natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For the purposes of this Directive, the term ‘audiovisual’ should refer to moving images with or without sound, thus including silent films but not covering audio transmission or radio services. 
For dette direktivs formål bør termen «audiovisuell» vise til levende bilder med eller uten lyd og dermed omfatte stumfilmer, men ikke lydoverføring eller radiotjenester.
Stand-alone text-based services should not fall within the scope of this Directive, which should not affect the freedom of the Member States to regulate such services at national level in accordance with the Treaty on the Functioning of the European Union. 
Frittstående tekstbaserte tjenester bør ikke omfattes av dette direktivs virkeområde, noe som ikke bør påvirke medlemsstatenes frihet til å fastsette regler for slike tjenester på nasjonalt plan i samsvar med traktaten om Den europeiske unions virkemåte.
In the light of this and in order to prevent disparities as regards free movement and competition, the concept of ‘programme’ should be interpreted in a dynamic way taking into account developments in television broadcasting. 
I lys av dette og for å forhindre skjevheter med hensyn til fri bevegelighet og konkurranse, bør begrepet «program» tolkes på en dynamisk måte som tar hensyn til utviklingen innenfor fjernsynssending.
The concept of editorial responsibility is essential for defining the role of the media service provider and therefore for the definition of audiovisual media services. 
Begrepet «redaksjonelt ansvar» er avgjørende for å definere rollen til tilbyderen av medietjenester og derfor for definisjonen av audiovisuelle medietjenester.
Member States may further specify aspects of the definition of editorial responsibility, notably the concept of ‘effective control’, when adopting measures to implement this Directive. 
Medlemsstatene kan ytterligere spesifisere sider ved definisjonen av redaksjonelt ansvar, særlig begrepet «effektiv kontroll», når de treffer tiltak for å gjennomføre dette direktiv.
In general, for television broadcasting or television programmes which are also offered as on-demand audiovisual media services by the same media service provider, the requirements of this Directive should be deemed to be met by the fulfilment of the requirements applicable to the television broadcast, i.e. linear transmission. 
Når det gjelder fjernsynssending eller fjernsynsprogrammer som også tilbys som audiovisuelle medietjenester på bestilling av den samme tilbyderen av medie tjenester , bør kravene i dette direktiv generelt anses for å være oppfylt ved at kravene som gjelder for fjernsynssending er oppfylt, dvs. lineær overføring.
All the characteristics of an audiovisual media service set out in its definition and explained in recitals 21 to 28 should be present at the same time. 
Alle kjennetegnene ved en audiovisuell medietjeneste som er fastsatt i definisjonen og forklart i betraktning 21 28, bør foreligge samtidig.
In the context of television broadcasting, the concept of simultaneous viewing should also cover quasi-simultaneous viewing because of the variations in the short time lag which occurs between the transmission and the reception of the broadcast due to technical reasons inherent in the transmission process. 
I sammenheng med fjernsynssending bør begrepet «samtidig visning» også omfatte nesten samtidig visning, på grunn av variasjonene i den korte tidsforskyvningen mellom overføringen og mottaket av sendingen som oppstår av tekniske grunner i forbindelse med overføringsprosessen.
A wide definition of audiovisual commercial communication should be laid down in this Directive, which should not however include public service announcements and charity appeals broadcast free of charge. 
En vid definisjon av audiovisuell kommersiell kommunikasjon, som ikke bør omfatte meldinger om offentlige tjenester og vederlagsfrie innslag om veldedige formål, bør fastsettes i dette direktiv.
For the purposes of this Directive, ‘European works’ should be defined without prejudice to the possibility of Member States laying down a more detailed definition as regards media service providers under their jurisdiction, in compliance with Union law and account being taken of the objectives of this Directive. 
For dette direktivs formål bør «europeiske verker» defineres uten å berøre hver enkelt medlemsstats mulighet til å vedta mer detaljerte definisjoner når det gjelder tilbydere av medietjenester underlagt deres jurisdiksjon, i samsvar med Unionens regelverk og med hensyn til målene i dette direktiv.
The country of origin principle should be regarded as the core of this Directive, as it is essential for the creation of an internal market. 
Opprinnelsesstatsprinsippet bør fortsatt anses som kjernen i dette direktiv, ettersom det er svært viktig for å kunne opprette et indre marked.
This principle should be applied to all audiovisual media services in order to ensure legal certainty for media service providers as the necessary basis for new business models and the deployment of such services. 
Dette prinsippet bør få anvendelse på alle audiovisuelle medietjenester for å sikre tilbydere av medietjenester den rettssikkerhet som er nødvendig som grunnlag for nye forretningsmodeller og innføringen av slike tjenester.
In order to promote a strong, competitive and integrated European audiovisual industry and enhance media pluralism throughout the Union, only one Member State should have jurisdiction over an audiovisual media service provider and pluralism of information should be a fundamental principle of the Union. 
For å fremme en sterk, konkurransedyktig og integrert europeisk audiovisuell industri og øke mediemangfoldet i hele Unionen, bør bare én medlemsstat ha jurisdiksjon over en tilbyder av audiovisuelle medietjenester, og informasjonsmangfold bør være et grunnleggende prinsipp i Unionen.
The fixing of a series of practical criteria is designed to determine by an exhaustive procedure that only one Member State has jurisdiction over a media service provider in connection with the provision of the services which this Directive addresses. 
Ved å fastsette en rekke praktiske kriterier bør det på en uttømmende måte kunne fastlås at et fjernsynsselskap er underlagt bare én medlemsstats jurisdiksjon i forbindelse med tjenesteyting som omfattes av dette direktiv.
Nevertheless, taking into account the case-law of the Court of Justice of the European Union and so as to avoid cases where there is a vacuum of jurisdiction, it is appropriate to refer to the criterion of establishment within the meaning of Articles 49 to 55 of the Treaty on the Functioning of the European Union as the final criterion determining the jurisdiction of a Member State. 
På bakgrunn av Den europeiske unions domstols rettspraksis og for å unngå tilfeller der det er et tomrom med hensyn til jurisdiksjon, bør likevel etableringskriteriet i henhold til artikkel 49 55 i traktaten om Den europeiske unions virkemåte være det endelige kriterium for å avgjøre en medlemsstats jurisdiksjon.
The requirement that the originating Member State should verify that broadcasts comply with national law as coordinated by this Directive is sufficient under Union law to ensure free movement of broadcasts without secondary control on the same grounds in the receiving Member States. 
Plikten som påligger opprinnelsesstaten til å føre kontroll med at sendingene er i samsvar med nasjonal lovgivning slik denne er samordnet ved dette direktiv, er etter unionsretten tilstrekkelig til å sikre fri utveksling av sendinger uten at det er nødvendig å foreta ytterligere kontroll på samme grunnlag i medlemsstatene som mottar sendingene.
However, the receiving Member State may, exceptionally and under specific conditions, provisionally suspend the retransmission of televised broadcasts. 
Mottakende medlemsstat kan likevel unntaksvis og etter nærmere vilkår midlertidig innstille videresending av fjernsynssendinger.
Restrictions on the free provision of on-demand audiovisual media services should only be possible in accordance with conditions and procedures replicating those already established by Article 3(4), (5) and (6) of Directive 2000/31/EC. 
Fri levering av audiovisuelle medietjenester på bestilling bør være mulig bare i samsvar med de vilkår og framgangsmåter som motsvarer dem som allerede er fastsatt i artikkel 3 nr. 4, 5 og 6 i direktiv 2000/31/EF.
As this Directive concerns services offered to the general public in the Union, it should apply only to audiovisual media services that can be received directly or indirectly by the public in one or more Member States with standard consumer equipment. 
Ettersom dette direktiv gjelder tjenester som tilbys allmennheten i Unionen, bør det få anvendelse bare på audiovisuelle medietjenester som kan mottas direkte eller indirekte av allmennheten i en eller flere medlemsstater med standard forbrukerutstyr.
Articles 49 to 55 of the Treaty on the Functioning of the European Union lay down the fundamental right to freedom of establishment. 
Artikkel 49 55 i traktaten om Den europeiske unions virkemåte fastsetter den grunnleggende etableringsadgang.
Case C-56/96 VT4 Ltd v Vlaamse Gemeenschap [1997] ECR I-3143, paragraph 22; 
Sak C-56/96 VT4 Ltd mot Vlaamse Gemeenschap [1997] ECR I-3143, nr. 22;
Case C-212/97 Centros v Erhvervs-og Selskabsstyrelsen [1999] ECR I-1459; see also: Case C-11/95 Commission v Belgium [1996] ECR I-4115; and Case C-14/96 Paul Denuit [1997] ECR I-2785. 
sak C-212/97 Centros mot Erhvervs-og Selskabsstyrelsen [1999] ECR I-1459; se også sak C-11/95 Kommisjonen mot kongeriket Belgia [1996] ECR I-4115; og sak C-14/96 Paul Denuit [1997] ECR I-2785.
Member States should be able to apply more detailed or stricter rules in the fields coordinated by this Directive to media service providers under their jurisdiction, while ensuring that those rules are consistent with general principles of Union law. 
Medlemsstatene bør kunne anvende mer detaljerte eller strengere regler på de områder som samordnes ved dette direktiv, på tilbydere av medietjenester underlagt deres jurisdiksjon, og samtidig sikre at disse reglene er i samsvar med alminnelige prinsipper i unionsretten.
Case C-212/97 Centros v Erhvervs-og Selskabsstyrelsen, cited above; 
Sak C-212/97 Centros v Erhvervs-og Selskabsstyrelsen, se ovenfor;
Case 33/74 Van Binsbergen v Bestuur van de Bedrijfsvereniging [1974] ECR 1299; 
sak 33/74 Van Binsbergen mot Bestuur van de Bedrijfsvereniging [1974] ECR 1299;
Case C-23/93 TV 10 SA v Commissariaat voor de Media [1994] ECR I-4795, paragraph 21. 
sak C-23/93 TV 10 SA mot Commissariaat voor de Media [1994] ECR I-4795, nr. 21.
The concept of rules of general public interest has been developed by the Court of Justice in its case-law in relation to Articles 43 and 49 of the EC Treaty (now Articles 49 and 56 of the Treaty on the Functioning of the European Union) and includes, inter alia, rules on the protection of consumers, the protection of minors and cultural policy. 
Begrepet «regler i allmennhetens interesse» er utviklet av Domstolen i dens rettspraksis i tilknytning til artikkel 43 og 49 i EF-traktaten (nå artikkel 49 og 56 i traktaten om Den europeiske unions virkemåte) og omfatter blant annet regler for forbrukervern, beskyttelse av mindreårige og kultur politikk.
The Member State requesting cooperation should ensure that the specific national rules in question are objectively necessary, applied in a non-discriminatory manner and proportionate. 
Den medlemsstat som anmoder om samarbeid, bør sikre at aktuelle særlige nasjonale regler objektivt sett er nødvendige, blir anvendt på en måte som sikrer likebehandling og ikke går lenger enn det som er nødvendig for å nå disse målene.
Case C-355/98 Commission v Belgium [2000] ECR I-1221, paragraph 28; 
Sak C-355/98 Kommisjonen mot kongeriket Belgia [2000] ECR I-1221, nr. 28;
Case C-348/96 Calfa [1999] ECR I-11, paragraph 23. 
sak C-348/96 Calfa [1999] ECR I-11, nr. 23.
In its Communication to the European Parliament and to the Council on Better Regulation for Growth and Jobs in the European Union, the Commission stressed that a careful analysis of the appropriate regulatory approach is necessary, in particular, in order to establish whether legislation is preferable for the relevant sector and problem, or whether alternatives such as co-regulation or self-regulation should be considered. 
I sin melding til Europaparlamentet og Rådet om bedre fastsettelse av regler for vekst og arbeidsplasser i Den europeiske union la Kommisjonen vekt på at det er nødvendig med en omhyggelig analyse av hvilken metode for fastsettelse av regler som er hensiktsmessig, særlig for å fastslå om regelverk er å foretrekke for den relevante sektor og det aktuelle problem, eller om alternativer som samregulering eller egenregulering bør vurderes.
Furthermore, experience has shown that both co-regulation and self-regulation instruments, implemented in accordance with the different legal traditions of the Member States, can play an important role in delivering a high level of consumer protection. 
Videre har erfaring vist at både ordninger med samregulering og egenregulering, som gjennomføres i samsvar med de ulike rettstradisjonene i medlemsstatene, kan spille en viktig rolle når det gjelder å oppnå et høyt nivå for forbrukervern.
Without prejudice to formal obligations of the Member States regarding transposition, this Directive encourages the use of co-regulation and self-regulation. 
Uten at det berører medlemsstatenes formelle forpliktelser med hensyn til innarbeiding i nasjonal lovgivning, oppmuntres det i dette direktiv til bruk av samregulering og egenregulering.
This should neither oblige Member States to set up co-regulation and/or self-regulatory regimes nor disrupt or jeopardise current co-regulation or self-regulatory initiatives which are already in place within Member States and which are working effectively. 
Dette bør verken forplikte medlemsstatene til å opprette samregulerings- og/eller egenreguleringsordninger eller avbryte eller true gjeldende samregulerings- eller egenreguleringsinitiativer som allerede er innført i medlemsstatene og som virker på en effektiv måte.
It is for each Member State to decide the practical details as to how this objective can be achieved without prejudice to any other relevant provisions of Union law. 
Det er opp til hver enkelt medlemsstat å fastsette de praktiske detaljene om hvordan dette målet kan nås uten at det berører andre relevante bestemmelser i unionsretten.
The right of persons with a disability and of the elderly to participate and be integrated in the social and cultural life of the Union is inextricably linked to the provision of accessible audiovisual media services. 
Retten for funksjonshemmede og eldre til å delta og bli integrert i det sosiale liv og i kultur livet i Unionen er uløselig knyttet til levering av tilgjengelige audiovisuelle medietjenester.
However, it is essential to promote pluralism through the diversity of news production and programming across the Union and to respect the principles recognised by Article 11 of the Charter of Fundamental Rights of the European Union. 
Det er imidlertid svært viktig å fremme mangfoldet i nyhetsproduksjon og programsammensetning i hele Unionen og å respektere prinsippene som er anerkjent i artikkel 11 i Den europeiske unions pakt om grunnleggende rettigheter.
It is essential that Member States should be able to take measures to protect the right to information and to ensure wide access by the public to television coverage of national or non-national events of major importance for society, such as the Olympic Games, the football World Cup and the European football championship. 
Det er av avgjørende betydning at medlemsstatene kan treffe tiltak for å beskytte retten til informasjon og sikre allmennheten bred adgang til videresendte fjernsynssendinger av nasjonale eller ikke nasjonale begivenheter som har vesentlig samfunnsmessig betydning, f.eks. olympiske leker og verdensmesterskap eller europamesterskap i fotball.
To this end, Member States retain the right to take measures compatible with Union law aimed at regulating the exercise by broadcasters under their jurisdiction of exclusive broadcasting rights to such events. 
For dette formål beholder medlemsstatene retten til å treffe tiltak som er forenlige med unionsretten, med henblikk på å regulere utøvelsen av eneretten til å kringkaste slike begivenheter gjennom fjernsynsselskaper som er underlagt deres jurisdiksjon.
It is necessary to make arrangements within a Union framework, in order to avoid potential legal uncertainty and market distortions and to reconcile the free circulation of television services with the need to prevent the possibility of circumvention of national measures protecting a legitimate general interest. 
Det bør treffes tiltak innenfor en unionsramme for å unngå eventuell juridisk usikkerhet og vridning av markedsvilkårene og for å forene fri bevegelighet for fjernsynstjenester med behovet for å hindre en eventuell omgåelse av nasjonale tiltak som er truffet for å beskytte en rettmessig allmenn interesse.
In particular, it is appropriate to lay down provisions concerning the exercise by broadcasters of exclusive broadcasting rights that they may have purchased to events considered to be of major importance for society in a Member State other than that having jurisdiction over the broadcasters. 
Det bør særlig fastsettes bestemmelser om fjernsynsselskapenes utøvelse av den enerett de måtte ha kjøpt til å kringkaste begivenheter som anses å ha vesentlig samfunnsmessig betydning i en annen medlemsstat enn den medlemsstat hvis myndighet fjernsynsselskapene er underlagt.
In order to avoid speculative rights purchases with a view to circumvention of national measures, it is necessary to apply those provisions to contracts entered into after the publication of Directive 97/36/EC of the European Parliament and of the Council( ) and concerning events which take place after the date of implementation. 
For at spekulativt oppkjøp av rettigheter med henblikk på å omgå nasjonale tiltak skal kunne forhindres, bør de aktuelle bestemmelsene få anvendelse på avtaler som er inngått etter kunngjøringen av europaparlaments- og rådsdirektiv 97/36/EF( ) og som gjelder begivenheter som finner sted etter at det er trådt i kraft.
When contracts that predate the publication of that Directive are renewed, they are considered to be new contracts. 
Dersom avtaler inngått før kunngjøringen av dette direktiv fornyes, anses de som nye avtaler.
Events of major importance for society should, for the purposes of this Directive, meet certain criteria, that is to say be outstanding events which are of interest to the general public in the Union or in a given Member State or in an important component part of a given Member State and are organised in advance by an event organiser who is legally entitled to sell the rights pertaining to those events. 
Begivenheter av vesentlig samfunnsmessig betydning bør for dette direktivs formål oppfylle visse kriterier, det vil si de må være ekstraordinære begivenheter som er av interesse for allmennheten i Unionen eller i en bestemt medlemsstat eller i en betydelig del av en bestemt medlemsstat, og som på forhånd er tilrettelagt av en arrangør som etter loven har rett til selge rettigheter i forbindelse med denne begivenheten.
For the purposes of this Directive, ‘free television’ means broadcasting on a channel, either public or commercial, of programmes which are accessible to the public without payment in addition to the modes of funding of broadcasting that are widely prevailing in each Member State (such as licence fee and/or the basic tier subscription fee to a cable network). 
I dette direktiv menes med «vederlagsfritt fjernsyn» kringkasting gjennom en offentlig eller kommersiell kanal av programmer som er tilgjengelige for allmennheten uten annen betaling enn den kringkastingsfinansiering som er mest utbredt i den enkelte medlemsstat (f.eks. kringkastingsavgift og/eller abonnementsavgift til et kabelselskap).
Member States are free to take whatever measures they deem appropriate with regard to audiovisual media services which come from third countries and which do not satisfy the conditions laid down in Article 2, provided they comply with Union law and the international obligations of the Union. 
Medlemsstatene kan fritt treffe alle tiltak de anser nødvendige når det gjelder audiovisuelle medietjenester fra tredjestater som ikke oppfyller vilkårene fastsatt i artikkel 2, forutsatt at de er forenlige med unionsretten og Unionens internasjonale forpliktelser.
In order to safeguard the fundamental freedom to receive information and to ensure that the interests of viewers in the Union are fully and properly protected, those exercising exclusive television broadcasting rights to an event of high interest to the public should grant other broadcasters the right to use short extracts for the purposes of general news programmes on fair, reasonable and non-discriminatory terms taking due account of exclusive rights. 
For å beskytte den grunnleggende friheten til å motta informasjon og for å sikre at interessene til seerne i Unionen beskyttes fullt ut, bør de som har enerett til fjernsynssending av en begivenhet av stor interesse for allmennheten, gi andre fjernsynsselskaper rett til å bruke korte utdrag i generelle nyhetsprogrammer på rettferdige og rimelige vilkår som ikke innebærer forskjellsbehandling, idet det tas behørig hensyn til eneretter.
The concept of general news programmes should not cover the compilation of short extracts into programmes serving entertainment purposes. 
Begrepet «generelle nyhetsprogrammer» bør ikke omfatte samling av korte utdrag til underholdningsprogrammer.
Member States should facilitate access to events of high interest to the public by granting access to the broadcaster’s signal within the meaning of this Directive. 
Medlemsstatene bør legge forholdene til rette for tilgang til begivenheter av stor interesse for allmennheten ved å gi tilgang til fjernsynsselskapets signal i henhold til dette direktiv.
Such means include, inter alia, granting access to the venue of these events prior to granting access to the signal. 
Slike midler omfatter blant annet å gi tilgang til stedet for disse begivenhetene før det gis tilgang til signalet.
It should be ensured that the practice of media service providers of providing their live television broadcast news programmes in the on-demand mode after live transmission is possible without having to tailor the individual programme by omitting the short extracts. 
Det bør sikres at tilbydere av medietjenester kan fortsette praksisen med å levere sine direkte fjernsynssendte nyhetsprogrammer på bestilling etter den direkte overføringen, uten å måtte skreddersy det enkelte programmet ved å utelate de korte utdragene.
Case C-89/04 Mediakabel BV v Commissariaat voor de Media [2005] ECR I-4891. 
Sak C-89/04 Mediakabel BV mot Commissariaat voor de Media [2005] ECR I-4891.
The availability of harmful content in audiovisual media services is a concern for legislators, the media industry and parents. 
Lovgiverne, medieindustrien og foreldre er bekymret over tilgjengeligheten av skadelig innhold i audiovisuelle medietjenester.
Rules protecting the physical, mental and moral development of minors as well as human dignity in all audiovisual media services, including audiovisual commercial communications, are therefore necessary. 
Det er derfor nødvendig å ha regler for å beskytte mindreåriges fysiske, mentale og moralske utvikling, så vel som menneskeverdet, i alle audiovisuelle medietjenester, herunder i audiovisuell kommersiell kommunikasjon.
Media service providers under the jurisdiction of the Member States should in any case be subject to a ban on the dissemination of child pornography in accordance with the provisions of Council Framework Decision 2004/68/JHA of 22 December 2003 on combating the sexual exploitation of children and child pornography( ). 
Tilbydere av medietjenester underlagt medlemsstatenes jurisdiksjon bør i alle tilfeller være underlagt et forbud mot spredning av barnepornografi i samsvar med bestemmelsene i Rådets rammebeslutning 2004/68/JIS av 22. desember 2003 om bekjempelse av seksuell utnytting av barn og barnepornografi( ).