of certain companies apply in cases where AIFs acquire control over such companies in accordance with this Directive. 
Særlige opplysningskrav overfor arbeidstakerne i bestemte selskap får anvendelse dersom AIF-ene oppnår kontroll over slike selskaper i samsvar med dette direktiv.
However, in most cases the AIFM has no control over the AIF, unless it is an internally managed AIF. 
I de fleste tilfeller har imidlertid forvalteren ikke kontroll over AIF-et, med mindre det er et internt forvaltet AIF.
Furthermore, there is, in accordance with the general principles of company law, no direct relationship between the shareholders and the employees’ representatives or, where there are none, the employees themselves. 
Dessuten er det, i samsvar med selskapsrettens generelle prinsipper, ikke noen direkte forbindelse mellom aksjeeierne og arbeidstakerrepresentantene eller, dersom slike ikke finnes, arbeidstakerne selv.
For those reasons, no direct information requirements towards the employees’ representatives or, where there are none, the employees themselves, can be imposed pursuant to this Directive on a shareholder or its manager, namely the AIF and the AIFM. 
Av disse grunner kan ikke en aksjeeier eller dens forvalter, dvs. AIF-et og forvalteren, i henhold til dette direktiv pålegges noen direkte opplysningskrav overfor arbeidstakerrepresentantene eller, dersom slike ikke finnes, arbeidstakerne selv.
As regards the information requirements towards such employees’ representatives or, where there are none, the employees themselves, this Directive should provide for an obligation on the AIFM concerned to use its best efforts to ensure that the board of directors of the company concerned discloses the relevant information to the employees’ representatives or, where there are none, the employees themselves. 
Når det gjelder opplysningskravene overfor slike arbeidstakerrepresentanter, eller arbeidstakerne selv dersom slike representanter ikke finnes, bør dette direktiv fastsette en forpliktelse som pålegger den berørte forvalter å gjøre sitt ytterste for å sikre at styret i det berørte selskapet forelegger relevante opplysninger til arbeidstakerrepresentantene eller, dersom slike ikke finnes, arbeidstakerne selv.