natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In completing this Form, your attention is drawn to the act referred to in point 1 of Annex XIV to the EEA Agreement and Chapters IV and V of Protocol 4 to the Agreement between the EFTA States on the establishment of a Surveillance Authority and a Court of Justice (hereinafter referred to as the ‘Surveillance and Court Agreement’). 
Når det gjelder utfylling av skjemaet henvises De til rettsakten omhandlet i nr. 1 i vedlegg XIV til EØS-avtalen og kapittel IV og V i protokoll 4 til avtalen mellom EFTA-statene om opprettelsen av et Overvåkningsorgan og en Domstol (heretter kalt «Overvåknings- og domstolsavtalen»).
The aim of this procedure is not to close the Community's financial markets but rather, as the Community intends to keep its financial markets open to the rest of the world, to improve the liberalisation of the global financial markets in other third countries. 
Ettersom Fellesskapet har til hensikt å holde sine finansmarkeder åpne for resten av verden, er formålet med denne framgangsmåten ikke å stenge Fellesskapets finansmarkeder, men å fremme liberaliseringen av de globale finansmarkedene i andre tredjestater.
Council Directive 73/239/EEC of 24 July 1973 on the coordination of laws, regulations and administrative provisions relating to the taking-up and pursuit of the business of direct insurance other than life assurance( ), Council Directive 92/49/EEC of 18 June 1992 on the coordination of laws, regulations and administrative provisions relating to direct insurance other than life assurance( ) and Directive 2002/83/EC of the European Parliament and of the Council of 5 November 2002 concerning life assurance( ) have laid down the provisions relating to the taking-up and pursuit of direct insurance in the Community. 
Bestemmelsene om adgang til å starte og utøve virksomhet innen direkte forsikring i Fellesskapet er fastsatt i rådsdirektiv 73/239/EØF av 24. juli 1973 om samordning av lover og forskrifter om adgang til å starte og utøve virksomhet innen direkte forsikring med unntak av livsforsikring( ), rådsdirektiv 92/49/EØF av 18. juni 1992 om samordning av lover og forskrifter om direkte forsikring med unntak av livsforsikring( ) og europaparlaments- og rådsdirektiv 2002/83/EF av 5. november 2002 om livsforsikring( ).
Those Directives provide for the legal framework for insurance undertakings to conduct insurance business in the internal market, from the point of view both of the right of establishment and of the freedom to provide services, in order to make it easier for insurance undertakings with head offices in the Community to cover commitments situated within the Community and to make it possible for policy holders to have recourse not only to insurers established in their own country, but also to insurers which have their head office in the Community and are established in other Member States. 
Disse direktiver fastsetter den rettslige rammen for forsikringsforetaks utøvelse av forsikringsvirksomhet i det indre marked, både når det gjelder etableringsadgangen og adgangen til å yte tjenester, for å gjøre det enklere for forsikringsforetak med hovedkontor i Fellesskapet å påta seg forpliktelser innenfor Fellesskapet og gjøre det mulig for forsikringstakere å benytte forsikringsgivere ikke bare i sin egen stat, men også forsikringsgivere som har hovedkontor i Fellesskapet og er etablert i andre medlemsstater.
The regime laid down by those Directives applies to direct insurance undertakings in respect of their entire business carried on, both direct insurance activities as well as reinsurance activities by way of acceptances; however reinsurance activities conducted by specialised reinsurance undertakings are neither subject to that regime nor any other regime provided for by Community law. 
Ordningen som er innført ved disse direktiver, får anvendelse på foretak innen direkte forsikring når det gjelder deres samlede virksomhet, både virksomhet innen direkte forsikring og innen mottatt gjenforsikring. Gjenforsikringsvirksomhet som utøves av spesialiserte gjenforsikringsforetak er imidlertid underlagt verken nevnte ordning eller noen annen ordning fastsatt i fellesskapsretten.
Reinsurance is a major financial activity as it allows direct insurance undertakings, by facilitating a wider distribution of risks at worldwide level, to have a higher underwriting capacity to engage in insurance business and provide insurance cover and also to reduce their capital costs; furthermore, reinsurance plays a fundamental role in financial stability, since it is an essential element in ensuring the financial soundness and the stability of direct insurance markets as well as the financial system as a whole, because it involves major financial intermediaries and institutional investors. 
Gjenforsikring er en viktig finansiell virksomhet, ettersom den tillater foretak innen direkte forsikring , å øke sin tegnings- og dekningskapasitet samt å redusere virksomhetens kapitalkostnader, ved å lette en bredere fordeling av risikoene på verdensbasis. Dessuten spiller gjenforsikring en grunnleggende rolle når det gjelder finansiell stabilitet, siden den er et vesentlig element i sikringen av den økonomiske soliditet og stabiliteten i markedene for direkte forsikring og det finansielle systemet som helhet, fordi det involverer viktige finansformidlere og institusjonelle investorer.
It has not however removed restrictions caused by divergences between national provisions as regards prudential regulation of reinsurance. 
Direktivet opphevet imidlertid ikke restriksjoner forårsaket av eksisterende ulikheter mellom nasjonale bestemmelser med hensyn til tilsynsbasert regulering av gjenforsikring.
This situation has resulted in significant differences in the level of supervision of reinsurance undertakings in the Community, which create barriers to the pursuit of reinsurance business, such as the obligation for the reinsurance undertaking to pledge assets in order to cover its part of the technical provisions of the direct insurance undertaking, as well as the compliance by reinsurance undertakings with different supervisory rules in the various Member States in which they conduct business or an indirect supervision of the various aspects of a reinsurance undertaking by the competent authorities of direct insurance undertakings. 
Denne situasjonen har ført til betydelige ulikheter i nivået for tilsyn med gjenforsikringsforetak i Fellesskapet, som skaper hindringer for utøvelsen av gjenforsikringsvirksomheten, som gjenforsikringsforetakets forpliktelse til å stille eiendeler som sikkerhet for å dekke sin del av de forsikringstekniske avsetningene til foretaket innen direkte forsikring , og gjenforsikringsforetaks forpliktelse til å overholde ulike tilsynsregler i de ulike medlemsstatene der de driver sin virksomhet eller et indirekte tilsyn med de ulike sidene av et gjenforsikringsforetaks typer virksomhet av vedkommende myndigheter for foretak innen direkte forsikring.
The Action Plan for Financial Services has identified reinsurance as a sector which requires action at Community level in order to complete the internal market for financial services. 
Handlingsplanen for finansielle tjenester har utpekt gjenforsikring som en sektor som krever handling på fellesskapsplan for å gjennomføre det indre marked for finansielle tjenester.
Moreover, major financial fora, such as the International Monetary Fund and the International Association of Insurance Supervisors (IAIS) have highlighted the lack of harmonised reinsurance supervision rules at Community level as an important gap in the financial services regulatory framework that should be filled. 
Videre har viktige finansielle fora som Det internasjonale valutafond og Den internasjonale organisasjonen for forsikringstilsyn (IAIS - International Association of Insurance Supervisors) understreket fraværet av harmoniserte regler for tilsyn med gjenforsikring på fellesskapsplan som enbetydelig mangel i rammereglene for finansielle tjenester som bør avhjelpes.
This Directive aims at establishing a prudential regulatory framework for reinsurance activities in the Community. 
Dette direktiv har som mål å etablere rammeregler for tilsyn med utøvelse av gjenforsikringsvirksomhet i Fellesskapet.
It forms part of the body of Community legislation in the field of insurance aimed at establishing the Internal Market in the insurance sector. 
Direktivet er en del av Fellesskapets regelverk for forsikring, med sikte på å gjennomføre det indre marked for forsikring.
This Directive is consistent with major international work carried out on reinsurance prudential rules, in particular the IAIS. 
Dette direktiv er i samsvar med viktig internasjonalt arbeid som er foretatt på området tilsynsregler for gjenforsikring, særlig av IAIS.
This Directive follows the approach of Community legislation adopted in respect of direct insurance by carrying out the harmonisation which is essential, necessary and sufficient to ensure the mutual recognition of authorisations and prudential control systems, thereby making it possible to grant a single authorisation valid throughout the Community and apply the principle of supervision by the home Member State. 
Dette direktiv følger metoden som er valgt i Fellesskapets regelverk med hensyn til direkte forsikring, ved å gjennomføre den harmonisering som er vesentlig, nødvendig og tilstrekkelig for å sikre gjensidig godkjenning av tillatelser og tilsynsordninger, som dermed gjør det mulig å gi en enkelt tillatelse som er gyldig i hele Fellesskapet samt anvende prinsippet om tilsyn ved hjemstatens tilsynsmyndigheter.
As a result, the taking up and the pursuit of the business of reinsurance are subject to the grant of a single official authorisation issued by the competent authorities of the Member State in which a reinsurance undertaking has its head office. 
Det vil derfor være et vilkår for adgangen til å starte og utøve gjenforsikringsvirksomhet at det gis en enkelt offentlig tillatelse som utstedes av vedkommende myndigheter i den medlemsstat der et gjenforsikringsforetak har sitt hovedkontor.
Such authorisation enables an undertaking to carry on business throughout the Community, under the right of establishment or the freedom to provide services. 
Denne tillatelsen vil gi et foretak mulighet til å utøve virksomhet overalt i Fellesskapet, enten i henhold til etableringsadgangen eller til adgangen til å yte tjenester.
The Member State of the branch or of the provision of services may not require a reinsurance undertaking which wishes to carry on reinsurance business in its territory and which has already been authorised in its home Member State to seek fresh authorisation. 
Medlemsstaten der filialen ligger eller der tjenesten ytes, kan ikke kreve at et gjenforsikringsforetak som ønsker å utøve gjenforsikringsvirksomhet på vedkommende medlemsstats territorium og som allerede er godkjent i hjemstaten, skal søke om ny tillatelse.
Furthermore a reinsurance undertaking which has already been authorised in its home Member State should not be subject to additional supervision or checks related to its financial soundness performed by the competent authorities of an insurance undertaking which is reinsured by that reinsurance undertaking. 
Dessuten bør et gjenforsikringsforetak som har fått tillatelse i foretakets hjemstat, ikke bli underlagt ytterligere tilsyn eller kontroll i tilknytning til foretakets økonomiske soliditet av vedkommende myndigheter til et forsikringsforetak som er gjenforsikret hos vedkommende gjenforsikringsforetak.
In addition, Member States should not be allowed to require a reinsurance undertaking authorised in the Community to pledge assets in order to cover its part of the cedant's technical provisions. 
I tillegg bør medlemsstatene ikke kunne kreve at et gjenforsikringsforetak med tillatelse i Fellesskapet skal stille eiendeler som sikkerhet for forpliktelser for å dekke sin del av cedentens forsikringstekniske avsetninger.
The competent authorities should not authorise or continue the authorisation of a reinsurance undertaking which does not fulfil the conditions laid down in this Directive. 
Vedkommende myndigheter bør ikke gi tillatelse eller opprettholde tillatelsen til et gjenforsikringsforetak som ikke oppfyller vilkårene fastsatt i dette direktiv.
This Directive should apply to reinsurance undertakings which conduct exclusively reinsurance business and do not engage in direct insurance business; it should also apply to the so-called «captive» reinsurance undertakings created or owned by either a financial undertaking other than an insurance or reinsurance undertaking or a group of insurance or reinsurance undertakings to which Directive 98/78/EC of the European Parliament and of the Council of 27 October 1998 on the supplementary supervision of insurance undertakings in an insurance group( ) applies, or by one or several non-financial undertakings, the purpose of which is to provide reinsurance cover exclusively for the risks of the undertakings to which they belong. 
Dette direktiv bør få anvendelse på gjenforsikringsforetak som utøver bare gjenforsikringsvirksomhet og som ikke er engasjert i virksomhet innen direkte forsikring. Direktivet bør dessuten få anvendelse på foretak kalt egenforsikringsforetak for gjenforsikring, som er opprettet eller eid av enten et annet finansforetak enn et forsikrings- eller gjenforsikringsforetak eller av en gruppe av forsikrings- eller gjenforsikringsforetak som kommer inn under europaparlaments- og rådsdirektiv 98/78/EF av 27. oktober 1998 om utvidet tilsyn med forsikringsforetak som er del av en forsikringsgruppe( ), eller av ett eller flere ikke-finansielle foretak, hvis formål utelukkende er å levere gjenforsikringsprodukter til dekning utelukkende av risikoene til de foretakene de tilhører.
When in this Directive reference is made to reinsurance undertakings, it should include captive reinsurance undertakings, except where special provision is made for captive reinsurance undertakings. 
Når det i dette direktiv vises til gjenforsikringsforetak, bør dette også omfatte egenforsikringsforetak for gjenforsikring, med unntak for de tilfeller der det er fastsatt særlige bestemmelser forsistnevnte.
Captive reinsurance undertakings do not cover risks deriving from the external direct insurance or reinsurance business of an insurance or reinsurance undertaking belonging to the group. 
Egenforsikringsforetak for gjenforsikring dekker ikke risikoer som stammer fra den eksterne direkte forsikrings- eller gjenforsikringsvirksomheten til et forsikrings- eller gjenforsikringsforetak som tilhører gruppen.
Furthermore, insurance or reinsurance undertakings belonging to a financial conglomerate may not own a captive undertaking. 
I tillegg kan forsikrings- eller gjenforsikringsforetak som tilhører et finanskonsern, ikke eie et egenforsikringsforetak for gjenforsikring.
This Directive should however not apply to insurance undertakings which are already subject to Directives 73/239/EEC or 2002/83/EC; however, in order to ensure the financial soundness of insurance undertakings which also carry on reinsurance business and that the specific characteristics of those activities is duly taken into account by the capital requirements of those insurance undertakings, the provisions relating to the solvency margin of reinsurance undertakings contained in this Directive should apply to reinsurance business of those insurance undertakings, if the volume of their reinsurance activities represents a significant part of their entire business. 
Dette direktiv bør imidlertid ikke få anvendelse på forsikringsforetak som kommer inn under direktiv 73/239/EØF eller 2002/83/EF. For å sikre den økonomiske soliditeten til forsikringsforetak som også driver gjenforsikringsvirksomhet, og for at disse virksomhetenes særpreg blir tatt behørig hensyn til ved kapitalkravene til nevnte forsikringsforetak, bør bestemmelsene i dette direktiv om gjenforsikringsforetaks solvensmargin få anvendelse på disse forsikringsforetakenes gjenforsikringsvirksomhet, dersom omfanget av denne virksomheten representerer en vesentlig del av deres samlede virksomhet.
This Directive should not apply to the provision of reinsurance cover carried out or fully guaranteed by a Member State for reasons of substantial public interest, in the capacity of reinsurer of last resort, in particular where because of a specific situation in a market, it is not feasible to obtain adequate commercial cover; in this regard, a lack of «adequate commercial cover» should mainly mean a market failure which is characterised by an evident lack of a sufficient range of insurance offers, although excessive premiums should not per se imply inadequacy of that commercial cover. 
Dette direktiv bør ikke få anvendelse på gjenforsikringsdekning som tilbys eller fullt ut garanteres av en medlemsstat på bakgrunn av en vesentlig offentlig interesse, i egenskap av gjenforsikrer i siste instans, særlig der det på grunn av en særlig situasjon i et marked ikke er mulig å oppnå tilstrekkelig dekning på kommersielle vilkår. I denne sammenheng bør mangel på «tilstrekkelig dekning på kommersielle vilkår» i hovedsak bety en markedssvikt som kjennetegnes av en klar mangel på et tilstrekkelig utvalg forsikringstilbud, selv om uforholdsmessige premier i og for seg ikke bør innebære en mangel på slik dekning i markedet.
Article 1(2)(d) of this Directive also applies to arrangements between insurance undertakings to which Directives 73/239/EEC or 2002/83/EC apply and which aim to pool financial claims ensuing from major risks such as terrorism. 
Artikkel 1 nr. 2) bokstav d) i dette direktiv får anvendelse også på avtaler mellom forsikringsforetak som kommer inn under direktiv 73/239/EØF eller 2002/83/EF, og hvis formål er felles dekning av økonomiske krav som følger av store risikoer, som terrorisme.
Reinsurance undertakings are to limit their objects to the business of reinsurance and related operations. 
Gjenforsikringsforetak skal begrense sin virkefelt til gjenforsikring og tilknyttede typer virksomhet.
This requirement may allow a reinsurance undertaking to carry on, for instance, activities, such as provision of statistical or actuarial advice, risk analysis or research for its clients. 
Dette kravet skal ikke hindre et gjenforsikringsforetak å utøve for eksempel andre typer virksomhet, som statistisk eller aktuariell rådgivning, risikoanalyse eller forskning for sine kunder.
It may also include a holding company function and activities with respect to financial sector activities within the meaning of Article 2, point 8, of Directive 2002/87/EC of the European Parliament and of the Council of 16 December 2002 on the supplementary supervision of credit institutions, insurance undertakings and investment firms in a financial conglomerate( ). 
Det kan også omfatte et holdingelskaps funksjon og typer virksomhet med hensyn til aktiviteter på finanssektoren i henhold til artikkel 2 nr. 8 i europaparlaments- og rådsdirektiv 2002/87/EF av 16. desember 2002 om utvidet tilsyn med kredittinstitusjoner, forsikringsforetak og investeringsforetak i et finanskonsern( ).
In any case, this requirement does not allow the carrying on of unrelated banking and financial activities. 
Dette kravet tillater i alle tilfeller ikke at vedkommende foretak driver ikke-tilknyttet bank- og finansvirksomhet.
This Directive should clarify the powers and means of supervision vested in the competent authorities. 
Dette direktiv bør klarlegge vedkommende myndigheters fullmakter og virkemidler for å føre tilsyn.
The competent authorities of the reinsurance undertaking's home Member State should be responsible for monitoring the financial health of reinsurance undertakings, including their state of solvency, the establishment of adequate technical provisions and equalisation reserves and the covering of those provisions and reserves by quality assets. 
Vedkommende myndigheter i gjenforsikringsforetakets hjemstat bør ha ansvar for å føre tilsyn med gjenforsikringsforetakets økonomiske soliditet, herunder foretakets solvensgrad, opprettelse av tilstrekkelige forsikringstekniske avsetninger og utjevningsavsetninger ,og at disse avsetningene og reservene er dekket av eiendeler av god kvalitet.
The competent authorities of the Member States should have at their disposal such means of supervision as are necessary to ensure the orderly pursuit of business by reinsurance undertakings throughout the Community whether carried on under the right of establishment or the freedom to provide services. 
Vedkommende myndigheter i medlemsstatene bør ha nødvendige tilsynsmuligheter til disposisjon for å sikre at gjenforsikringsforetakene utøver sin virksomhet på en betryggende måte i hele Fellesskapet, enten den utøves i henhold til reglene for etableringsadgang eller til adgangen til å yte tjenester.
In particular, they should be able to introduce appropriate safeguards or impose penalties aimed at preventing irregularities and infringements of the provisions on reinsurance supervision. 
Særlig bør myndighetene kunne vedta egnede beskyttelsestiltak eller pålegge sanksjoner for å hindre uregelmessigheter og overtredelser med hensyn til bestemmelsene om tilsyn med gjenforsikringsvirksomhet.
The provisions governing transfers of portfolios should be in line with the single authorisation provided for in this Directive. 
Bestemmelsene om overdragelse av portefølje bør være i samsvar med ordningen med en enkelt tillatelse fastsatt i dette direktiv.
They should apply to the various kinds of transfers of portfolios between reinsurance undertakings, such as transfers of portfolios resulting from mergers between reinsurance undertakings or other instruments of company law or transfers of portfolios of outstanding losses in run-off to another reinsurance undertaking. 
Bestemmelsene bør få anvendelse på ulike typer porteføljeoverdragelse mellom gjenforsikringsforetak, som porteføljeoverdragelser som følge av fusjoner av gjenforsikringsforetak eller på grunn av andre selskapsrettsinstrumenter, eller overdragelse av porteføljer av utestående erstatningsutbetalinger under avvikling til et annet gjenforsikringsforetak.
Moreover, the provisions governing transfers of portfolios should include provisions specifically concerning the transfer to another reinsurance undertaking of the portfolio of contracts concluded under the right of establishment or the freedom to provide services. 
Bestemmelsene om overdragelse av forsikringsporteføljer bør videre omfatte bestemmelser særlig om overdragelse til et annet gjenforsikringsforetak av porteføljen av avtaler inngått i henhold til etableringsadgangen eller til adgangen til å yte tjenester.
Provision should be made for the exchange of information between the competent authorities and authorities or bodies which, by virtue of their function, help to strengthen the stability of the financial system. 
Det bør fastsettes bestemmelser om utveksling av opplysninger mellom vedkommende myndigheter og myndigheter eller organer som i kraft av sin funksjon bidrar til å styrke det finansielle systems stabilitet.
In order to preserve the confidential nature of the information forwarded, the list of addressees should remain within strict limits. 
For å bevare opplysningenes fortrolige karakter bør antallet mottakere være strengt begrenset.
It is therefore necessary to specify the conditions under which the abovementioned exchanges of information are authorised; moreover, where it is laid down that information may be disclosed only with the express agreement of the competent authorities, these may, where appropriate, make their agreement subject to compliance with strict conditions. 
Det er derfor nødvendig å fastsette under hvilke vilkår den ovennevnte utveksling av opplysninger er tillatt. Der det er fastsatt at slike opplysninger kan gis videre bare etter uttrykkelige samtykke fra vedkommende myndigheter, kan disse, der dette er hensiktsmessig, dessuten sette som vilkår for sitt samtykke at strenge krav blir overholdt.