natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In determining those circumstances, each Member State shall ensure that the need of the seafarer to terminate, without penalty, the employment agreement on shorter notice or without notice for compassionate or other urgent reasons is taken into account. 
Når det skal avgjøres om slike omstendigheter foreligger, skal alle medlemsstater påse at det tas hensyn til behovet for at vedkommende sjømann kan bringe arbeidsavtalen til opphør uten sanksjoner med kortere varsel eller uten varsel av velferdsgrunner eller andre presserende grunner.
Regulation 2.3 — Hours of work and hours of rest 
Regel 2.3 — Arbeidstid og hviletid
Seafarers’ hours of work and rest are regulated by Council Directive 1999/63/EC of 21 June 1999 (to be amended) concerning the European Agreement on the organisation of working time for seafarers (to be amended in accordance with Annex A to this Agreement). 
Sjøfolks arbeidstid og hviletid er regulert av rådsdirektiv 1999/63/EF av 21. juni 1999 (som skal endres) om den europeiske avtalen om organisering av sjøfolks arbeidstid (som skal endres i samsvar med vedlegg A til denne avtale).
Regulation 2.4 — Entitlement to leave 
Regel 2.4 — Rett til ferie
Each Member State shall require that seafarers employed on ships that fly its flag are given paid annual leave under appropriate conditions in accordance with this Agreement and Council Directive 1999/63/EC of 21 June 1999 (to be amended) concerning the European Agreement on the organisation of working time for seafarers (to be amended in accordance with Annex A to this Agreement). 
Alle medlemsstater skal kreve at sjøfolk som er ansatt om bord på fartøyer som seiler under medlemsstatens flagg, gis betalt årlig ferie under egnede forhold i samsvar med denne avtale and rådsdirektiv 1999/63/EF av 21. juni 1999 (som skal endres) om den europeiske avtalen om organisering av sjøfolks arbeidstid (som skal endres i samsvar med vedlegg A til denne avtale).
Seafarers shall be granted shore leave to benefit their health and well-being and with the operational requirements of their positions. 
Sjøfolk skal ha rett til landlov av hensyn til egen helse og velvære og så langt dette er forenlig med de driftsmessige kravene til deres stilling.
Regulation 2.5 — Repatriation 
Regel 2.5 — Hjemreise
Seafarers have a right to be repatriated at no cost to themselves. 
Sjøfolk har rett til hjemreise uten kostnader for dem selv.
Each Member State shall require ships that fly its flag to provide financial security to ensure that seafarers are duly repatriated. 
Alle medlemsstater skal kreve at fartøyer som seiler under medlemsstatens flagg, sørger for økonomisk sikkerhet til å sikre at sjøfolk kan reise hjem på behørig måte.
Standard A2.5 — Repatriation 
Standard A2.5 — Hjemreise
Each Member State shall ensure that seafarers on ships that fly its flag are entitled to repatriation in the following circumstances: 
Alle medlemsstater skal sikre at sjøfolk om bord på fartøyer som seiler under medlemsstatens flagg, har rett til hjemreise under følgende omstendigheter:
if the seafarers’ employment agreement expires while they are abroad; 
Dersom vedkommende sjømanns arbeidsavtale utløper mens de er i utlandet,
when the seafarers’ employment agreement is terminated: 
når vedkommende sjømanns arbeidsavtale bringes til opphør
by the shipowner; or 
av skipsrederen, eller
by the seafarer for justified reasons; and also 
av vedkommende sjømann av berettigede grunner, og dessuten
when the seafarers are no longer able to carry out their duties under their employment agreement or cannot be expected to carry them out in the specific circumstances. 
når vedkommende sjømann ikke lenger er i stand til å utføre sine plikter i henhold til arbeidsavtalen eller ikke kan forventes å kunne utføre dem under de rådende forhold.
Each Member State shall ensure that there are appropriate provisions in its laws and regulations or other measures or in collective bargaining agreements, prescribing: 
Alle medlemsstater skal sikre at det foreligger hensiktsmessige bestemmelser i vedkommende medlemsstats lover og forskrifter eller ved andre tiltak eller i tariffavtaler, som fastsetter
the circumstances in which seafarers are entitled to repatriation in accordance with paragraph 1(b) and (c) of this Standard; 
under hvilke omstendigheter sjøfolk har rett til hjemreise i samsvar med nr. 1 bokstav b) og c) i denne standard,
the maximum duration of service periods on board following which a seafarer is entitled to repatriation — such periods to be less than 12 months; and 
den lengste tjenesteperioden om bord som sjøfolk har rett til hjemreise etter — slike perioder skal være mindre enn 12 måneder, og
the precise entitlements to be accorded by shipowners for repatriation, including those relating to the destinations of repatriation, the mode of transport, the items of expense to be covered and other arrangements to be made by shipowners. 
de nøyaktige ytelsene som skal tilstås av skipsredere for hjemreise, inkludert slike som er knyttet til bestemmelsesstedet for hjemreisen, transportmåte, hvilke utgifter som skal dekkes og andre ordninger som skipsrederen skal stå for.
Each Member State shall prohibit shipowners from requiring that seafarers make an advance payment towards the cost of repatriation at the beginning of their employment, and also from recovering the cost of repatriation from the seafarers’ wages or other entitlements except where the seafarer has been found, in accordance with national laws or regulations or other measures or applicable collective bargaining agreements, to be in serious default of the seafarer’s employment obligations. 
Alle medlemsstater skal forby at skipsredere krever at sjøfolk selv må betale et forskudd for hjemreisen ved begynnelsen av sin ansettelse, og dessuten at skipsredere trekker kostnaden for hjemreise fra sjøfolks lønn eller andre ytelser, unntatt i tilfeller der vedkommende sjømann, i samsvar med nasjonale lover eller forskrifter eller etter andre tiltak eller i relevante tariffavtaler, er funnet å ikke være i stand til å oppfylle sine ansettelsesforpliktelser.
National laws and regulations shall not prejudice any right of the shipowner to recover the cost of repatriation under third-party contractual arrangements. 
Nasjonale lover og forskrifter skal ikke berøre skipsrederens rett til å kreve tilbake kostnaden ved hjemreise i henhold til kontraktsmessige ordninger med tredjemenn.
If a shipowner fails to make arrangements for or to meet the cost of repatriation of seafarers who are entitled to be repatriated: 
Dersom en skipsreder unnlater å treffe tiltak for eller betale kostnaden ved hjemreise for sjøfolk som har rett til slik hjemreise, skal
the competent authority of the Member State whose flag the ship flies shall arrange for repatriation of the seafarers concerned; if it fails to do so, the State from which the seafarers are to be repatriated or the State of which they are a national may arrange for their repatriation and recover the cost from the Member State whose flag the ship flies; 
vedkommende myndighet i den medlemsstats hvis flagg fartøyet seiler under, ordne med hjemreise for de berørte sjøfolkene; og dersom den unnlater å gjøre dette, kan den stat som sjøfolkene skal hjemsendes fra eller den stat der sjøfolkene er statsborgere, ordne med deres hjemreise og kreve tilbake kostnadene ved dette fra den medlemsstats hvis flagg fartøyet seiler under,
costs incurred in repatriating seafarers shall be recoverable from the shipowner by the Member State whose flag the ship flies; 
kostnader som er pådratt ved hjemreise for sjøfolk kunne kreves tilbake fra skipsrederen av den medlemsstats hvis flagg fartøyet seiler under,
the expenses of repatriation shall in no case be a charge upon the seafarers, except as provided for in paragraph 3 of this Standard. 
utgiftene ved hjemreise ikke i noe tilfelle belastes sjøfolkene, unntatt i de tilfeller som er fastsatt i nr. 3 i denne standard.
Taking into account applicable international instruments, including the International Convention on Arrest of Ships, 1999, a Member State which has paid the cost of repatriation may detain, or request the detention of, the ships of the shipowner concerned until the reimbursement has been made in accordance with paragraph 5 of this Standard. 
Idet det tas hensyn til relevante internasjonale ordninger, herunder Internasjonal konvensjon om arrest i skip, 1999, kan en medlemsstat som har betalt kostnaden ved hjemreise for sjøfolk holde tilbake, eller anmode om tilbakeholding av, fartøyene til den berørte skipsrederen inntil refusjon er skjedd i samsvar med nr. 5 i denne standard.
Each Member State shall facilitate the repatriation of seafarers serving on ships which call at its ports or pass through its territorial or internal waters, as well as their replacement on board. 
Alle medlemsstater skal legge forholdene til rette for hjemreise for sjøfolk som tjenestegjør om bord på fartøyer som anløper medlemsstatens havner eller passerer gjennom medlemsstatens sjøterritorium eller innenriksfarvann, samt for deres erstatning om bord.
In particular, a Member State shall not refuse the right of repatriation to any seafarer because of the financial circumstances of a shipowner or because of the shipowner’s inability or unwillingness to replace a seafarer. 
Særlig skal en medlemsstat ikke nekte sjøfolks rett til hjemreise på grunn av økonomiske omstendigheter hos en skipsreder eller på grunn av skipsrederens mangle evne eller vilje til å erstatte en sjømann.
Each Member State shall require that ships that fly its flag carry and make available to seafarers a copy of the applicable national provisions regarding repatriation written in an appropriate language. 
Alle medlemsstater skal kreve at fartøyer som seiler under medlemsstatens flagg, har om bord og gjør tilgjengelig for sjøfolk en kopi av de relevante nasjonale bestemmelsene om hjemreise på et egnet språk.
Regulation 2.6 — Seafarer compensation for the ship’s loss or foundering 
Regel 2.6 — Kompensasjon til sjøfolk ved tap av fartøyer eller ved forlis
Seafarers are entitled to adequate compensation in the case of injury, loss or unemployment arising from the ship’s loss or foundering. 
Sjøfolk har rett til fyllestgjørende kompensasjon i tilfelle av skade, tap eller arbeidsløshet på grunn av at et fartøy går tapt eller forliser.
Standard A2.6 — Seafarer compensation for the ship’s loss or foundering 
Standard A2.6 — Kompensasjon til sjøfolk ved tap av fartøy eller ved forlis
Each Member State shall make rules ensuring that, in every case of loss or foundering of any ship, the shipowner shall pay to each seafarer on board an indemnity against unemployment resulting from such loss or foundering. 
Alle medlemsstater skal vedta bestemmelser som sikrer at skipsrederen i alle tilfeller av tap av fartøyer eller ved forlis skal betale alle sjøfolk om bord en godtgjøring mot arbeidsløshet som følger av slikt tap eller forlis.
The rules referred to in paragraph 1 of this Standard shall be without prejudice to any other rights a seafarer may have under the national law of the Member State concerned for losses or injuries arising from a ship’s loss or foundering. 
Bestemmelsene omhandlet i nr. 1 i denne standard skal ikke berøre andre rettigheter sjøfolk måtte ha i henhold til den nasjonale lovgivningen i den berørte medlemsstaten for tap eller skader som oppstår av at et fartøy går tapt eller forliser.
Regulation 2.7 — Manning levels 
Regel 2.7 — Bemanningens omfang
Provisions as to the sufficient, safe and efficient manning of ships are contained in Council Directive 1999/63/EC of 21 June 1999 (to be amended) concerning the European Agreement on the organisation of working time for seafarers (to be amended in accordance with Annex A to this Agreement). 
Bestemmelser om tilstrekkelig, sikker og effektiv bemanning av fartøyer er omhandlet i rådsdirektiv 1999/63/EF av 21. juni 1999 (som skal endres) om den europeiske avtalen om organisering av sjøfolks arbeidstid (som skal endres i samsvar med vedlegg A til denne avtale).
Regulation 2.8 — Career and skill development and opportunities for seafarers’ employment 
Regel 2.8 — Karriere- og ferdighetsutvikling og sysselsettingsmuligheter for sjøfolk
Each Member State shall have national policies to promote employment in the maritime sector and to encourage career and skill development and greater employment opportunities for seafarers domiciled in its territory. 
Alle medlemsstater skal ha en nasjonal politikk for å fremme sysselsetting på skipsfartssektoren og for å oppfordre til karriere og ferdighetsutvikling og større sysselsettingsmuligheter for sjøfolk som hører hjemme på medlemsstatens territorium.
Standard A2.8 — Career and skill development and employment opportunities for seafarers 
Standard A2.8 — Karriere- og ferdighetsutvikling og sysselsettingsmuligheter for sjøfolk
Each Member State shall have national policies that encourage career and skill development and employment opportunities for seafarers, in order to provide the maritime sector with a stable and competent workforce. 
Alle medlemsstater skal ha en nasjonal politikk som fremmer karriere og ferdighetsutvikling og sysselsettingsmuligheter for sjøfolk for å sørge for en stabil og kompetent arbeidsstyrke på skipsfartssektoren.
The aim of the policies referred to in paragraph 1 of this Standard shall be to help seafarers strengthen their competencies, qualifications and employment opportunities. 
Målet med den nasjonale politikken omhandlet i nr. 1 i denne standard skal være å hjelpe sjøfolk med å styrke sin kompetanse, sine kvalifikasjoner og sine sysselsettingsmuligheter.
Each Member State shall, after consulting the shipowners’ and seafarers’ organisations concerned, establish clear objectives for the vocational guidance, education and training of seafarers whose duties on board ship primarily relate to the safe operation and navigation of the ship, including ongoing training. 
Alle medlemsstater skal, etter samråd med de berørte sammenslutningene av skipsredere og sjøfolk, fastsette tydelige målsettinger for yrkesrettet veiledning, utdanning og opplæring, herunder løpende opplæring, av sjøfolk hvis plikter om bord på fartøyer i hovedsak er knyttet til sikker drift og navigasjon av fartøyet.
ACCOMMODATION, RECREATIONAL FACILITIES, FOOD AND CATERING 
BOFORHOLD, FRITIDSMULIGHETER, KOST OG FORPLEINING
Standard A3.1 — Accommodation and recreational facilities 
Standard A3.1 — Boforhold og fritidsmuligheter
Ships regularly trading to mosquito-infested ports shall be fitted with appropriate devices as required by the competent authority. 
Fartøyer som regelmessig anløper havner som plages av mygg, skal være utstyrt med egnede innretninger slik vedkommende myndighet krever.
Appropriate seafarers’ recreational facilities, amenities and services, as adapted to meet the special needs of seafarers who must live and work on ships, shall be provided on board for the benefit of all seafarers, taking into account provisions on health and safety protection and accident prevention. 
Det skal sørges for egnede fritidsmuligheter, bekvemmeligheter og tjenester for sjøfolk, tilpasset til å oppfylle de særlige behovene hos sjøfolk som må bo og arbeide om bord på fartøyer, til gode for alle sjøfolk, idet det tas hensyn til bestemmelser om vern av helse og sikkerhet og forebygging av ulykker.
The competent authority shall require frequent inspections to be carried out on board ships, by or under the authority of the master, to ensure that seafarer accommodation is clean, decently habitable and maintained in a good state of repair. 
Vedkommende myndighet skal kreve at det utføres hyppige inspeksjoner om bord på fartøyer, av eller under myndighet av skipsføreren, for å sikre at sjøfolks boforhold er rene, anstendig beboelige og holdt i god stand.
The results of each such inspection shall be recorded and be available for review. 
Resultatene av hver slik inspeksjon skal registreres og være tilgjengelig for granskning.
In the case of ships where there is need to take account, without discrimination, of the interests of seafarers having differing and distinctive religious and social practices, the competent authority may, after consultation with the shipowners’ and seafarers’ organisations concerned, permit fairly applied variations in respect of this Standard on condition that such variations do not result in overall facilities less favourable than those which would result from the application of this Standard. 
Når det gjelder fartøyer der det er behov for, uten noen form for diskriminering, å ta hensyn til interessene til sjøfolk som har ulik og særegen religiøs og sosial praksis, kan vedkommende myndigheter, etter samråd med de berørte sammenslutninger av skipsredere og sjøfolk, tillate rimelige avvik fra denne standard på betingelse av at slike variasjoner ikke fører til de generelle bekvemmelighetene om bord blir mindre gunstig enn de ville vært ved anvendelsen av denne standard.
Regulation 3.2 — Food and catering 
Regel 3.2 — Kost og forpleining
Each Member State shall ensure that ships that fly its flag carry on board and serve food and drinking water of appropriate quality, nutritional value and quantity that adequately covers the requirements of the ship and takes into account the differing cultural and religious backgrounds. 
Alle medlemsstater skal påse at fartøyer som seiler under medlemsstatens flagg, fører og serverer mat og drikkevann av egnet kvalitet, næringsverdi og mengde som i tilstrekkelig grad dekker fartøyets krav og tar hensyn til ulik kultur ell og religiøs bakgrunn.
Seafarers on board a ship shall be provided with food free of charge during the period of engagement. 
Sjøfolk om bord på et fartøy skal ha fri kost i ansettelsesperioden.
Seafarers employed as ships’ cooks with responsibility for food preparation must be trained and qualified for their position on board ship. 
Sjøfolk som er ansatt som skipskokk med ansvar for tilberedning av mat, skal ha fått opplæring og være kvalifisert for deres stilling om bord på fartøyer.
Standard A3.2 — Food and catering 
Standard A3.2 — Kost og forpleining
Each Member State shall adopt laws and regulations or other measures to provide minimum standards for the quantity and quality of food and drinking water and for the catering standards that apply to meals provided to seafarers on ships that fly its flag, and shall undertake educational activities to promote awareness and implementation of the standards referred to in this paragraph. 
Alle medlemsstater skal vedta lover og forskrifter eller treffe andre tiltak for å sørge for minstestandarder for mengde og kvalitet på mat og drikkevann og for de forpleiningsstandardene som får anvendelse på måltider servert til sjøfolk om bord på fartøyer som seiler under medlemsstatens flagg, og skal iverksette utdanningsvirksomhet for å fremme oppmerksomhet og gjennomføring av de standarder som er omhandlet i dette nummer.
Each Member State shall ensure that ships that fly its flag meet the following minimum standards: 
Alle medlemsstater skal påse at fartøyer som seiler under medlemsstatens flagg, oppfyller følgende minstestandarder:
food and drinking water supplies, having regard to the number of seafarers on board, their religious requirements and cultural practices as they pertain to food, and the duration and nature of the voyage, shall be suitable in respect of quantity, nutritional value, quality and variety; 
Forsyning av mat og drikkevann, idet det tas hensyn til antallet sjøfolk om bord, deres religiøse krav og kultur elle praksis med hensyn til matvarer, samt reisens varighet og art, skal være passende med hensyn til mengde, næringsverdi, kvalitet og variasjon,
the organisation and equipment of the catering department shall be such as to permit the provision to the seafarers of adequate, varied and nutritious meals prepared and served in hygienic conditions; and 
organisering av og utstyr i forpleiningsavdelingen skal være slik at den kan gi sjøfolkene fyllestgjørende, varierte and næringsrike måltider tilberedt og servert under hygieniske forhold, og
catering staff shall be properly trained or instructed for their positions. 
forpleiningspersonalet skal være vel opplært og instruert for deres stillinger.
Shipowners shall ensure that seafarers who are engaged as ships’ cooks are trained, qualified and found competent for the position in accordance with requirements set out in the laws and regulations of the Member State concerned. 
Skipsredere skal påse at sjøfolk som er engasjert som skipskokker, er opplært, kvalifisert og funnet kompetente for stillingen i samsvar med krav fastsatt i de berørte medlemsstatenes lover og forskrifter.
The requirements under paragraph 3 of this Standard shall include a completion of a training course approved or recognised by the competent authority, which covers practical cookery, food and personal hygiene, food storage, stock control, and environmental protection and catering health and safety. 
Kravene i nr. 3 i denne standard skal omfatte et fullført opplæringskurs som er godkjent eller anerkjent av vedkommende myndighet, og som omfatter praktisk matlaging, mathygiene og personlig hygiene, oppbevaring av mat, lagerkontroll, samt miljøvern og helse og sikkerhet omkring forpleining.
On ships operating with a prescribed manning of less than ten which, by virtue of the size of the crew or the trading pattern, may not be required by the competent authority to carry a fully qualified cook, anyone processing food in the galley shall be trained or instructed in areas including food and personal hygiene as well as handling and storage of food on board ship. 
Om bord på fartøyer som drives med en fastsatt bemanning på mindre enn ti personer og som på grunn av mannskapets størrelse eller fartøyets virksomhetsområde, skal, der vedkommende myndighet ikke kan kreve at fartøyet fører en fullt kvalifisert kokk, enhver som behandler mat i byssen være opplært eller instruert på områder som omfatter mathygiene og personlig hygiene samt håndtering og oppbevaring av mat om bord på fartøyer.
In circumstances of exceptional necessity, the competent authority may issue a dispensation permitting a non-fully qualified cook to serve in a specified ship for a specified limited period, until the next convenient port of call or for a period not exceeding one month, provided that the person to whom the dispensation is issued is trained or instructed in areas including food and personal hygiene as well as handling and storage of food on board ship. 
Under omstendigheter der dette er unntaksvis er nødvendig kan vedkommende myndighet gi en dispensasjon som tillater at en kokk som ikke er fullt kvalifisert, kan arbeide på et bestemt fartøy i en bestemt avgrenset periode, fram til neste passende anløpshavn eller i en periode som ikke overstiger én måned, forutsatt at den personen som dispensasjonen er gitt for, er opplært eller instruert på områder som omfatter mathygiene og personlig hygiene samt håndtering og oppbevaring av mat om bord på fartøyer.
The competent authority shall require that frequent documented inspections be carried out on board ships, by or under the authority of the master, with respect to: 
Vedkommende myndighet skal kreve at hyppige dokumenterte inspeksjoner utføres om bord på fartøyer, av eller under myndighet av skipsføreren, når det gjelder
supplies of food and drinking water; 
forsyninger av mat og drikkevann,
all spaces and equipment used for the storage and handling of food and drinking water; and 
alle rom og alt utstyr som benyttes for lagring og håndtering av mat og drikkevann, og
galley and other equipment for the preparation and service of meals. 
bysse og annet utstyr for tilberedning og servering av måltider.
No seafarer under the age of 18 shall be employed or engaged or work as a ship’s cook. 
Ingen person under 18 år skal være ansatt eller engasjert eller arbeide som skipskokk.
HEALTH PROTECTION, MEDICAL CARE AND WELFARE 
HELSEVERN, LEGEHJELP OG VELFERD
Regulation 4.1 — Medical care on board ship and ashore 
Regel 4.1 —Legehjelp om bord på fartøyer og i land