natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In particular, the principles should provide that the design of variable remunerationpolicies ensures that incentives are aligned with the long-term interests of the credit institution or investment firm and that payment methods strengthen its capital base. 
Prinsippene bør særlig innebære at utformingen av variable godtgjøringspolitikker sikrer at insitamenter tilpasses kredittinstitusjonens eller investeringsforetakets langsiktige interesser og at betalingsmetoder styrker deres kapitalgrunnlag.
Performance-based components of remuneration should also help enhance fairness within the remuneration structures of the credit institution or investment firm. 
Resultatavhengige bestanddeler av godtgjøring bør også bidra til å gjøre kredittinstitusjonens eller verdipapirforetakets godtgjøringsordninger mer rettferdige.
The principles should recognise that credit institutions and investment firms may apply the provisions in different ways according to their size, internal organisation and the nature, scope and complexity of their activities and, in particular, that it may not be proportionate for investment firms referred to in Article 20(2) and (3) of Directive 2006/49/EC to comply with all of the principles. 
Prinsippene bør innebære at kredittinstitusjoner og verdipapirforetak kan anvende bestemmelsene på ulike måter avhengig av deres størrelse og interne organisering samt virksomhetenes art, omfang og kompleksitet; og særlig for verdipapirforetak nevnt i artikkel 20 nr. 2 og 3 i direktiv 2006/49/EF kan det være urimelig å kreve at alle prinsippene følges.
That supervision is carried out on a consolidated basis in relation to banking groups, and includes financial holding companies and affiliated financial institutions in all jurisdictions. 
Tilsynet skal foretas på konsolidert grunnlag i forbindelse med bankkonserner, og omfatter finansielle holdingselskaper og tilknyttede finansinstitusjoner i alle jurisdiksjoner.
In order to address the potentially detrimental effect of poorly designed remuneration structures on the sound management of risk and control of risk-taking behaviour by individuals, the requirements of Directive 2006/48/EC should be supplemented by an express obligation for credit institutions and investment firms to establish and maintain, for categories of staff whose professional activities have a material impact on their risk profile, remuneration policies and practices that are consistent with effective risk management. 
For å unngå at uheldig utformede godtgjøringsordninger får potensielt negativ innvirkning på forsvarlig risikohåndtering og kontroll av enkeltpersoners risikoatferd, bør kravene i direktiv 2006/48/EF utfylles med en uttrykkelig forpliktelse for kredittinstitusjoner og verdipapirforetak til å fastsette og opprettholde en godtgjøringspolitikk og praksis som er forenlig med effektiv risikohåndtering, for personalkategorier hvis arbeidsoppgaver har en vesentlig innvirkning på finansinstitusjonenes og verdipapirforetakenes risikoprofil.
Those categories of staff should include at least senior management, risk takers, staff engaged in control functions and any employee whose total remuneration, including discretionary pension benefit provisions, takes them into the same remuneration bracket as senior management and risk takers. 
Disse personalkategoriene bør minst omfatte ledelsen, risikotakere, personale med kontrollfunksjoner og enhver ansatt som mottar en samlet godtgjøring, herunder skjønnsmessig fastsatte pensjonsytelser, som faller innenfor samme lønnsramme som ledelsens og risikotakernes.
Because excessive and imprudent risk-taking may undermine the financial soundness of credit institutions or investment firms and destabilise the banking system, it is important that the new obligation concerning remuneration policies and practices should be implemented in a consistent manner and should cover all aspects of remuneration including salaries, discretionary pension benefits and any similar benefits. 
Ettersom overdreven og uforsiktig risikotaking kan undergrave kredittinstitusjoners eller verdipapirforetaks økonomiske soliditet og destabilisere banksystemet, er det viktig at den nye forpliktelsen med hensyn til godtgjøringspolitikk og –praksis gjennomføres konsekvent og dekker alle former for godtgjøring, herunder lønn, skjønnsmessig fastsatte pensjonsytelser og lignende ytelser.
In that context, discretionary pension benefits should mean discretionary payments granted by a credit institution or investment firm to an employee on an individual basis payable by reference to or expectation of retirement and which can be assimilated to variable remuneration. 
I den forbindelse bør skjønnsmessig fastsatte pensjonsytelser oppfattes som skjønnsmessig fastsatte utbetalinger fra en kredittinstitusjon eller et verdipapirforetak til en ansatt på individuelt grunnlag som utbetales i forbindelse med pensjonering eller forventet pensjonering, og som kan sidestilles med variabel godtgjøring.
It is therefore appropriate to specify clear principles on sound remuneration to ensure that the structure of remuneration does not encourage excessive risk-taking by individuals or moral hazard and is aligned with the risk appetite, values and long-term interests of the credit institution or investment firm. 
Det er derfor hensiktsmessig å angi klare prinsipper for forsvarlig godtgjøring for å sikre at godtgjøringsordningen ikke oppmuntrer enkeltpersoner til overdreven risikotaking eller atferdsrisiko, og at den er forenlig med kredittinstitusjonens eller verdipapirforetakets risikovillighet, verdier og langsiktige interesser.
Remuneration should be aligned with the role of the financial sector as the mechanism through which financial resources are efficiently allocated in the economy. 
Godtgjøringen bør tilpasses finanssektorens rolle som en mekanisme som effektivt fordeler finansielle midler i økonomien.
Directive 2006/48/EC of the European Parliament and of the Council of 14 June 2006 relating to the taking up and pursuit of the business of credit institutions ( ) requires credit institutions to have arrangements, strategies, processes and mechanisms to manage the risks to which they are exposed. 
I henhold til europaparlaments og rådsdirektiv 2006/48/EF av 14. juni 2006 om adgang til å starte og utøve virksomhet som kredittinstitusjon( ) skal kredittinstitusjoner ha ordninger, strategier, prosesser og mekanismer for å håndtere risikoene de utsettes for.
Excessive and imprudent risk-taking in the banking sector has led to the failure of individual financial institutions and systemic problems in Member States and globally. 
Overdreven og uforsiktig risikotaking i banksektoren har ført til at flere finansielle institusjoner er gått konkurs og til systemiske problemer i medlemsstater og på verdensplan.
While the causes of such risk-taking are many and complex, there is agreement by supervisors and regulatory bodies, including the G-20 and the Committee of European Banking Supervisors (CEBS), that the inappropriate remuneration structures of some financial institutions have been a contributory factor. 
Grunnene til denne risikotakingen er mange og sammensatte, men det hersker enighet blant tilsynsmyndigheter og reguleringsmyndigheter, herunder G20 og Den europeiske banktilsynskomité (CEBS), om at de uegnede godtgjøringsordningene i visse finansinstitusjoner har vært en medvirkende faktor.
Remuneration policies which give incentives to take risks that exceed the general level of risk tolerated by the institution can undermine sound and effective risk management and exacerbate excessive risk-taking behaviour. 
Godtgjøringspolitikk som oppmuntrer til å ta risiko som overskrider det generelle risikonivået en institusjon tolererer, kan undergrave en forsvarlig og effektiv risikohåndtering og ytterligere forverre overdreven risikoatferd.
In the first paragraph of Article 57, point (r) is replaced by the following: 
Artikkel 57 første ledd bokstav r) skal lyde:
‘r) 
«r)
the exposure amount of securitisation positions which receive a risk weight of 1250 % under this Directive and the exposure amount of securitisation positions in the trading book that would receive a 1250 % risk weight if they were in the same credit institutions non-trading book.’. 
engasjementsbeløpet for verdipapiriseringsposisjoner som får en risikovekt på 1 250 % i henhold til dette direktiv, og engasjementsbeløpet for verdipapiriseringsposisjoner i handelsporteføljen som ville fått en risikovekt på 1 250 % dersom de var utenfor den samme kredittinstitusjonens handelsportefølje.»
Credit institutions shall apply the requirements of Part B of Annex VII to Directive 2006/49/EC to all their assets measured at fair value when calculating the amount of own funds and shall deduct from the total of the items (a) to (ca) minus (i) to (k) in Article 57 the amount of any additional value adjustments necessary. 
Kredittinstitusjoner skal anvende kravene i del B i vedlegg VII til direktiv 2006/49/EF på alle eiendeler som måles til virkelig verdi ved beregning av ansvarlig kapital, og de skal trekke det ytterligere beløp som er nødvendig for verdijusteringer, fra summen av postene i bokstav a) ca) minus postene i bokstav i) k) i artikkel 57.
The Committee of European Banking Supervisors shall establish guidelines regarding the details of the application of this provision.’. 
Den europeiske banktilsynskomité skal fastsette retningslinjer som angir nærmere regler for anvendelsen av denne bestemmelse.»
In Article 66, paragraph 2 is replaced by the following: 
Artikkel 66 nr. 2 skal lyde:
Half of the total of the items in Article 57(l) to (r) shall be deducted from the total of the items in points (a) to (ca) minus (i) to (k) of that Article, and half from the total of the items in points (d) to (h) of that Article, after application of the limits laid down in paragraph 1 of this Article. 
Når det gjelder summen av postene i artikkel 57 bokstav l) r), skal halvdelen trekkes fra summen av postene i bokstav a) ca) minus bokstav i) k), og halvdelen fra summen av postene i samme artikkel bokstav d) h), etter anvendelsen av begrensningene fastsatt i nr. 1 i denne artikkel.
To the extent that half of the total of the items in points (l) to (r) exceeds the total of the items in Article 57(d) to (h), the excess shall be deducted from the total of the items in points (a) to (ca) minus (i) to (k) of that Article. 
I den utstrekning halvdelen av summen av postene i bokstav l) r) overstiger summen av postene i artikkel 57 bokstav d) h), skal det overskytende trekkes fra summen av postene i samme artikkel bokstav a) ca) minus bokstav i) k).
Items in Article 57(r) shall not be deducted if they have been included for the purposes of Article 75 in the calculation of risk-weighted exposure amounts as specified in this Directive or in the calculation of capital requirements as specified in Annex I or V to Directive 2006/49/EC.’. 
Poster i artikkel 57 bokstav r) skal ikke trekkes fra dersom de i henhold til artikkel 75 er tatt med ved beregningen av risikoveide engasjementsbeløp som angitt i dette direktiv, eller ved beregningen av kapitalkrav som angitt i vedlegg I eller V til direktiv 2006/49/EF.»
In Article 75, points (b) and (c) are replaced by the following: 
Artikkel 75 bokstav b) og c) skal lyde:
in respect of their trading-book business, for position risk and counter-party risk and, in so far as it is authorised that the limits laid down in Articles 111 to 117 are exceeded, for large exposures exceeding such limits, the capital requirements determined in accordance with Article 18 and Articles 28 to 32 of Directive 2006/49/EC; 
for handelsporteføljevirksomhet, for posisjonsrisiko og motpartsrisiko og, i den grad det er tillatt å overskride begrensningene i artikkel 111 117, for store engasjementer som overstiger disse begrensningene, kapitalkrav fastsatt i samsvar med artikkel 18 og artikkel 28 32 i direktiv 2006/49/EF,
in respect of all their business activities, for foreign exchange risk, for settlement risk and for commodities risk, the capital requirements determined in accordance with Article 18 of Directive 2006/49/EC;’. 
for hele forretningsvirksomheten, for valutarisiko, for oppgjørsrisiko og for varerisiko, kapitalkrav fastsatt i samsvar med artikkel 18 i direktiv 2006/49/EF,».
A sponsor credit institution, or an originator credit institution which in respect of a securitisation has made use of Article 95 in the calculation of risk-weighted exposure amounts or has sold instruments from its trading book to a securitisation special purpose entity to the effect that it is no longer required to hold own funds for the risks of those instruments shall not, with a view to reducing potential or actual losses to investors, provide support to the securitisation beyond its contractual obligations.’. 
En kredittinstitusjon som er sponsor eller oppdragsgiver og som, med hensyn til en verdipapirisering, har anvendt artikkel 95 ved fastsettelse av beregningsgrunnlaget eller har solgt instrumenter fra sin handelsportefølje til et spesialforetak for verdipapirisering med den følge at det ikke lenger kreves at den har ansvarlig kapital for risikoen som er knyttet til disse instrumentene, skal ikke gi støtte til verdipapiriseringen ut over institusjonens kontraktsmessige forpliktelser for å redusere potensielle eller faktiske tap for investorer.»
a) in the second subparagraph of paragraph 1, the following points are added: 
a) I nr. 1 annet ledd skal ny bokstav f) og g) lyde:
requiring credit institutions to limit variable remuneration as a percentage of total net revenues when it is inconsistent with the maintenance of a sound capital base; 
kreve at kredittinstitusjoner begrenser den variable godtgjøringen som en prosentdel av den samlede nettoinntekten når den er uforenlig med opprettholdelsen av et forsvarlig kapitalgrunnlag,
requiring credit institutions to use net profits to strengthen the capital base.’; 
kreve at kredittinstitusjoner anvender nettooverskuddet til å styrke kapitalgrunnlaget.»
in paragraph 2, the following subparagraph is added: 
I nr. 2 tilføyes følgende ledd:
‘For the purposes of determining the appropriate level of own funds on the basis of the review and evaluation carried out in accordance with Article 124, the competent authorities shall assess whether any imposition of a specific own funds requirement in excess of the minimum level is required to capture risks to which a credit institution is or might be exposed, taking into account the following: 
«Ved fastsettelsen av et egnet nivå for ansvarlig kapital på grunnlag av gjennomgåelsen og evalueringen foretatt i samsvar med artikkel 124, skal vedkommende myndigheter vurdere om det er nødvendig å pålegge et særlig krav til ansvarlig kapital utover minstenivået, for å fange opp risiko som en kredittinstitusjon er eller kan være utsatt for, idet det tas hensyn til følgende:
the quantitative and qualitative aspects of the credit institutions’ assessment process referred to in Article 123; 
de kvantitative og kvalitative aspektene ved kredittinstitusjonenes vurderingsprosess nevnt i artikkel 123,
the credit institutions’ arrangements, processes and mechanisms referred to in Article 22; 
kredittinstitusjonenes ordninger, prosesser og mekanismer nevnt i artikkel 22,
the outcome of the review and evaluation carried out in accordance with Article 124.’. 
resultatet av gjennomgåelsen og evalueringen som er foretatt i samsvar med artikkel 124.»
The title of Title VI is replaced by the following: 
Overskriften i avdeling VI skal lyde:
‘ DELEGATED ACTS AND POWERS OF EXECUTION ’. 
« DELEGERTE RETTSAKTER OG GJENNOMFØRINGSMYNDIGHET» .
Without prejudice, as regards own funds, to the proposal that the Commission is to submit pursuant to Article 62, the technical adjustments in the following areas shall be adopted by means of delegated acts in accordance with Article 151a, and subject to the conditions of Articles 151b and 151c: 
Med hensyn til ansvarlig kapital og uten at det berører forslaget som Kommisjonen skal oversende i henhold til artikkel 62, skal de tekniske tilpasningene på følgende områder vedtas gjennom delegerte rettsakter i samsvar med artikkel 151a og på vilkårene i artikkel 151b og 151c:
technical adjustments in Articles 56 to 67 and in Article 74 as a result of developments in accounting standards or requirements which take account of Union legislation or with regard to the convergence of supervisory practices; 
tekniske justeringer av bestemmelsene i artikkel 56 67 og i artikkel 74 som et resultat av utviklingen i regnskapsstandarder eller –krav som tar hensyn til Unionens regelverk, eller med hensyn til en tilnærming av tilsynspraksis,
the amount specified in Article 79(2)(c), Article 86(4)(a), Annex VII, Part 1, point 5 and Annex VII, Part 2, point 15, to take into account the effects of inflation; 
det beløp som er angitt i artikkel 79 nr. 2 bokstav c), artikkel 86 nr. 4 bokstav a), vedlegg VII del 1 nr. 5 og vedlegg VII del 2 nr. 15, for å ta hensyn til virkningene av inflasjonen,
the list and classification of off-balance sheet items in Annexes II and IV; 
listen og klassifiseringen av de postene utenfor balansen som er oppført i vedlegg II og IV,
adjustment of the provisions in Annexes III and V to XII in order to take account of developments on financial markets (in particular new financial products) or in accounting standards or requirements which take account of Union legislation, or with regard to the convergence of supervisory practices. 
justering av bestemmelsene i vedlegg III og V XII for å ta hensyn til utviklingen i finansmarkedene (særlig med hensyn til nye finansielle produkter) eller i regnskapsstandarder eller –krav som tar hensyn til Unionens regelverk eller med hensyn til en tilnærming av tilsynspraksis.
The following measures shall be adopted in accordance with the regulatory procedure referred to in Article 151(2a): 
Følgende tiltak skal vedtas etter framgangsmåten med forskriftskomité omhandlet i artikkel 151 nr. 2a:
alteration of the amount of initial capital prescribed in Article 9 to take account of developments in the economic and monetary field.’; 
endring av beløp for startkapital som fastsatt i artikkel 9 for å ta hensyn til utviklingen på det økonomiske og monetære området.»
in the first subparagraph, the introductory part is replaced by the following: 
I første ledd skal innledningen lyde:
‘The Commission may adopt the following measures:’; 
«Kommisjonen kan vedta følgende tiltak:».
‘The measures referred to in points (a), (b), (c) and (f) of the first subparagraph shall be adopted by means of delegated acts in accordance with Article 151a, and subject to the conditions of Articles 151b and 151c. 
«Tiltakene nevnt i første ledd bokstav a), b), c) og f) skal vedtas gjennom delegerte rettsakter i samsvar med artikkel 151a og på vilkårene i artikkel 151b og 151c.
The measures referred to in points (d) and (e) of the first subparagraph shall be adopted in accordance with the regulatory procedure referred to in Article 151(2a).’. 
Tiltakene nevnt i første ledd bokstav d) og e) skal vedtas etter framgangsmåten med forskriftskomité omhandlet i artikkel 151 nr. 2a.»
In Article 151, paragraphs 2 and 3 are deleted. 
Artikkel 151 nr. 2 og 3 oppheves.
The following articles are inserted: 
Ny artikkel 42a 42c skal lyde:
The power to adopt delegated acts referred to in Article 150(1) and the first sentence of the second subparagraph of Article 150(2) shall be conferred on the Commission for a period of 4 years from 15 December 2010. The Commission shall draw up a report in respect of the delegated power at the latest 6 months before the end of the four-year period. 
Myndigheten til å vedta delegerte rettsakter nevnt i artikkel 150 nr. 1 og i artikkel 150 nr. 2 annet ledd første punktum skal tildeles Kommisjonen for en periode på fire år fra 15. desember 2010. Kommisjonen skal utarbeide en rapport med hensyn til den delegerte myndigheten senest seks måneder før fireårsperioden utløper.
The delegation of power shall be automatically extended for periods of an identical duration, unless the European Parliament or the Council revokes it in accordance with Article 151b. 
Delegeringen av myndighet skal automatisk forlenges for fire nye år med mindre Europaparlamentet eller Rådet tilbakekaller den i samsvar med artikkel 151b.
The power to adopt delegated acts is conferred on the Commission subject to the conditions laid down in Articles 151b and 151c. 
Kommisjonen er gitt myndighet til å vedta delegerte rettsakter på vilkårene fastsatt i artikkel 151b og 151c.
Article 151b 
Artikkel 151b
The delegation of power referred to in Article 150(1) and the first sentence of the second subparagraph of Article 150(2) may be revoked at any time by the European Parliament or by the Council. 
Delegert myndighet nevnt i artikkel 150 nr. 1 og i artikkel 150 nr. 2 annet ledd første punktum kan når som helst tilbakekalles av Europaparlamentet eller Rådet.
It shall not affect the validity of the delegated acts already in force. 
Tilbakekallingen berører ikke gyldigheten av de delegerte rettsakter som allerede er i kraft.
The European Parliament and the Council may object to a delegated act within a period of 3 months from the date of notification. 
Europaparlamentet og Rådet kan gjøre innsigelse mot en delegert rettsakt senest tre måneder etter datoen for underretning.
If, on expiry of the period referred to in paragraph 1, neither the European Parliament nor the Council has objected to the delegated act it shall be published in the Official Journal of the European Union and shall enter into force at the date stated therein. 
Dersom verken Europaparlamentet eller Rådet har gjort innsigelser mot en delegert rettsakt innen utløpet av fristen nevnt i nr. 1, skal den offentliggjøres i Den europeiske unions tidende og tre i kraft på den dato som angis i offentliggjøringen.
The delegated act may be published in the Official Journal of the European Union and enter into force before the expiry of that period if, upon a justified request by the Commission, the European Parliament and the Council have both informed the Commission of their intention not to raise objections. 
Den delegerte rettsakt kan offentliggjøres i Den europeiske unions tidende og tre i kraft før utløpet av denne perioden dersom Europaparlamentet og Rådet begge har underrettet Kommisjonen om at de ikke har til hensikt å gjøre innsigelser.
Article 151c 
Artikkel 151c
The European Parliament or the Council may object to a delegated act within a period of 3 months from the date of notification. 
Europaparlamentet og Rådet kan gjøre innsigelse innen en frist på tre måneder fra tidspunktet for underretning.
If, on the expiry of the period referred to in paragraph 1, neither the European Parliament nor the Council has objected to the delegated act, it shall be published in the Official Journal of the European Union and shall enter into force on the date stated therein. 
Dersom verken Europaparlamentet eller Rådet har gjort innsigelser mot den delegerte rettsakten ved utløpet av fristen omhandlet i nr. 1, skal den offentliggjøres i Den europeiske unions tidende og tre i kraft på den dato som angis i offentliggjøringen.
The delegated act may be published in the Official Journal of the European Union and enter into force before the expiry of that period if the European Parliament and the Council have both informed the Commission of their intention not to raise objections. 
Den delegerte rettsakten kan offentliggjøres i Den europeiske unions tidende og tre i kraft før utløpet av denne fristen dersom Europaparlamentet og Rådet begge har underrettet Kommisjonen om at de ikke har til hensikt å gjøre innsigelser.
If either the European Parliament or the Council objects to the delegated act within the period referred to in paragraph 1, it shall not enter into force. 
Dersom Europaparlamentet eller Rådet gjør innsigelser mot den delegerte rettsakten innen fristen omhandlet i nr. 1, skal den ikke tre i kraft.
In accordance with Article 296 TFEU, the institution which objects shall state the reasons for objecting to the delegated act.’. 
I samsvar med TEUV artikkel 296 skal den institusjon som gjør innsigelser, begrunne innsigelsen mot den delegerte rettsakten.»
In Article 152, the following paragraphs are inserted: 
I artikkel 152 skal nytt nr. 5a 5e lyde: