natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Category 1B, presumed to have carcinogenic potential for humans, classification is largely based on animal evidence. 
Kategori 1B, for stoffer som antas å kunne gi kreft hos mennesker; klassifiseringen skjer hovedsakelig på grunnlag av dyreforsøk.
The classification in Category 1A and 1B is based on strength of evidence together with additional considerations (see section 3.6.2.2). 
Klassifiseringen i kategori 1A og 1B er basert på bestemmelse av dataenes beviskraft og ytterligere betraktninger (se avsnitt 3.6.2.2).
Such evidence may be derived from: 
Slike data kan utledes på grunnlag av
human studies that establish a causal relationship between human exposure to a substance and the development of cancer (known human carcinogen); or 
undersøkelser av mennesker, der det fastslås en årsakssammenheng mellom menneskelig eksponering for et stoff og utviklingen av kreft (kreftframkallende for mennesker), eller
animal experiments for which there is sufficient( ) evidence to demonstrate animal carcinogenicity (presumed human carcinogen). 
dyreforsøk der det er tilstrekkelig( ) bevist at stoffet har kreftframkallende egenskaper hos dyr (antatt kreftframkallende for mennesker).
In addition, on a case-by-case basis, scientific judgement may warrant a decision of presumed human carcinogenicity derived from studies showing limited evidence of carcinogenicity in humans together with limited evidence of carcinogenicity in experimental animals. 
I tillegg kan det i enkelttilfeller, på grunnlag av en vitenskapelig vurdering, være berettiget å basere en beslutning om antatt kreftframkallende egenskaper hos mennesker på undersøkelser som sammen med begrensede bevis for kreftframkallende egenskaper hos forsøksdyr, gir bare begrensede bevis for kreftframkallende egenskaper hos mennesker.
Suspected human carcinogens 
Stoffer som mistenkes for å være kreftframkallende for mennesker
The placing of a substance in Category 2 is done on the basis of evidence obtained from human and/or animal studies, but which is not sufficiently convincing to place the substance in Category 1A or 1B, based on strength of evidence together with additional considerations (see section 3.6.2.2). 
Plassering av et stoff i kategori 2 gjøres på grunnlag av beviser fra undersøkelser av mennesker og/eller dyr, men der bevisene, på grunnlag av bevisenes styrke og tilleggsvurderinger, ikke er sterke nok til å plassere stoffet i kategori 1A eller 1B (se avsnitt 3.6.2.2).
Such evidence may be derived either from limited( ) evidence of carcinogenicity in human studies or from limited evidence of carcinogenicity in animal studies. 
Slike bevis kan utledes enten av begrensede ) bevis for kreftframkallende egenskaper ved undersøkelser av mennesker eller av begrensede bevis for kreftframkallende egenskaper ved undersøkelser av dyr.
Specific considerations for classification of substances as carcinogens 
Særlige vurderinger ved klassifisering av stoffer som kreftframkallende stoffer
Classification as a carcinogen is made on the basis of evidence from reliable and acceptable studies and is intended to be used for substances which have an intrinsic property to cause cancer. 
Klassifisering av et stoff som kreftframkallende gjøres på grunnlag av data fra pålitelige og godkjente undersøkelser, og gjelder stoffer som har en iboende egenskap til å forårsake kreft.
The evaluations shall be based on all existing data, peer-reviewed published studies and additional acceptable data. 
Evalueringene skal baseres på alle eksisterende data, offentliggjorte undersøkelser som har vært gjenstand for fagfellevurdering, og andre akseptable data.
Classification of a substance as a carcinogen is a process that involves two interrelated determinations: 
Klassifiseringen av et stoff som kreftframkallende skjer i form av to innbyrdes sammenhengende prosesser:
evaluations of strength of evidence and consideration of all other relevant information to place substances with human cancer potential into hazard categories. 
bestemmelse av dataenes beviskraft, og vurdering av alle andre relevante opplysninger for å plassere stoffer med mulig kreftframkallende virkning hos mennesker i farekategorier.
Strength of evidence involves the enumeration of tumours in human and animal studies and determination of their level of statistical significance. 
Bestemmelse av dataenes beviskraft omfatter kvantifisering av svulster i forbindelse med undersøkelser av mennesker og dyr og bestemmelse av deres statistiske signifikans.
Sufficient human evidence demonstrates causality between human exposure and the development of cancer, whereas sufficient evidence in animals shows a causal relationship between the substance and an increased incidence of tumours. 
Tilstrekkelige erfaringer fra mennesker viser en årsakssammenheng mellom eksponering og utvikling av kreft hos mennesker, mens tilstrekkelige erfaringer fra dyr viser en årsakssammenheng mellom stoffet og en økt forekomst av svulster.
Limited evidence in humans is demonstrated by a positive association between exposure and cancer, but a causal relationship cannot be stated. 
En begrenset mistanke om kreftframkallende virkning hos mennesker foreligger ved en positiv sammenheng mellom eksponering og kreft, men en årsakssammenheng kan ikke fastslås.
Limited evidence in animals is provided when data suggest a carcinogenic effect, but are less than sufficient. 
Når dataene tyder på kreftframkallende virkninger hos dyr, er dette et begrenset, men ikke tilstrekkelig bevis.
The terms ‘sufficient’ and ‘limited’ have been used here as they have been defined by the International Agency for Research on Cancer (IARC) and read as follows: 
Begrepene «tilstrekkelig» og «begrenset» brukes her i henhold til definisjonen gitt av Det internasjonale senter for kreftforskning (IARC) som lyder som følger:
Carcinogenicity in humans 
Kreftframkallende egenskaper hos mennesker
The evidence relevant to carcinogenicity from studies in humans is classified into one of the following categories: 
Relevante bevis for kreftframkallende egenskaper basert på undersøkelser av mennesker, klassifiseres i én av følgende kategorier:
sufficient evidence of carcinogenicity: 
Tilstrekkelige bevis for kreftframkallende egenskaper:
a causal relationship has been established between exposure to the agent and human cancer. 
En årsakssammenheng er fastslått mellom eksponering for stoffet og kreft hos mennesker.
That is, a positive relationship has been observed between the exposure and cancer in studies in which chance, bias and confounding could be ruled out with reasonable confidence; 
Det betyr at en positiv sammenheng er observert mellom eksponering og kreft i undersøkelser der tilfeldigheter, systematiske feil og forstyrrende faktorer kan utelukkes med rimelig sikkerhet.
limited evidence of carcinogenicity: 
Begrenset bevis for kreftframkallende egenskaper:
a positive association has been observed between exposure to the agent and cancer for which a causal interpretation is considered to be credible, but chance, bias or confounding could not be ruled out with reasonable confidence. 
En positiv sammenheng er observert mellom eksponering for stoffet og kreft, og en årsakssammenheng anses for trolig, men tilfeldigheter, systematiske feil og forstyrrende faktorer kan ikke utelukkes med rimelig sikkerhet.
Carcinogenicity in experimental animals 
Kreftframkallende egenskaper hos forsøksdyr
Carcinogenicity in experimental animals can be evaluated using conventional bioassays, bioassays that employ genetically modified animals, and other in-vivo bioassays that focus on one or more of the critical stages of carcinogenesis. 
Kreftframkallende egenskaper hos forsøksdyr kan evalueres ved hjelp av konvensjonelle bioforsøk, ved hjelp av forsøk med genmodifiserte dyr, og ved hjelp av andre bioforsøk in vivo, der det legges vekt på én eller flere av de kreftframkallende egenskapenes kritiske stadier.
In the absence of data from conventional long-term bioassays or from assays with neoplasia as the end-point, consistently positive results in several models that address several stages in the multistage process of carcinogenesis should be considered in evaluating the degree of evidence of carcinogenicity in experimental animals. 
I mangel av data fra konvensjonelle langsiktige bioforsøk, eller fra forsøk med neoplasi som sluttpunkt, bør gjennomgående positive resultater i flere modeller, som gjelder flere stadier i de kreftframkallende stoffenes flertrinnsprosess, vurderes når graden av bevis for kreftframkallende egenskaper hos forsøksdyr evalueres.
The evidence relevant to carcinogenicity in experimental animals is classified into one of the following categories: 
De bevisene som er relevante for kreftframkallende egenskaper hos forsøksdyr, klassifiseres i én av følgende kategorier:
a causal relationship has been established between the agent and an increased incidence of malignant neoplasms or of an appropriate combination of benign and malignant neoplasms in (a) two or more species of animals or (b) two or more independent studies in one species carried out at different times or in different laboratories or under different protocols. 
En årsakssammenheng er fastslått mellom stoffet og en økt forekomst av ondartede svulster, eller av en relevant kombinasjon av godartede og ondartede svulster i a) to eller flere dyrearter eller b) to eller flere uavhengige undersøkelser av én art som er foretatt på ulike tidspunkter eller i ulike laboratorier, eller i henhold til ulike protokoller.
An increased incidence of tumours in both sexes of a single species in a well-conducted study, ideally conducted under Good Laboratory Practices, can also provide sufficient evidence. 
En økt forekomst av svulster hos begge kjønn av en enkelt art i en korrekt gjennomført undersøkelse, som helst skal være foretatt i henhold til god laboratoriepraksis, kan også gi tilstrekkelige bevis.
A single study in one species and sex might be considered to provide sufficient evidence of carcinogenicity when malignant neoplasms occur to an unusual degree with regard to incidence, site, type of tumour or age at onset, or when there are strong findings of tumours at multiple sites; 
En enkelt undersøkelse som omfatter én art og ett kjønn kan anses å gi tilstrekkelige bevis for kreftframkallende egenskaper når ondartede svulster oppstår i en uvanlig grad med hensyn til forekomst, sted, type svulst eller alder idet de oppstår, eller når mange svulster finnes på flere steder.
the data suggest a carcinogenic effect but are limited for making a definitive evaluation because, e.g. (a) the evidence of carcinogenicity is restricted to a single experiment; (b) there are unresolved questions regarding the adequacy of the design, conduct or interpretation of the studies; (c) the agent increases the incidence only of benign neoplasms or lesions of uncertain neoplastic potential; or (d) the evidence of carcinogenicity is restricted to studies that demonstrate only promoting activity in a narrow range of tissues or organs. 
Dataene tyder på en kreftframkallende virkning, men er ikke tilstrekkelige til å foreta en endelig vurdering, f.eks. fordi a) bevisene på kreftframkallende egenskaper er begrenset til et enkelt forsøk, b) det er usikkert om undersøkelsene er godt nok planlagt, gjennomført eller tolket, (c) stoffet fører til en økning bare av forekomsten av godartede svulster eller skader med uklart neoplastisk potensial, eller (d) bevisene for kreftframkallende egenskaper er begrenset til undersøkelser som bare har kreftframkallende virkning i et begrenset antall vev eller organer.
Additional considerations (as part of the weight of evidence approach (see 1.1.1)). 
Tilleggsvurderinger (innenfor rammen av metoden for dataenes beviskraft (se 1.1.1)).
Beyond the determination of the strength of evidence for carcinogenicity, a number of other factors need to be considered that influence the overall likelihood that a substance poses a carcinogenic hazard in humans. 
I tillegg til bestemmelse av dataenes beviskraft for kreftframkallende egenskaper, må en rekke andre faktorer som påvirker den generelle sannsynligheten for at et stoff har en kreftframkallende virkning hos mennesker, vurderes.
The full list of factors that influence this determination would be very lengthy, but some of the more important ones are considered here. 
En fullstendig liste med faktorer som påvirker denne bestemmelsen, ville blitt svært lang, men noen av de viktigste er tatt med her.
The factors can be viewed as either increasing or decreasing the level of concern for human carcinogenicity. 
Faktorene kan anses enten å øke eller redusere årsakene til å frykte en kreftframkallende virkning hos mennesker.
The relative emphasis accorded to each factor depends upon the amount and coherence of evidence bearing on each. 
Den relative betydningen som tillegges hver faktor, avhenger av hvor omfattende og sammenhengende bevisene for hver av dem er.
Generally there is a requirement for more complete information to decrease than to increase the level of concern. 
Som regel kreves det utfyllende opplysninger for å redusere bekymringsgraden enn for å øke den.
Additional considerations should be used in evaluating the tumour findings and the other factors in a case-by-case manner. 
Ytterligere vurderinger bør gjøres ved evaluering av svulstfunnene og de andre faktorene i hvert enkelt tilfelle.
Some important factors which may be taken into consideration, when assessing the overall level of concern are: 
Noen viktige faktorer som det kan tas hensyn til når graden av bekymring skal vurderes, er:
tumour type and background incidence; 
svulsttype og bakgrunnsforekomst,
multi-site responses; 
reaksjoner flere steder,
progression of lesions to malignancy; 
utviklingen av skader i retning av ondartethet,
reduced tumour latency; 
redusert svulstlatens,
whether responses are in single or both sexes; 
om reaksjoner skjer hos ett eller begge kjønn,
whether responses are in a single species or several species; 
om reaksjoner skjer hos én eller flere arter,
structural similarity to a substance(s) for which there is good evidence of carcinogenicity; 
strukturell likhet med stoffer hvis kreftframkallende egenskaper er godt dokumentert,
comparison of absorption, distribution, metabolism and excretion between test animals and humans; 
sammenligning av opptak, fordeling, stoffskifte og utskilling mellom forsøksdyr og mennesker,
the possibility of a confounding effect of excessive toxicity at test doses; 
muligheten for for høy giftighet i forsøksdosene, som kan føre til en feiltolkning av resultatene,
mode of action and its relevance for humans, such as cytotoxicity with growth stimulation, mitogenesis, immunosuppression, mutagenicity. 
virkemåte og dens relevans for mennesker, som cytotoksisitet med vekststimulering, mitogenese, immundemping og arvestoffskadelighet.
Mutagenicity: 
Arvestoffskadelighet:
it is recognised that genetic events are central in the overall process of cancer development. 
Det er et faktum at genetiske hendelser er sentrale i den generelle kreftutviklingsprosessen.
Therefore evidence of mutagenic activity in vivo may indicate that a substance has a potential for carcinogenic effects. 
Bevis på arvestoffskadelig aktivitet in vivo kan derfor være tegn på at stoffet har mulige kreftframkallende virkninger.
A substance that has not been tested for carcinogenicity may in certain instances be classified in Category 1A, Category 1B or Category 2 based on tumour data from a structural analogue together with substantial support from consideration of other important factors such as formation of common significant metabolites, e.g. for benzidine congener dyes. 
Et stoff som ikke er undersøkt med tanke på kreftframkallende egenskaper kan i visse tilfeller klassifiseres i kategori 1A, kategori 1B eller kategori 2, på grunnlag av svulstdata fra et strukturmessig tilsvarende stoff som tydelig underbygges av vurdering av andre viktige faktorer som danning av felles stoffskifteprodukter, f.eks. hos fargestoffer av benzidinforbindelser.
Where as a result of steps 1 to 4 the manufacturer or importer concludes that the substance fulfils the criteria for any of the following hazard classes or categories set out in Annex I to Regulation (EC) No 1272/2008 or is assessed to be a PBT or vPvB, the chemical safety assessment shall also include steps 5 and 6 in accordance with Sections 5 and 6 of this Annex: 
Dersom framstilleren eller importøren som følge av trinn 1 4 slutter at stoffet oppfyller kriteriene for en av følgende fareklasser eller kategorier som fastsatt i vedlegg I til forordning (EF) nr. 1272/2008, eller anses som et PBT eller vPvB stoff, skal vurderingen av kjemikaliesikkerhet omfatte også trinn 5 og 6, i samsvar med avsnitt 5 og 6 i dette vedlegg:
The classification shall take into consideration whether or not the substance is absorbed by a given route(s); or whether there are only local tumours at the site of administration for the tested route(s), and adequate testing by other major route(s) show lack of carcinogenicity. 
Ved klassifiseringen skal det vurderes om stoffet tas opp via bestemte opptaksveier eller ikke, eller om det finnes bare lokale svulster ved tilførselsstedet for de undersøkte opptaksveiene, og om kreftframkallende egenskaper uteblir ved relevante forsøk via andre hovedopptaksveier.
It is important that whatever is known of the physico-chemical, toxicokinetic and toxicodynamic properties of the substances, as well as any available relevant information on chemical analogues, i.e. structure activity relationship, is taken into consideration when undertaking classification. 
Det er viktig at det ved klassifiseringen tas hensyn til alle kjente opplysninger om stoffenes fysikalsk-kjemiske, toksikokinetiske og toksikodynamiske egenskaper samt eventuelle tilgjengelige og relevante opplysninger om kjemisk likeverdige stoffer, dvs. struktur-aktivitet-relasjon.
The mixture will be classified as a carcinogen when at least one ingredient has been classified as a Category 1A, Category 1B or Category 2 carcinogen and is present at or above the appropriate generic concentration limit as shown in Table 3.6.2 for Category 1A, Category 1B and Category 2 respectively. 
Stoffblandingen skal klassifiseres som et kreftframkallende stoff når minst én bestanddel er klassifisert som et kreftframkallende stoff, kategori 1A, kategori 1B eller kategori 2, og bestanddelen finnes i en konsentrasjon som er lik eller høyere enn den aktuelle generiske konsentrasjonsgrensen vist i tabell 3.6.2 for henholdsvis kategori 1A, kategori 1B og kategori 2.
Generic concentration limits triggering classification of a mixture as: 
Generisk konsentrasjonsgrense som fører til klassifisering av en stoffblanding som:
Category 2 carcinogen 
Kreftframkallende, kategori 2
If a Category 2 carcinogen is present in the mixture as an ingredient at a concentration ≥ 0,1 % a SDS shall be available for the mixture upon request. 
Dersom et kreftframkallende stoff i kategori 2 finnes i stoffblandingen i en konsentrasjon ≥ 0,1 %, skal et sikkerhetsdatablad framlegges for stoffblandingen på anmodning.
Classification of mixtures will be based on the available test data for the individual ingredients of the mixture using concentration limits for the ingredients classified as carcinogens. 
Klassifiseringen av stoffblandinger skal baseres på tilgjengelige forsøksdata om stoffblandingens enkeltbestanddeler ved hjelp av konsentrasjonsgrenser for bestanddeler som er klassifisert som kreftframkallende stoffer.
In such cases, the test results for the mixture as a whole must be shown to be conclusive taking into account dose and other factors such as duration, observations, sensitivity and statistical analysis of carcinogenicity test systems. 
I slike tilfeller må resultatene for stoffblandingen som helhet være entydige, samtidig som det tas hensyn til doser og andre faktorer som varighet, observasjoner, følsomhet og statistisk analyse av forsøkssystemene for kreftframkallende egenskaper.
Where the mixture itself has not been tested to determine its carcinogenic hazard, but there are sufficient data on the individual ingredients and similar tested mixtures (subject to paragraph 3.6.3.2.1) to adequately characterise the hazards of the mixture, these data shall be used in accordance with the applicable bridging rules set out in section 1.1.3. 
Dersom forsøk for å bestemme stoffblandingens fare for kreftframkallende virkninger ikke er foretatt på stoffblandingen selv, men det finnes tilstrekkelige data om enkeltbestanddeler og stoffblandinger (med forbehold for nr. 3.6.3.2.1) som har gjennomgått tilsvarende forsøk til at stoffblandingens fareegenskaper kan beskrives på en tilfredsstillende måte, skal de nevnte dataene benyttes i samsvar med ekstrapoleringsprinsippene fastsatt i avsnitt 1.1.3.
Label elements for carcinogenicity 
Merking for kreftframkallende egenskaper
Reproductive toxicity includes adverse effects on sexual function and fertility in adult males and females, as well as developmental toxicity in the offspring. 
Reproduksjonstoksisitet omfatter skadevirkninger på kjønnsfunksjonen og forplantningsevnen hos voksne menn og kvinner samt utviklingstoksisitet hos avkommet.
The definitions presented below are adapted from those agreed as working definitions in IPCS/EHC Document No 225, Principles for Evaluating Health Risks to Reproduction Associated with Exposure to Chemicals. 
Definisjonene nedenfor er basert på arbeidsdefinisjonene i IPCS/EHC-dokument nr. 225, «Principles for Evaluating Health Risks to Reproduction Associated with Exposure to Chemicals».
For classification purposes, the known induction of genetically based heritable effects in the offspring is addressed in Germ Cell Mutagenicity (section 3.5), since in the present classification system it is considered more appropriate to address such effects under the separate hazard class of germ cell mutagenicity. 
Når det gjelder klassifisering behandles årsaker som med sikkerhet fører til genetisk betingede arvelige virkninger hos avkommet, under kapittelet om skade på arvestoffet i kjønnsceller (avsnitt 3.5), ettersom det i det foreliggende klassifiseringssystemet anses for mer hensiktsmessig å behandle slike virkninger i én enkelt fareklasse, nemlig den for skade på arvestoffet i kjønnsceller.
In this classification system, reproductive toxicity is subdivided under two main headings: 
I dette klassifiseringssystemet er reproduksjonstoksisitet inndelt i to hovedgrupper:
Exposure estimation. 
en eksponeringsberegning,
Risk characterisation. 
en risikobeskrivelse.
adverse effects on development of the offspring. 
Skadevirkninger på avkommets utvikling.
Some reproductive toxic effects cannot be clearly assigned to either impairment of sexual function and fertility or to developmental toxicity. 
Noen reproduksjonstoksiske virkninger kan ikke plasseres klart i den ene eller den andre av de to gruppene.
Nonetheless, substances with these effects, or mixtures containing them, shall be classified as reproductive toxicants. 
Likevel skal stoffer som har slike virkninger, eller stoffblandinger som inneholder disse stoffene, klassifiseres som reproduksjonstoksiske stoffer.
For the purpose of classification the hazard class Reproductive Toxicity is differentiated into: 
Med hensyn til klassifisering deles fareklassen reproduksjonstoksisitet inn i:
adverse effects 
skadevirkninger
on sexual function and fertility, or 
på kjønnsfunksjon og forplantningsevne, eller
on development; 
på avkommets utvikling;
effects on or via lactation. 
virkninger på eller via amming.
Adverse effects on sexual function and fertility 
Skadevirkninger på kjønnsfunksjon og forplantningsevne
Any effect of substances that has the potential to interfere with sexual function and fertility. 
Alle stoffvirkninger som kan forstyrre kjønnsfunksjonen eller forplantningsevnen.