natgillin/translations-raw huggingface dataset:
A number of employment policy measures do not constitute State aid within the meaning of Article 87(1) because they constitute aid to individuals that does not favour certain undertakings or the production of certain goods, or because they do not affect trade between Member States or because they are general measures to promote employment which do not distort or threaten to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods. 
En rekke sysselsettingsfremmende tiltak er ikke statsstøtte i henhold til artikkel 87 nr. 1, fordi de utgjør støtte til enkeltpersoner og ikke begunstiger visse foretak eller visse typer produksjon, eller fordi de ikke påvirker handelen mellom medlemsstater, eller fordi de er generelle sysselsettingsfremmende tiltak som ikke vrir eller truer med å vri konkurransen ved å begunstige visse foretak eller visse typer produksjon.
Such general measures, which may include general reduction of the taxation of labour and social costs, boosting investment in general education and training, measures to provide guidance and counselling, general assistance and training for the unemployed and improvements in labour law are therefore unaffected by this Regulation. 
Slike generelle tiltak, som f.eks. kan være en generell nedsettelse av avgifter på arbeidskraft og sosiale kostnader, økte investeringer i allmennutdanning og opplæring, veilednings- og rådgivningstiltak, generell bistand til og opplæring av arbeidsledige og arbeidsrettslige forbedringer, berøres derfor ikke av denne forordning.
This is also the case of measures which are deemed not to meet all the criteria of Article 87(1) of the Treaty and therefore do not fall under the notification requirement of Article 88(3) of the Treaty by virtue of Commission Regulation (EC) No 69/2001 of 12 January 2001 on the application of Articles 87 and 88 of the EC Treaty to de minimis aid( ). 
Dette gjelder også for tiltak som ikke anses å oppfylle alle kriteriene i traktatens artikkel 87 nr. 1 og derfor ikke omfattes av plikten til å gi forhåndsmelding omhandlet i traktatens artikkel 88 nr. 3 i henhold til kommisjonsforordning (EF) nr. 69/2001 av 12. januar 2001 om anvendelse av EF-traktatens artikkel 87 og 88 på bagatellmessig støtte( ).
Having regard to those considerations, the purpose and effect of the aid exempted by this Regulation should be to promote employment in accordance with the European employment strategy, in particular of workers from disadvantaged categories, without adversely affect trading conditions to an extent contrary to the common interest. 
På bakgrunn av disse betraktningene bør formålet med og virkningen av støtte som unntas ved denne forordning, være å fremme sysselsettingen i samsvar med den europeiske sysselsettingsstrategien, særlig når det gjelder arbeidstakere fra vanskeligstilte kategorier, uten at det endrer vilkårene for handel i et omfang som strider mot felles interesser.
Employment aid granted to a firm on an individual basis may have a major impact on competition in the relevant market because it favours that firm over others which have not received such aid. 
Sysselsettingsstøtte som tildeles et foretak på individuelt grunnlag, kan få betydelig virkning på konkurransen på det aktuelle marked, ettersom den begunstiger dette foretaket i forhold til andre foretak som ikke har mottatt støtte.
By being granted only to a single firm, such aid is likely to have only a limited effect on employment. 
Når slik støtte tildeles et enkelt foretak, vil den trolig ha bare begrenset virkning på sysselsettingen.
For this reason individual awards of employment aid should continue to be notified to the Commission, and this Regulation should exempt aid only if given in the form of schemes. 
Av denne grunn bør individuelle tildelinger av sysselsettingsstøtte fortsatt meldes til Kommisjonen, og denne forordning bør unnta bare støtte som gis etter en støtteordning.
This Regulation should exempt any aid granted under a scheme that meets all the relevant requirements of this Regulation. 
Denne forordning bør unnta støtte som tildeles etter en ordning som oppfyller alle relevante krav i denne forordning.
With a view to ensuring efficient supervision and simplifying administration without weakening Commission monitoring, aid schemes should contain an express reference to this Regulation. 
Med henblikk på å sikre et effektivt tilsyn og en forenklet saksbehandling uten å svekke Kommisjonens kontroll, bør støtteordningene inneholde en uttrykkelig henvisning til denne forordning.
This Regulation should not exempt from notification State aid in the shipbuilding and coal-mining sectors, for which special rules are laid down in, respectively, Council Regulation (EC) No 1540/98( ) and Council Regulation (EC) No 1407/2002( ). 
Statsstøtte i skipsbyggings- og kullgruvesektoren, som det er fastsatt særlige regler for i henholdsvis rådsforordning (EF) nr. 1540/98( ) og rådsforordning (EF) nr. 1407/2002( ), bør ikke unntas fra meldingsplikten i henhold til denne forordning.
This Regulation should apply in the transport sector. 
Denne forordning får anvendelse på transportsektoren.
However, having regard to the particular characteristics of competition in that sector, it is not appropriate to exempt aid for the creation of employment. 
I betraktning av særtrekkene ved konkurransen i denne sektoren er det imidlertid ikke hensiktsmessig å unnta støtte til skaping av arbeidsplasser.
The Commission has a consistently less favourable view of aid targeted at particular sectors, including, but not limited to, sensitive sectors experiencing overcapacity or crisis. 
Kommisjonen har konsekvent inntatt en mindre positiv holdning til støtte rettet mot bestemte sektorer, herunder, men ikke begrenset til, følsomme sektorer med overkapasitet eller i krise.
Aid schemes which are targeted at specific sectors should not therefore be covered by the exemption from notification provided by this Regulation. 
Støtteordninger rettet mot bestemte sektorer bør derfor ikke omfattes av unntaket fra meldingsplikten fastsatt i denne forordning.
In accordance with the established practice of the Commission, and with a view to better ensuring that aid is proportionate and limited to the amount necessary, thresholds should be expressed in terms of aid intensities in relation to a set of eligible costs, rather than in terms of maximum aid amounts. 
I samsvar med Kommisjonens faste praksis og for bedre å sikre at støtten er forholdsmessig og ikke høyere enn nødvendig, bør grensene for støtte heller uttrykkes som støtteintensitet i forhold til en rekke støtteberettigede kostnader enn som høyeste støttebeløp.
With a view to a uniform, transparent, and simple application of the State aid rules, the market rates for the purposes of this Regulation should be deemed to be the reference rates, provided that, in the case of a soft loan, the loan is backed by normal security and does not involve abnormal risk. 
Med henblikk på en ensartet, åpen og enkel anvendelse av reglene for statsstøtte bør markedsrentesatsene i denne forordning være referansesatsene, forutsatt at eventuelle lån på gunstige vilkår sikres på vanlig måte og ikke innebærer noen unormalt stor risiko.
The reference rates should be those which are periodically fixed by the Commission on the basis of objective criteria and published in the Official Journal of the European Communities and on the Internet. 
Referansesatsene bør være de som jevnlig fastsettes av Kommisjonen på grunnlag av objektive kriterier og offentliggjøres i De Europeiske Fellesskaps Tidende og på Internett.
In order to eliminate differences that might give rise to distortions of competition, in order to facilitate coordination between different Community and national initiatives, and for reasons of administrative clarity and legal certainty, the definition of «small and medium-sized enterprises» (SMEs) used in this Regulation should be that laid down in Commission Recommendation 96/280/EC of 3 April 1996 concerning the definition of small and medium-sized enterprises( ). That definition was also used in Regulation (EC) No 70/2001. 
For å fjerne ulikheter som kan føre til konkurransevridning, og for å lette samordningen mellom ulike initiativer i Fellesskapet og på nasjonalt plan som gjelder små og mellomstore bedrifter, samt av hensyn til klarhet i saksbehandlingen og til rettssikkerheten, bør definisjonen av «små og mellomstore bedrifter» brukt i denne forordning være den samme som den i kommisjonsrekommandasjon 96/280/EF av 3. april 1996 om definisjonen av små og mellomstore bedrifter( ). Den definisjonen er også brukt i forordning (EF) nr. 70/2001.
In the interests of coherence, the ceilings should be harmonised with those fixed in the guidelines on national regional aid and in Regulation (EC) No 70/2001, which allowed aid to be calculated by reference to the creation of employment linked to investment projects. 
For å oppnå sammenheng bør de øvre grensene harmoniseres med dem som er fastsatt i retningslinjene for nasjonal regionstøtte og i forordning (EF) nr. 70/2001, som gir adgang til å beregne støtte i forhold til de arbeidsplasser som skapes gjennom investeringsprosjekter.
Employment costs form part of the normal operating costs of any enterprise. 
Arbeidskraftkostnader utgjør en del av de normale driftskostnadene i ethvert foretak.
It is therefore particularly important that aid should have a positive effect on employment and should not merely enable enterprises to reduce costs which they would otherwise bear. 
Det er derfor særlig viktig at støtten har en positiv virkning på sysselsettingen, og ikke bare gjør det mulig for foretakene å redusere kostnader som de ellers ville bære selv.
review the effectiveness of the external audit process, and the responsiveness of management to the recommendations made in the external auditor’s management letter, 
gjennomgå effektiviteten til den eksterne revisjonsprosessen, samt ledelsens reaksjon på anbefalingene som er lagt fram i den eksterne revisorens brev til ledelsen,
investigate the issues giving rise to any resignation of the external auditor, and make recommendations as to any required action. 
undersøke de problemene som har ført til den eksterne revisorens eventuelle avgang og gi anbefalinger om eventuelle nødvendige tiltak.
When the financial derivative instrument provides for, either automatically or at the counterpart's choice, physical delivery of the underlying financial instrument on maturity or exercise, and provided that physical delivery is common practice on the considered instrument, Member States are recommended to require UCITS to hold this underlying financial instrument as cover in their investment portfolios. 
Når det er fastsatt, enten automatisk eller etter motpartens valg, at det underliggende finansielle instrument ved utløp eller utøvelse skal leveres fysisk, og forutsatt at fysisk levering er vanlig praksis i forbindelse med vedkommende instrument, anbefales medlemsstatene å kreve at investeringsforetakene har dette underliggende finansielle instrumentet i sine investeringsporteføljer.
This concerns in particular: 
Det gjelder særlig:
For the application of the 100 % global exposure limit relating to derivatives, Member States are recommended to ensure that both points 3 and 4 are respected. 
Ved anvendelsen av den samelde eksponeringsgrensen på 100 % for derivater, anbefales medlemsstatene å sikre at både nr. 3 og 4 overholdes.
Appropriately calibrated standards to measure market risk 
Tilpassede standarder for måling av markedsrisiko
Adaptation of risk-measurement methodologies to the risk-profile of a UCITS 
Tilpasning av metoder for risikoberegning til et UCITS-fonds risikoprofil
In conformity with the overarching principle mentioned under point 1 and established in Article 21(1) of Directive 85/611/EEC, Member States are recommended to allow a differentiated methodological approach for the respective categories of 'non-sophisticated UCITS', which have overall less and simpler derivative positions by using e.g. a few plain vanilla options, and «sophisticated UCITS» . 
I samsvar med det overordnede prinsippet nevnt i nr. 1 og fastsatt i artikkel 21 nr. 1 i direktiv 85/611/EØF, anbefales medlemsstatene å tillate ulike metodiske tilnærminger ut fra om UCITS-fondet kan anses som «enkelt», med generelt færre og enklere derivatposisjoner som f.eks. omfatter et fåtall standardiserte opsjoner, eller «avansert».
For the application of Article 21(2) and the third subparagraph of Article 21(3) of that Directive, Member States are recommended to consider that, a management or investment company should generally be prevented from using financial derivative instruments based on a self-composed index with the intent to circumvent the issuer concentration limits of Article 22. 
Ved anvendelse av artikkel 21 nr. 2 og artikkel 21 nr. 3 tredje ledd i samme direktiv anbefales medlemsstatene å vurdere hvorvidt et forvaltningsselskap eller investeringsselskap generelt bør forhindres fra å bruke finansielle derivater basert på en indeks de selv har satt sammen i den hensikt å omgå grensene for utsteders egne investeringer fastsatt i artikkel 22.
The distinction between, and exact definition of, these categories requires further work in accordance with point 3.4. 
For å skille mellom og definere disse kategoriene mer nøyaktig, kreves ytterligere arbeid i samsvar med nr. 3.4.
the conversion of financial derivative instruments into equivalent underlying assetsand the netting of positions underlying the financial derivative instruments in case ofthe application of the commitment approach; 
konvertering av finansielle derivater til tilsvarende underliggende eiendeler og avregning av de finansielle derivatenes underliggende posisjoner ved anvendelse av forpliktelsesmetoden,
Pending completion of such work, Member States should move towards a more calibrated approach for measuring market risk in accordance with points 3.2 and 3.3. 
I påvente av at dette arbeidet fullføres bør medlemsstatene gradvis innføre en mer tilpasset metode for å måle markedsrisiko i samsvar med nr. 3.2 og 3.3.
Non-sophisticated UCITS 
Enkelt UCITS-fond
Use of the commitment approach 
Anvendelse av forpliktelsesmetoden
Member States are recommended to request their competent authorities to ensure that, in the case of non-sophisticated UCITS, they are satisfied that market risk is adequately assessed by using the commitment approach, whereby the derivative positions of a UCITS are converted into the equivalent position in the underlying assets embedded in those derivatives. 
Medlemsstatene anbefales å anmode sine vedkommende myndigheter om å sikre at markedsrisikoen knyttet til enkle UCITS-fond vurderes på en tilfredsstillende måte ved hjelp av forpliktelsesmetoden, som innebærer at et UCITS-fonds derivatposisjoner konverteres til den tilsvarende posisjonen i de underliggende eiendelene.
In cases where this approach is not relevant or technically impossible, due to the complexity of the concerned financial derivative instrument, Member States may then allow the use of an approach based on the maximum potential loss linked to that derivative as a maximum threshold assessment of the solvency risk. 
I tilfeller der denne metoden ikke er relevant, eller teknisk umulig på grunn av vedkommende finansielle derivats kompleksitet, kan medlemsstatene tillate anvendelse av en metode basert på høyeste mulige tap knyttet til derivatet som høyeste grensevurdering av solvensrisikoen.
For the application of the commitment approach, Member States' competent authorities should also take into account criteria such as the UCITS' overall exposure deriving from the employment of financial derivative instruments, the nature, aim, number and frequency of the contracts entered into by the UCITS and the management techniques adopted. 
Ved anvendelse av forpliktelsesmetoden bør medlemsstatenes vedkommende myndigheter også ta hensyn til kriterier som f.eks. UCITS-fondets overordnede risiko som følge av anvendelse av finansielle derivater, arten, antallet og hyppigheten av samt formålet for de kontraktene som UCITS-fondet har inngått, og forvaltningsmetodene som anvendes.
Technical precisions 
Tekniske detaljer
In the case of options, Member States are recommended to allow the application of the delta approach, which is derived from the sensitivity of the change in the option's price to marginal changes in the price of the underlying financial instruments. 
Når det gjelder opsjoner, anbefales medlemsstatene å tillate anvendelse av deltametoden, som er basert på opsjonsprisens følsomhet for marginale endringer i prisen på de underliggende finansielle instrumentene.
The conversion of forwards, futures and swaps positions should depend on the precise nature of the underlying contracts. 
Konverteringen av børsomsatte terminkontrakter, ikke-børsomsatte terminkontrakter og bytteavtaler bør avhenge av de underliggende kontraktenes spesifikke karakter.
In the case of simple contracts, the marked-to-market value of the contracts will usually be relevant. 
Når det gjelder enkle kontrakter, vil kontraktens markedsverdi som regel være relevant.
Invitation to consider further additional safeguards 
Oppfordring til å overveie ytterligere beskyttelsestiltak
Invitation to consider further additional safeguards Member States are required to consider whether additional safeguards are requested in the context of the use of the commitment approach, such as an appropriate cap to the global exposure relating to financial derivative instruments below 100% of NAV for nonsophisticated UCITS. 
Medlemsstatene skal vurdere om det kreves ytterligere beskyttelsestiltak i forbindelse med anvendelse av forpliktelsesmetoden, som f.eks. en passende øvre grense for samlet eksponering i forbindelse med finansielle derivater på under 100% av NAV for ikke-sofistikerte investeringsforetak.
Standard use of Value-at-Risk (VaR) approach with stress tests 
Vanlig bruk av VaR-metoden
the conversion of financial derivative instruments into equivalent underlying assets and the netting of positions underlying the financial derivative instruments in case of the application of the commitment approach; 
konvertering av finansielle derivater til tilsvarende underliggende eiendeler og avregning av de finansielle derivaters underliggende posisjoner ved anvendelse av forpliktelsesmetoden,
Member States are recommended to require the exposure per counterparty on an OTCderivative transaction to be measured on the maximum potential loss incurred by the UCITS if the counterparty defaults and not on the basis of the notional value of the OTC contract. 
Medlemsstatene anbefales å kreve at hver motparts eksponering ved transaksjoner med ikke-børsomsatte derivater skal måles på grunnlag av investeringsforetakets høyeste mulige tap ved mislighold fra motpartens side, og ikke på grunnlag av kontraktens fiktive verdi.
Member States are recommended to allow UCITS to net their OTC-derivative positions vis-àvis the same counterparty, provided that the netting procedures comply with the conditions laid down in Directive 2000/12/EC and that they are based on legally binding agreements. 
Medlemsstatene anbefales å tillate at investeringsforetakene avregner sine ikke-børsomsatte derivatposisjoner overfor samme motpart, forutsatt at framgangsmåtene for avregning oppfyller vilkårene fastsatt i direktiv 2000/12/EF og at de er basert på bindende avtaler.
In compliance with the fixed quantitative prudential limits already imposed by Directive 2001/108/EC, Member States are recommended to require the assessment of counterparty risk with regard to OTC-derivatives in accordance with the marking-to-market method laid down in Directive 2000/12/EC of the European Parliament and of the Council 3 , notwithstanding the need of appropriate pricing models when the market price is not available. 
I samsvar med de fastsatte kvantitative tilsynsgrenser som allerede er innført ved direktiv 2001/108/EF, anbefales medlemsstatene å kreve at motpartsrisikoen med hensyn til ikke-børsomsatte derivater vurderes i samsvar med markedsverdimetoden fastsatt i europaparlaments- og rådsdirektiv 2000/12/EF( 1 ), uavhengig av behovet for hensiktsmessige modeller for prisfastsetting når markedsprisen ikke er tilgjengelig.
Cash; 
kontanter,
Other highly liquid assets which are recognised by the competent authorities considering their correlation with the underlying of the financial derivative instruments, subject to appropriate safeguards (e.g. haircuts where relevant). 
andre svært likvide eiendeler som er anerkjent av vedkommende myndigheter på grunn av sin korrelasjon med grunnlaget for de finansielle derivatene, under forutsetning av tilstrekkelig sikkerhet (f.eks. «haircuts», der det er relevant).
Sophisticated UCITS 
Avanserte UCITS-fond
Standard use of value-at-risk (VaR) approach with stress tests 
Vanlig anvendelse av VaR-metoden med stresstester
In compliance with the fixed quantitative prudential limits already imposed by Directive 2001/108/EC, Member States are recommended to require the assessment of counterparty risk with regard to OTC-derivatives in accordance with the marking-to-market method laid down in Directive 2000/12/EC of the European Parliament and of the Council( ), notwithstanding the need of appropriate pricing models when the market price is not available. 
I samsvar med de fastsatte kvantitative tilsynsgrensene som allerede er innført ved direktiv 2001/108/EF, anbefales medlemsstatene å kreve at motpartsrisikoen med hensyn til ikke-børsomsatte derivater vurderes i samsvar med markedsverdimetoden fastsatt i europaparlaments- og rådsdirektiv 2000/12/EF( ), uavhengig av behovet for hensiktsmessige modeller for prisfastsetting når markedsprisen ikke er tilgjengelig.
For example, Member States may allow the use of the delta approach for options. 
Medlemsstatene kan for eksempel tillate anvendelse av deltametoden for opsjoner.
Member States are also recommended to disclose a list of models recognised by the competent national authorities, and make them publicly available by appropriate means. 
Medlemsstatene anbefales dessuten å legge fram en liste over de modellene som er godkjent av vedkommende nasjonale myndigheter, og gjøre dem tilgjengelige for allmennheten på egnet måte.
Recommendation to carry out further work 
Anbefaling om å fortsette arbeidet
Considering that these risk-measurement methodologies need further refinement, Member States are recommended to encourage their competent authorities to undertake further work with a view to elaborating more advanced and elaborated methods of risk-measurement and thus develop a convergent Community-wide approach. 
Ettersom disse metodene for risikoberegning må forbedres ytterligere, anbefales medlemsstatene å oppmuntre sine vedkommende myndigheter til å fortsette arbeidet med å utvikle mer avanserte og detaljerte metoder for risikoberegning, og på denne måten utvikle en ensartet metode for hele Fellesskapet.
In the case of «sophisticated UCITS» , Member States are recommended to require management or investment companies to apply regularly VaR approaches. 
Når det gjelder «avanserte UCITS-fond», anbefales medlemsstatene å kreve at forvaltningsselskaper og investeringsselskaper regelmessig anvender en VaR-metode.
In the VaR-approaches, the maximum potential loss that a UCITS portfolio could suffer within a certain time horizon and a certain degree of confidence is estimated. 
Med VaR-metoden beregnes det høyeste mulige tap av et UCITS-fonds portefølje innenfor en viss tidshorisont og med et visst konfidensintervall.
Member States are recommended to require management or investment companies also to apply stress tests in order to help manage risks related to possible abnormal market movements. 
Medlemsstatene anbefales å kreve at forvaltningsselskaper og investeringsselskaper også anvender stresstester for å lette risikohåndteringen i forbindelse med eventuelle unormale markedssvingninger.
Stress tests measure how extreme financial or economic events affect the value of the portfolio at a specific point of time. 
Stresstester måler hvordan ekstreme finansielle eller økonomiske hendelser påvirker porteføljens verdi på et gitt tidspunkt.