natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The operator may propose to measure emissions if he can demonstrate that: 
Den driftsansvarlige kan foreslå å måle utslipp dersom det kan dokumenteres at:
it reliably gives higher accuracy than the relevant calculation applying a combination of the highest tiers, and 
det er sikkert at måling gir større nøyaktighet enn den relevante beregningen ved anvendelse av en kombinasjon av de høyeste nivåene, og
the comparison between measurement and calculation is based on an identical list of sources and emissions. 
sammenligningen mellom måling og beregning bygger på en identisk liste over kilder og utslipp.
The use of measurement shall be subject to the approval of the competent authority. 
Bruk av måling skal godkjennes av vedkommende myndighet.
For each reporting period the operator shall corroborate the measured emissions by means of calculation in accordance with these guidelines. 
For hver rapporteringsperiode skal den driftsansvarlige bekrefte de målte utslippene ved hjelp av beregning i samsvar med disse retningslinjene.
The rules for the selection of the tiers of the corroborating calculation shall be the same as those applied for a calculation approach, set out in point 4.2.2.1.4. 
Reglene for valg av nivåer for den bekreftende beregningen skal være de samme som gjelder for beregningsmetoden, og som er fastsatt i nr. 4.2.2.1.4.
The operator may, with the approval of the competent authority, combine measurement and calculation for different sources belonging to one installation. 
Den driftsansvarlige kan, etter godkjenning fra vedkommende myndighet, kombinere måling og beregning for ulike kilder ved samme anlegg.
or on an alternative approach if defined in the activity-specific guidelines. 
eller på en alternativ metode dersom en slik er angitt i de virksomhetsspesifikke retningslinjene.
Activity data shall be based on fuel consumption. 
Virksomhetsdata skal bygge på brenselforbruk.
The quantity of fuel used shall be expressed in terms of energy content as TJ. 
Den anvendte brenselmengden skal uttrykkes som energiinnhold i TJ.
The emission factor shall be expressed as tCO 2 /TJ. 
Utslippsfaktoren skal uttrykkes som tCO 2 /TJ.
When energy is consumed not all of the carbon in the fuel oxidises to CO 2 . 
Når energi forbrukes, oksideres ikke alt karbonet i brenselet til CO 2 .
Unoxidised carbon is taken into account in the oxidation factor which shall be expressed as a fraction. 
Uoksidert karbon medregnes i oksidasjonsfaktoren som skal uttrykkes som en brøk.
In the event that the oxidation factor is taken into account in the emission factor, a separate oxidation factor shall not be applied. 
Dersom oksidasjonsfaktoren medregnes i utslippsfaktoren, skal det ikke anvendes en egen oksidasjonsfaktor.
The oxidation factor shall be expressed as a percentage. 
Oksidasjonsfaktoren skal uttrykkes i prosent.
Products shall not be authorised for treatment of wood that will be used in outdoor constructions near or above water, unless data is submitted demonstrating that the product will meet the requirements of Article 5 and Annex VI, if necessary by the application of appropriate risk mitigation measures.’ 
Produkter skal ikke godkjennes til behandling av trevirke som skal brukes i utendørskonstruksjoner i nærheten av eller over vannet, med mindre det er framlagt opplysninger som viser at produktet vil oppfylle kravene i artikkel 5 og vedlegg VI, om nødvendig ved anvendelse av egnede risikoreduserende tiltak.
1 February 2013 
februar 2013
The resulting calculation formula is: 
Resultatet blir følgende beregningsformel:
CO 2 emissions = (fuel consumption [TJ] * emission factor [tCO 2 /TJ] * oxidation factor) 
CO 2 -utslipp = brenselforbruk [TJ] * utslippsfaktor [tCO 2 /TJ] * oksidasjonsfaktor
The calculation of combustion emissions is further specified in Annex II. 
Beregningen av forbrenningsutslipp er nærmere angitt i vedlegg II.
Process emissions 
Prosessutslipp
Activity data shall be based on material consumption, throughput or production output and expressed in t or m 3 . 
Virksomhetsdata skal bygge på materialforbruk, gjennomstrømning eller produksjon og uttrykkes i t eller m 3 .
The emission factor shall be expressed in [t CO 2 /t or t CO 2 /m 3 ]. 
Utslippsfaktoren skal uttrykkes som [t CO 2 /t eller t CO 2 /m 3 ].
The quantity of input material used shall be expressed in terms of mass or volume [t or m 3 ]. 
Mengden av anvendt innsatsmateriale skal uttrykkes som masse eller volum, [t eller m 3 ].
CO 2 emissions = (activity data [t or m 3 ] * emission factor [t CO 2 /t or m 3 ] * conversion factor) 
CO 2 -utslipp = virksomhetsdata [t eller m 3 ] * utslippsfaktor [t CO 2 /t eller m 3 ] * omregningsfaktor
The calculation of process emissions is further specified in the activity-specific guidelines in Annexes II to XI where sometimes specific reference factors are given. 
Beregningen av prosessutslipp er nærmere angitt i de virksomhetsspesifikke retningslinjene i vedlegg II-XI der det noen ganger er oppgitt særlige referansefaktorer.
Transferred CO 2 
Overført CO 2
CO 2 which is not emitted from the installation but transferred out of the installation as a pure substance, as a component of fuels or directly used as a feedstock in the chemical or paper industry, shall be subtracted from the calculated level of emissions. 
CO 2 som ikke slippes ut fra anlegget, men som overføres fra anlegget som et rent stoff, som en bestanddel i brensel eller som brukes direkte som utgangsmateriale i kjemisk industri eller papirindustri, skal trekkes fra det beregnede utslippsnivået.
CO 2 that is transferred out of the installation for the following uses may be considered as transferred CO 2 : 
CO 2 som slippes ut fra anlegget til følgende bruk, kan anses som overført CO 2 :
pure CO 2 used for the carbonation of beverages, 
rent CO 2 som brukes til karbonisering av drikkevarer,
pure CO 2 used as dry ice for cooling purposes, 
rent CO 2 som brukes som tørris til kjøling,
pure CO 2 used for grains disinfestations, 
rent CO 2 som brukes til skadedyrbekjempelse i forbindelse med korndyrking,
CO 2 used as feedstock in the chemical and pulp industry (e.g. for urea or carbonates), 
rent CO 2 som brukes som utgangsmateriale i den kjemiske industrien og papirmasseindustrien (f.eks. til urea eller karbonater),
CO 2 which is part of a fuel being exported from that installation. 
CO 2 som inngår i et brensel som føres ut fra anlegget.
CO 2 being transferred to an installation as part of a mixed fuel (such as blast furnace gas or coke oven gas) shall be included in the emission factor for that fuel. 
CO 2 som overføres til et anlegg som bestanddel i en brenselblanding (for eksempel masovngass eller koksovngass) skal medregnes i utslippsfaktoren for denne brenselblandingen.
Thereby, it shall be added to the emissions of the installation where the fuel is combusted and deducted from the installation of origin. 
Det skal dermed legges til utslippene fra anlegget der brenselet forbrennes, og trekkes fra opprinnelsesanlegget.
CO 2 capture and storage 
CO 2 -fangst og -lagring
The Commission is stimulating research into the capture and storage of CO 2 . 
Kommisjonen stimulerer til forskning innenfor CO 2 -fangst og -lagring.
This research will be important for the development and adoption of guidelines on the monitoring and reporting of CO 2 capture and storage, where covered under the Directive, in accordance with the procedure referred to in Article 23(2) of the Directive. 
Denne forskningen vil være viktig for arbeidet med å utforme og vedta retningslinjer om overvåking og rapportering av CO 2 -fangst og -lagring som omfattes av direktivet, etter framgangsmåten nevnt i direktivets artikkel 23 nr. 2.
Such guidelines will take into account the methodologies developed by the UNFCCC. 
Disse retningslinjene vil ta hensyn til metodene som er utarbeidet i henhold til UNFCCC.
Member States interested in the development of such guidelines are invited to submit their research findings to the Commission in order to promote the timely adoption of such guidelines. 
Medlemsstater som er interessert i å bidra til å utarbeide slike retningslinjer, oppfordres til å framlegge sine forskningsresultater for Kommisjonen for å bidra til at disse retningslinjene vedtas i rett tid.
Before such guidelines are adopted, Member States may submit to the Commission interim guidelines for the monitoring and reporting of the capture and storage of CO 2 where covered under the Directive. 
Før slike retningslinjer vedtas, kan medlemsstatene framlegge for Kommisjonen midlertidige retningslinjer for overvåking og rapportering av CO 2 -fangst og lagring som omfattes av direktivet.
Subject to the approval of the Commission, in accordance with the procedures referred to in Article 23(2) of the Directive, the capture and storage of CO 2 may be subtracted from the calculated level of emissions from installations covered under the Directive in accordance with those interim guidelines. 
Med forbehold for Kommisjonens godkjenning, etter framgangsmåten nevnt i direktivets artikkel 23 nr. 2, kan CO 2 -fangst og -lagring trekkes fra det beregnede utslippsnivået for anlegg som omfattes av direktivet, i samsvar med disse midlertidige retningslinjene.
Tiers of approaches 
Metodenivåer
activity data, emission factors, oxidation or conversion factors. 
virksomhetsdata, utslippsfaktorer og oksidasjons- eller omregningsfaktorer.
These different approaches are referred to as tiers. 
Disse ulike metodene kalles nivåer.
The increasing numbering of tiers from 1 upwards reflects increasing levels of accuracy, with the highest numbered tier as the preferred tier. 
Den stigende nummereringen av nivåene fra 1 og oppover gjenspeiler de stigende nøyaktighetsnivåene, der nivået med høyest nummer foretrekkes.
For those activities where alternative calculation methods are provided within these guidelines (e.g. in Annex VII: 
For de formene for virksomhet der det er mulig å benytte alternative beregningsmetoder i henhold til disse retningslinjene (f.eks. i vedlegg VII:
«Method A — Carbonates» and «Method B — Clinker production») an operator may only change from one method to the other if he can demonstrate to the satisfaction of the competent authority that such change will lead to a more accurate monitoring and reporting of the emissions of the relevant activity. 
«Metode A — karbonater» og «Metode B — klinkerproduksjon»), kan en driftsansvarlig bytte metode bare dersom det kan dokumenteres overfor vedkommende myndighet at en slik endring vil føre til mer nøyaktig overvåking og rapportering av utslippene fra den aktuelle formen for virksomhet.
The highest tier approach shall be used by all operators to determine all variables for all sources within an installation for monitoring and reporting purposes. 
Alle driftsansvarlige skal bruke det høyeste metodenivået til å fastsette alle variabler for alle kilder ved et anlegg i forbindelse med overvåking og rapportering.
Only if it is shown to the satisfaction of the competent authority that the highest tier approach is technically not feasible or will lead to unreasonably high costs, may a next lower tier be used for that variable within a monitoring methodology. 
Bare dersom det kan dokumenteres overfor vedkommende myndighet at det høyeste metodenivået ikke er teknisk mulig å oppnå eller vil føre til urimelig høye kostnader, kan det brukes et lavere nivå for denne variabelen i en overvåkingsmetode.
Therefore, the selected tier shall reflect the highest level of accuracy that is technically feasible and does not lead to unreasonably high costs. 
Det valgte nivået skal derfor tilsvare det høyeste nøyaktighetsnivået som er teknisk mulig, og som ikke fører til urimelig høye kostnader.
The operator may apply different approved tiers to the variables: 
Den driftsansvarlige kan anvende ulike godkjente nivåer for variablene:
activity data, emission factors, oxidation or conversion factors used within a single calculation. 
virksomhetsdata, utslippsfaktorer og oksidasjons- eller omregningsfaktorer som brukes i én enkelt beregning.
The choice of tiers shall be subject to approval by the competent authority (see section 4.2). 
Nivåvalget skal godkjennes av vedkommende myndighet (se avsnitt 4.2).
In particular, labels and, where provided, safety data sheets of products authorised shall indicate that freshly treated timber shall be stored after treatment under shelter or on impermeable hardstanding under roof, or both, to prevent direct losses to soil or water, and that any losses from the application of the product shall be collected for reuse or disposal. 
Det skal framgå av etiketter og, dersom det finnes, sikkerhetsdatablader til produkter som er godkjent at nylig behandlet tre etter behandlingen må lagres under tak eller på et ugjennomtrengelig, hardt underlag, slik at spill ikke går direkte til jordbunnen eller vannmiljøet, og at eventuelt spill fra bruk av produktene skal samles opp for ombruk eller disponering.
During the period 2005 to 2007, Member States should apply as a minimum the tiers as set out in table 1 below, unless this is technically not feasible. 
I tidsrommet 2005-2007 bør medlemsstatene som et minstekrav anvende nivåene fastsatt i tabell 1 nedenfor, med mindre dette ikke er teknisk mulig.
Columns A contain tier values for major sources from installations with total annual emissions equal to or less than 50 ktonnes. 
Kolonne A inneholder nivåverdier for større kilder ved anlegg med samlede årlige utslipp på inntil 50 000 tonn.
Columns B contain tier values for major sources from installations with total annual emissions of more than 50 ktonnes but less than and including 500 ktonnes. 
Kolonne B inneholder nivåverdier for større kilder ved anlegg med samlede årlige utslipp på minst 50 000 tonn og høyst 500 000 tonn.
Columns C contain tier values for major sources from installations with total annual emissions of more than 500 ktonnes. 
Kolonne C inneholder nivåverdier for større kilder ved anlegg med samlede årlige utslipp på over 500 000 tonn.
The size thresholds contained in the table refer to total annual emissions from the entire installation. 
Terskelverdiene i tabellen gjelder samlede årlige utslipp fra hele anlegget.
Combustion (gaseous, liquid) 
Forbrenning (gassformig, flytende)
Mass balance 
Massebalanse
Cokers 
Koksanlegg
MO roasting and sintering 
Røsting og sintring av malm
Clinker output 
Klinkerproduksjon
Pulp and paper 
Papirmasse og papir
Standard method 
Standardmetode
Column A: 
Kolonne A:
total annual emissions ≤ 50 ktonnes 
samlede årlige utslipp ≤ 50 000 tonn
With the approval of the competent authority, the operator may apply lower tiers for the variables used to calculate emissions from minor sources, including minor streams of fuels or materials than the tiers applied for the variables used to calculate emissions from major sources or major streams of fuels or materials within an installation. 
Med godkjenning fra vedkommende myndighet kan den driftsansvarlige anvende lavere nivåer for variablene som brukes til å beregne utslipp fra mindre kilder, herunder mindre brensel- eller materialstrømmer, enn nivåene som anvendes for variablene som brukes til å beregne utslipp fra større kilder eller større brensel- eller materialstrømmer ved et anlegg.
Major sources, including major streams of fuels and materials are those which, if ranked in order of their decreasing magnitude, cumulatively contribute at least 95 % to the total annual emissions of the installation. 
Større kilder, herunder større brensel- og materialstrømmer, er de kildene som sammenlagt bidrar med minst 95 % av anleggets samlede årlige utslipp dersom de ordnes etter avtagende størrelse.
Minor sources are those emitting 2,5 ktonnes or less per year or that contribute 5 % or less to the total annual emissions of an installation, whichever is the highest in terms of absolute emissions. 
Mindre kilder er kilder som slipper ut høyst 2 500 tonn per år, eller som bidrar med høyst 5 % av anleggets samlede årlige utslipp, avhengig av hva som er størst målt i absolutte utslipp.
For those minor sources jointly emitting 0,5 ktonnes or less per year or that contribute less than 1 % of total annual emissions of that installation, whichever is the highest in terms of absolute emissions, the operator of an installation may apply a de minimis approach for monitoring and reporting using his own no-tier estimation method, subject to the approval of the competent authority. 
Når det gjelder de mindre kildene som til sammen slipper ut høyst 500 tonn per år, eller som bidrar med høyst 1 % av anleggets samlede årlige utslipp, avhengig av hva som er størst målt i absolutte utslipp, kan anleggets driftsansvarlige anvende en «de minimis»-metode for overvåking og rapportering og bruke sin egen ikke nivåbaserte beregningsmetode, forutsatt at denne godkjennes av vedkommende myndighet.
For pure biomass fuels, lower tier approaches may be applied unless the respective calculated emissions are to be used for the subtraction of biomass carbon from carbon dioxide emissions derived by means of continuous emission measurement. 
Når det gjelder rent biobrensel, kan metoder med lavere nivåer anvendes, med mindre de enkelte beregnede utslippene skal brukes til fratrekk av biomassekarbon fra karbondioksidutslipp som beregnes ved kontinuerlig måling av utslipp.
For installations with a total of more than 500 ktonnes of annual CO 2 equivalent emissions the competent authority shall notify the Commission by 30 September of each year, starting in 2004, if the application of a combination of highest tier approaches for major sources within that installation for the forthcoming reporting period is found to be technically not feasible or is expected to lead to unreasonably high costs. 
Når det gjelder anlegg med et samlet årlig utslipp på mer enn 500 000 tonn CO 2 -ekvivalenter, skal vedkommende myndighet innen 30. september hvert år fra og med 2004 underrette Kommisjonen dersom det viser seg ikke å være teknisk mulig eller det forventes å føre til urimelig høye kostnader å anvende en kombinasjon av metoder på høyeste nivå for anleggets større kilder i den kommende rapporteringsperioden.
On the basis of this information received from the competent authorities, the Commission will consider whether a revision of the rules on the selection of tiers is appropriate. 
På grunnlag av disse opplysningene fra vedkommende myndigheter vil Kommisjonen vurdere om det er hensiktsmessig å revidere reglene om valg av nivåer.
The operator shall take all necessary action to allow the prompt restoration of the original tier for monitoring and reporting purposes. 
Den driftsansvarlige skal treffe alle nødvendige tiltak for raskt å kunne gjeninnføre det opprinnelige nivået for overvåking og rapportering.
Changes of tiers shall be fully documented. 
Nivåendringer skal dokumenteres fullt ut.
The treatment of minor data gaps which result from downtimes of metering equipment shall follow good professional practice and the provisions of the Integrated pollution prevention and control (IPPC) reference document on the general principles of monitoring of July 2003 . 
Behandlingen av mindre dataavbrudd som følge av stillstand i måleutstyret skal følge god yrkesmessig praksis og ta hensyn til bestemmelsene i referansedokumentet om integrert forebygging og begrensning av forurensning (IPPC) om generelle overvåkingsprinsipper fra juli 2003( ).
Activity data represents information on material flow, consumption of fuel, input material or production output expressed as energy content [TJ] determined as net calorific value for fuels and mass or volume for input or output materials [t or m 3 ]. 
Virksomhetsdataene gir opplysninger om materialstrøm, brenselforbruk, innsatsmateriale eller produksjon uttrykt som energiinnhold [TJ], som fastsettes som netto brennverdi for brensel og masse eller volum for innsatsmateriale eller produsert materiale [t eller m 3 ].
Where activity data for the calculation of process emissions cannot be measured directly before entering the process and no specific requirements are listed in any of the tiers of the respective activity-specific guidelines (Annexes II to XI), activity data shall be determined via an assessment of stock changes: 
Dersom virksomhetsdata for beregning av prosessutslipp ikke kan måles direkte før prosessen begynner, og ingen særlige krav er angitt i noen av nivåene i de virksomhetsspesifikke retningslinjene (vedlegg II-XI), skal virksomhetsdataene fastsettes ved å vurdere lagerendringene:
Material stock at the beginning of the reporting period 
Materiallager ved rapporteringsperiodens begynnelse
Material E : 
Materiale E:
Material stock at the end of the reporting period 
Materiallager ved rapporteringsperiodens slutt
Material used for other purposes (transportation or resold) 
Materiale som brukes til andre formål (transport eller videresalg)
In cases in which it is technically not feasible or would lead to unreasonably high costs to determine «Material S» and «Material E» by measurement e.g. metering, the operator may estimate these two quantities based on data from previous years and correlation with output for the reporting period. 
I tilfeller der det ikke er teknisk mulig eller ville føre til urimelig høye kostnader å fastsette «Materiale S» og «Materiale E» ved f.eks. måling, kan den driftsansvarlige anslå disse to mengdene på grunnlag av data fra tidligere år og ved å sammenligne data med resultatet for rapporteringsperioden.
The operator shall then corroborate these estimates with supporting documented calculations and respective financial statements. 
Den driftsansvarlige skal deretter bekrefte disse anslagene med veldokumenterte beregninger og tilhørende regnskaper.
All other requirements on tier selection shall remain unaffected by this provision, e.g. «Material P» and «Material O» and respective emission or oxidation factors shall be determined according to the activity-specific guidelines in Annexes II to XI. 
Ingen andre krav til nivåvalg skal berøres av denne bestemmelsen, f.eks. skal «Materiale P» og «Materiale O» og de tilhørende utslipps- eller oksidasjonsfaktorene fastsettes i samsvar med de virksomhetsspesifikke retningslinjene i vedlegg II-XI.
To assist the selection of appropriate tiers for activity data, table 2 below gives an overview of ranges of typical uncertainties found for different types of metering devices used to determine mass fluxes of fuels, material flow, input materials or production output. 
Som hjelp ved valg av egnede nivåer for virksomhetsdata gir tabell 2 nedenfor en oversikt over typisk usikkerhet for ulike typer måleutstyr som brukes til å fastsette massen av brenselstrømmer, materialstrømmer, innsatsmaterialer eller produksjon.
The table may be used to inform competent authorities and operators about the possibilities and limitations for applying appropriate tiers for the determination of activity data. 
Tabellen kan brukes til å underrette vedkommende myndigheter og driftsansvarlige om mulighetene og begrensningene ved anvendelse av egnede nivåer for å fastsette virksomhetsdata.
Informative table with the uncertainty ranges typically found for different metering devices under stable operating conditions 
Veiledende opplysninger om typisk usikkerhet for ulike typer måleutstyr under stabile driftsforhold
Metering device 
Måleutstyr
Media 
Medium
Field of application 
Anvendelsesområde
IUPAC name: Ethyl [2-(4-phenoxyphenoxy)ethyl]carbamate 
IUPAC-betegnelse : Etyl[2-(4-fenoksyfenoksy)etyl]karbamat
Range of typical uncertainties 
Typisk usikkerhet
Orifice meter 
Måleblender
various gases 
ulike gasser
Venturi tube meter 
Venturimeter
Ultrasonic flow meter 
Ultralydstrømnings­måler
natural gas/miscellaneous gases 
naturgass/diverse gasser
Rotary meter 
Rotasjonsmåler
Turbine meter 
Turbinmåler
liquid 
flytende
liquid fuels 
flytende brensel
Magnetic inductive meter 
Magnetisk-induktiv strømningsmåler
conductive fluids 
ledende væsker
Truck scale 
Brovekt
miscellaneous raw materials 
diverse råstoffer
Rail scale (trains — moving) 
Jernbanevekt (tog i bevegelse)
Rail scale (single car) 
Jernbanevekt (enkeltvogn)
Ship — river (displacement) 
Skip — elv (deplasement)
Ship — ocean (displacement) 
Skip — hav (deplasement)
Belt scale with integrator 
Båndvekt med integrator
Emission factors 
Utslippsfaktorer