natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Without prejudice to Article 47(4) of Directive 2006/43/EC, Member States should ensure that, for the purpose of public oversight, quality assurance and investigations of auditors and audit firms, contacts between the auditors or audit firms of the Member States and the competent authorities of the United States of America take place via the competent authorities of the Member State concerned. 
Uten at det berører artikkel 47 nr. 4 i direktiv 2006/43/EF, bør medlemsstatene med sikte på offentlig tilsyn, kvalitetssikring og undersøkelser av revisorer og revisjonsselskaper sørge for at kontakt mellom revisorer eller revisjonsselskaper i medlemsstatene og vedkommende myndigheter i De forente stater skjer gjennom vedkommende myndigheter i de berørte medlemsstatene.
Member States may allow that cooperation with the competent authorities of the United States of America takes place under the form of joint inspections or through observers without inspection or investigation powers and without access to the confidential audit working papers or to other documents held by statutory auditors or audit firms. 
Medlemsstatene kan tillate at samarbeid med vedkommende myndigheter i De forente stater skjer i form av felles inspeksjoner eller gjennom observatører som ikke har myndighet til å utføre inspeksjoner eller undersøkelser, og som ikke har tilgang til de fortrolige revisjonsdokumentene eller til andre dokumenter hos revisorer eller revisjonsselskaper.
In particular, the adequacy should be assessed in the light of the competences exercised by the competent authorities of the United States of America, the safeguards against breaching professional secrecy and confidentiality rules implemented by them and their ability under their laws and regulations to cooperate with the competent authorities of Member States. 
Oppfyllelse av kravene bør særlig vurderes i lys av den myndighet som utøves av vedkommende myndigheter i De forente stater, de forholdsregler som de har tatt for å hindre brudd på regler for taushetsplikt og fortrolighet, og deres mulighet i henhold til sine nasjonale lover og forskrifter til å samarbeide med vedkommende myndigheter i medlemsstatene.
The requirement to publish interim management statements should therefore be abolished. 
Kravet om å offentliggjøre delårsredegjørelser bør derfor avskaffes.
It would use the transferred audit working or other documents held by statutory auditors or audit firms papers solely for purposes related to investigations of auditors and audit firms. 
Myndigheten vil bruke overførte revisjonsdokumenter eller andre dokumenter hos revisorer eller revisjonsselskaper utelukkende til formål knyttet til undersøkelser av revisorer og revisjonsselskaper.
This Decision should be without prejudice to the cooperation arrangements referred to in Article 25(4) of Directive 2004/109/EC of the European Parliament and of the Council of 15 December 2004 on the harmonisation of transparency requirements in relation to information about issuers whose securities are admitted to trading on a regulated market and amending Directive 2001/34/EC ( ). 
Denne beslutning bør ikke berøre samarbeidsavtalene nevnt i artikkel 25 nr. 4 i europaparlaments- og rådsdirektiv 2004/109/EF av 15. desember 2004 om harmonisering av innsynskrav med hensyn til opplysninger om utstedere av verdipapirer som er opptatt til notering på et regulert marked, og om endring av direktiv 2001/34/EF( ).
As this Decision is taken in the context of Commission Implementing Decision 2013/281/EU ( ) on the equivalence of the public oversight, quality assurance, investigation and penalty system for auditors and audit entities of the United States of America, it should not pre-empt any final equivalence decisions that the Commission may adopt pursuant to Article 46(2) of Directive 2006/43/EC. 
Ettersom denne beslutning er truffet i forbindelse med Kommisjonens gjennomføringsbeslutning 2013/281/EF ( ) om likeverdigheten av De forente staters systemer for offentlig tilsyn, kvalitetssikring, undersøkelser og sanksjoner for revisorer og revisjonsselskaper bør den ikke foregripe endelige beslutninger om likeverdighet som Kommisjonen måtte treffe i henhold til artikkel 46 nr. 2 i direktiv 2006/43/EF.
See page 8 of this Official Journal. 
EUT L 161/13 av 13.6.2013, s. 8.
The ultimate objective of cooperation with the United States of America in audit oversight is to reach mutual reliance on each other’s oversight systems where transfers of audit working papers or other documents held by statutory auditors or audit firms would be exceptional. 
Det endelige målet med samarbeidet om revisjonstilsyn med De forente stater er å skape gjensidig tillit til hverandres revisjonssystemer, slik at revisjonsdokumenter eller andre dokumenter hos revisorer eller revisjonsselskaper overføres bare i unntakstilfeller.
Where audit working papers or other documents held by statutory auditors or audit firms are exclusively held by a statutory auditor or audit firm registered in a Member State other than the Member State where the group auditor is registered and whose competent authority has received a request from any of the authorities referred to in Article 1, such papers or documents shall be transferred to the competent authority of the third country concerned only if the competent authority of the first Member State has given its express agreement to the transfer. 
Dersom revisjonsdokumenter eller andre dokumenter hos revisorer eller revisjonsselskaper finnes utelukkende hos en revisor eller et revisjonsselskap som er registrert i en annen medlemsstat enn den medlemsstat der konsernrevisoren er registrert, og vedkommende myndighet i denne revisorens medlemsstat har mottatt en anmodning fra en av myndighetene nevnt i artikkel 1, skal slike dokumenter overføres til vedkommende myndighet i den berørte tredjestat bare dersom vedkommende myndighet i den første medlemsstaten har gitt sitt uttrykkelige samtykke til overføringen.
Member States shall ensure that the bilateral working arrangements which allow the transfer of audit working papers or other documents held by statutory auditors or audit firms between their competent authorities and the competent authorities of the United States of America contain appropriate safeguards with regard to the protection of personal data as well as the protection of professional secrets and sensitive commercial information related to the companies whose financial statements are audited as well as the auditors of such companies comprised in such papers. 
Medlemsstatene skal sikre at de bilaterale arbeidsavtalene som gjør det mulig å overføre revisjonsdokumenter eller andre dokumenter hos revisorer eller revisjonsselskaper mellom deres vedkommende myndigheter og vedkommende myndigheter i De forente stater, inneholder tilstrekkelige garantier for vern av personopplysninger samt vern av forretningshemmeligheter og følsomme forretningsopplysninger som gjelder selskapene hvis regnskaper revideres, samt slike selskapers revisorer.
Without prejudice to Article 47(4) of Directive 2006/43/EC, Member States shall ensure that, for the purpose of public oversight, quality assurance and investigations of auditors and audit firms, the bilateral working arrangements which allow the transfer of audit working papers or other documents held by statutory auditors or audit firms between their competent authorities and the competent authorities of the United States of America provide that contacts between the auditors or audit firms of the Member States and the competent authorities of the United States of America take place via the competent authorities of the Member State concerned. 
Uten at det berører artikkel 47 nr. 4 i direktiv 2006/43/EF skal medlemsstatene med sikte på offentlig tilsyn, kvalitetssikring og undersøkelser av revisorer og revisjonsselskaper sikre at det i de bilaterale arbeidsavtalene som gjør det mulig å overføre revisjonsdokumenter eller andre dokumenter hos revisorer eller revisjonsselskaper mellom deres vedkommende myndigheter og vedkommende myndigheter i De forente stater, fastsettes at kontakt mellom revisorene eller revisjonsselskapene i medlemsstatene og vedkommende myndigheter i De forente stater skal skje gjennom vedkommende myndigheter i den berørte medlemsstat.
Member States may agree to joint inspections only where necessary. 
Medlemsstatene kan tillate felles inspeksjoner bare når det er nødvendig.
The detailed requirements are defined in Chapter 10 of Directive 2013/34/EU of the European Parliament and of the Council of 26 June 2013 on the annual financial statements, consolidated financial statements and related reports of certain types of undertakings( ). 
De detaljerte kravene er definert i kapittel 10 i europaparlaments- og rådsdirektiv 2013/34/EU av 26. juni 2013 om årsregnskaper, konsernregnskaper og tilhørende rapporter for visse typer foretak( ).
The Securities and Exchange Commission of the United States of America has competence in investigating auditors and audit firms; this Decision should only cover the competences of the Securities and Exchange Commission of the United States of America to investigate auditors and audit firms. 
De forente staters «Securities and Exchange Commission» (SEC) har myndighet til å undersøke revisorer og revisjonsselskaper. Denne beslutning bør omfatte bare den myndighet som De forente staters «Securities and Exchange Commission» har til å undersøke revisorer og revisjonsselskaper.
The Securities and Exchange Commission of the United States of America implements adequate safeguards banning and sanctioning disclosure by its current and former employees of confidential information to any third person or authority. 
De forente staters «Securities and Exchange Commission» har tatt tilstrekkelige forholdsregler med forbud og mulighet for sanksjoner mot ansatte og tidligere ansatte som videreformidler fortrolige opplysninger til tredjemann eller andre myndigheter.
Under the laws and regulations of the United States of America, the Securities and Exchange Commission has the ability to transfer audit working papers or other documents held by United States auditors or audit firms which relate to investigations it may perform on such auditors and audit firms to the competent authorities of any Member State. 
I henhold til amerikansk lovgivning kan De forente staters «Securities and Exchange Commission» overføre revisjonsdokumenter eller andre dokumenter hos amerikanske revisorer eller revisjonsselskaper som gjelder myndighetens undersøkelser av slike revisorer og revisjonsselskaper, til vedkommende myndigheter i enhver medlemsstat.
On this basis, the Securities and Exchange Commission of the United States of America should be declared adequate for the purpose of Article 47(1) of Directive 2006/43/EC. 
Derfor bør De forente staters «Securities and Exchange Commission» erklæres å oppfylle tilstrekkelige krav i henhold til artikkel 47 nr. 1 i direktiv 2006/43/EF.
Therefore, the mechanism of cooperation between the competent authorities of the Member States and the Public Company Accounting Oversight Board of the United States of America and the Securities and Exchange Commission of the United States of America should be reviewed to assess the progress made towards reaching mutual reliance on each other’s oversight systems. 
Derfor bør samarbeidsordningen mellom vedkommende myndigheter i medlemsstatene og De forente staters «Public Company Accounting Oversight Board» og De forente staters «Securities and Exchange Commission» vurderes for å bedømme hvilke framskritt som er gjort med hensyn til å skape gjensidig tillit til hverandres systemer for revisjonstilsyn.
The Public Company Accounting Oversight Board of the United States of America and the Securities and Exchange Commission of the United States of America shall be considered adequate for the purpose of Article 47(1) of Directive 2006/43/EC. 
De forente staters «Public Company Accounting Oversight Board» og De forente staters «Securities and Exchange Commission» skal anses å oppfylle tilstrekkelige krav i henhold til artikkel 47 nr. 1 i direktiv 2006/43/EF.
OJ L 331, 15.12.2010, p. 48. 
EUT L 331 av 15.12.2010, s. 48.
The Commission, when preparing and drawing up delegated acts, should ensure a simultaneous, timely and appropriate transmission of relevant documents to the European Parliament and to the Council. 
Når Kommisjonen forbereder og utarbeider delegerte rettsakter, bør den sikre at relevante dokumenter samtidig, til rett tid og på en egnet måte oversendes til Europaparlamentet og Rådet.
In order to improve compliance with the requirements of Directive 2004/109/EC and following the communication from the Commission of 9 December 2010 entitled ‘Reinforcing sanctioning regimes in the financial sector’, the sanctioning powers should be enhanced and should satisfy certain essential requirements in relation to addressees, criteria to be taken into account when applying an administrative sanction or measure, key sanctioning powers and levels of administrative pecuniary sanctions. 
For å forbedre overholdelsen av kravene i direktiv 2004/109/EF og følge opp kommisjonsmeldingen av 9. desember 2010 om styrking av sanksjonsordninger i finanssektoren, bør sanksjonsmulighetene styrkes og oppfylle visse grunnleggende krav når det gjelder mottakere, kriterier som skal tas i betraktning ved anvendelse av en administrativ sanksjon eller et forvaltningsmessig tiltak, sentrale sanksjonsmuligheter og nivåer på administrative økonomiske sanksjoner.
on payment services in the internal market amending Directives 97/7/EC, 2002/65/EC, 2005/60/EC and 2006/48/EC and repealing Directive 97/5/EC 
om betalingstjenester i det indre marked og om endring av direktiv 97/7/EF, 2002/65/EF, 2005/60/EF og 2006/48/EF samt oppheving av direktiv 97/5/EF
Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular the first and third sentences of Article 47(2) and Article 95 thereof, 
under henvisning til traktaten om opprettelse av Det europeiske fellesskap, særlig artikkel 47 nr. 2 første og tredje punktum og artikkel 95,
It is essential for the establishment of the internal market that all internal frontiers in the Community be dismantled so as to enable the free movement of goods, persons, services and capital. 
Det er svært viktig for opprettelsen av det indre marked at alle indre grenser i Fellesskapet fjernes for å muliggjøre fritt varebytte og fri bevegelighet for personer, tjenester og kapital.
The proper operation of the single market in payment services is therefore vital. 
Det er derfor avgjørende at det felles marked for betalingstjenester fungerer tilfredsstillende.
At present, however, the lack of harmonisation in this area hinders the operation of that market. 
På det nåværende tidspunkt er imidlertid den manglende harmoniseringen på dette området til hinder for at dette marked fungerer tilfredsstillende.
Currently, the payment services markets of the Member States are organised separately, along national lines and the legal framework for payment services is fragmented into 27 national legal systems. 
Markedene for betalingstjenester i medlemsstatene er for tiden organisert hver for seg etter nasjonale retningslinjer, og den rettslige rammen for betalingstjenester er splittet opp i 27 nasjonale rettssystemer.
Several Community acts have already been adopted in this area, namely Directive 97/5/EC of the European Parliament and of the Council of 27 January 1997 on cross-border credit transfers() and Regulation (EC) No 2560/2001 of the European Parliament and of the Council of 19 December 2001 on cross-border payments in euro(), but these have not sufficiently remedied this situation any more than have Commission Recommendation 87/598/EEC of 8 December 1987 on a European Code of Conduct relating to electronic payment (relations between financial institutions, traders and service establishments, and consumers)(), Commission Recommendation 88/590/EEC of 17 November 1988 concerning payment systems, and in particular the relationship between cardholder and card issuer(), or Commission Recommendation 97/489/EC of 30 July 1997 concerning transactions by electronic payment instruments and in particular the relationship between issuer and holder(). 
Flere fellesskapsrettsakter er allerede vedtatt på dette området, nemlig europaparlaments- og rådsdirektiv 97/5/EF av 27. januar 1997 om pengeoverføringer på tvers av landegrensene() og europaparlaments- og rådsforordning (EF) nr. 2560/2001 av 19. desember 2001 om betalinger i euro på tvers av landegrensene(), men disse har ikke forbedret situasjonen i tilstrekkelig grad, og det har heller ikke kommisjonsrekommandasjon 87/598/EØF av 8. desember 1987 om europeiske atferdsregler for elektronisk betaling (forholdet mellom finansinstitusjoner, næringsdrivende og tjenesteytere samt forbrukere)(), kommisjonsrekommandasjon 88/590/EØF av 17. november 1988 om betalingssystemer, særlig forholdet mellom innehaver og utsteder av betalingskortet() eller kommisjonsrekommandasjon 97/489/EF av 30. juli 1997 om transaksjonar ved hjelp av elektroniske betalingsmiddel, særleg tilhøvet mellom utferdar og innehavar().
These measures continue to be insufficient. 
Disse tiltakene er fortsatt ikke tilstrekkelige.
The co-existence of national provisions and an incomplete Community framework gives rise to confusion and a lack of legal certainty. 
At nasjonale bestemmelser og en ufullstendig fellesskapsramme finnes side om side, fører til forvirring og manglende rettssikkerhet.
It is vital, therefore, to establish at Community level a modern and coherent legal framework for payment services, whether or not the services are compatible with the system resulting from the financial sector initiative for a single euro payments area, which is neutral so as to ensure a level playing field for all payment systems, in order to maintain consumer choice, which should mean a considerable step forward in terms of consumer cost, safety and efficiency, as compared with the present national systems. 
Det er derfor avgjørende at det opprettes en moderne og enhetlig rettslig ramme for betalingstjenester på fellesskapsplan — uansett om disse tjenestene er forenlige eller ikke med det system som er en følge av finanssektorens initiativ til innføring av ett betalingsområde for euro — som er nøytral og sikrer like konkurransevilkår for alle betalingssystemer, slik at forbrukernes valgfrihet opprettholdes, noe som bør innebære et betydelig skritt framover med hensyn til kostnader, sikkerhet og effektivitet for forbrukerne, sammenlignet med dagens nasjonale systemer.
That legal framework should ensure the coordination of national provisions on prudential requirements, the access of new payment service providers to the market, information requirements, and the respective rights and obligations of payment services users and providers. 
Denne rettslige rammen bør sikre en samordning av nasjonale bestemmelser om tilsynskrav, markedsadgang for nye betalingstjenesteytere, opplysningskrav og rettigheter og plikter for betalingstjenestebrukere og -ytere.
Within that framework, the provisions of Regulation (EC) No 2560/2001, which created a single market for euro payments as far as prices are concerned, should be maintained. 
Innenfor denne rammen bør bestemmelsene i forordning (EF) nr. 2560/2001, som opprettet et felles marked for betalinger i euro med hensyn til priser, beholdes.
The provisions of Directive 97/5/EC and the recommendations made in Recommendations 87/598/EEC, 88/590/EEC and 97/489/EC should be integrated in a single act with binding force. 
Bestemmelsene i direktiv 97/5/EF og anbefalingene i rekommandasjon 87/598/EØF, 88/590/EØF og 97/489/EF bør innarbeides i en enkelt bindende rettsakt.
However, it is not appropriate for that legal framework to be fully comprehensive. 
Det er imidlertid ikke hensiktsmessig at nevnte rettslige ramme er helt uttømmende.
Its application should be confined to payment service providers whose main activity consists in the provision of payment services to payment service users. 
Anvendelsen av rammen bør være begrenset til betalingstjenesteytere hvis hovedvirksomhet består i å yte betalingstjenester til betalingstjenestebrukere.
Nor is it appropriate for it to apply to services where the transfer of funds from the payer to the payee or their transport is executed solely in bank notes and coins or where the transfer is based on a paper cheque, paper-based bill of exchange, promissory note or other instrument, paper-based vouchers or cards drawn upon a payment service provider or other party with a view to placing funds at the disposal of the payee. 
Det er heller ikke hensiktsmessig at rammen får anvendelse på tjenester der overføring av midler fra betaleren til betalingsmottakeren, eller transport av disse, utføres utelukkende i sedler og mynter, eller der overføringen er basert på papirsjekker, veksler i papirform, egenveksler eller andre instrumenter, kuponger i papirform eller kort trukket på en betalingstjenesteyter eller på en annen part med sikte på å stille midler til rådighet for betalingsmottakeren.
Furthermore, a differentiation should be made in the case of means offered by telecommunication, information technology or network operators to facilitate purchasing of digital goods or services, such as ring tones, music or digital newspapers, besides traditional voice services and their distribution to digital devices. 
Videre bør det foretas et skille når det gjelder muligheter som tilbys av operatører innenfor telekommunikasjon, informasjonsteknologi eller nettdrift, for å lette kjøp av digitale varer eller tjenester, som for eksempel ringetoner, musikk eller digitale aviser, i tillegg til normale taletelefonitjenester og distribusjon av disse til digitale innretninger.
The content of these goods or services may be produced either by a third party or by the operator, who may add intrinsic value to them in the form of access, distribution or search facilities. 
Innholdet i slike varer eller tjenester kan være framstilt enten av tredjemann eller av operatøren, som kan tilføre dem en egenverdi i form av tilgangs, distribusjons eller søketjenester.
In the latter case, where the goods or services are distributed by one of those operators, or, for technical reasons, by a third party, and where they can be used only through digital devices, such as mobile phones or computers, that legal framework should not apply as the activity of the operator goes beyond a mere payment transaction. 
I det sistnevnte tilfellet, der varene eller tjenestene blir distribuert av en av disse operatørene, eller av tekniske grunner av tredjemann, og kan benyttes bare i digitale innretninger som mobiltelefoner eller datamaskiner, bør den nevnte juridiske rammen ikke få anvendelse, ettersom operatørens virksomhet går lenger enn bare en betalingstransaksjon.
However, it is appropriate for that legal framework to apply to cases where the operator acts only as an intermediary who simply arranges for payment to be made to a third-party supplier. 
Det er imidlertid hensiktsmessig at den rettslige rammen får anvendelse i tilfeller der operatøren opptrer bare som en formidler som utelukkende sørger for betalingen til en tredjemannsleverandør.
Money remittance is a simple payment service that is usually based on cash provided by a payer to a payment service provider, which remits the corresponding amount, for example via communication network, to a payee or to another payment service provider acting on behalf of the payee. 
Pengeoverføring er en enkel betalingstjeneste som vanligvis er basert på kontanter som leveres av en betaler til en betalingstjenesteyter, som sender det tilsvarende beløpet, for eksempel via et kommunikasjonsnett, til en betalingsmottaker eller til en annen betalingstjenesteyter som opptrer på vegne av betalingsmottakeren.
In some Member States supermarkets, merchants and other retailers provide to the public a corresponding service enabling the payment of utility and other regular household bills. 
I noen medlemsstater yter supermarkeder, grossister og detaljister en tilsvarende tjeneste til allmennheten som muliggjør betaling av regninger fra offentlige tjenesteleverandører og andre alminnelige regninger.