natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The lack of common rules for that activity has resulted in different approaches and differing systems throughout the Community, with the result that the degree of rigour applied in the performance of accreditation has varied between Member States. 
Mangelen på felles regler for slik virksomhet har ført til ulike tilnærmingsmåter og ordninger i Fellesskapet, med det resultat at medlemsstatene ikke har vært like strenge ved akkreditering.
It is therefore necessary to develop a comprehensive framework for accreditation and to lay down at Community level the principles for its operation and organisation. 
Det er derfor nødvendig å utvikle en omfattende ramme for akkreditering og på fellesskapsplan fastsette prinsipper for hvordan akkrediteringen skal gjennomføres og organiseres.
The establishment of a uniform national accreditation body should be without prejudice to the allocation of functions within Member States. 
Opprettelsen av et ensartet nasjonalt akkrediteringsorgan bør ikke berøre fordelingen av oppgaver innenfor medlemsstatene.
Where Community harmonisation legislation provides for the selection of conformity assessment bodies for its implementation, transparent accreditation, as provided for in this Regulation, ensuring the necessary level of confidence in conformity certificates, should be considered by the national public authorities throughout the Community the preferred means of demonstrating the technical competence of those bodies. 
Dersom det for gjennomføringen av Fellesskapets harmoniseringsregelverk er fastsatt at det skal utpekes samsvarsvurderingsorganer, bør de nasjonale offentlige myndigheter i Fellesskapet anse åpen akkreditering, som fastsatt i denne forordning, som sikrer den nødvendige tillit til samsvarssertifikater, som den foretrukne måten å vise disse organenes tekniske kompetanse på.
However, national authorities may consider that they possess the appropriate means of carrying out this evaluation themselves. 
Nasjonale myndigheter kan imidlertid mene at de selv har egnede måter å utføre denne vurderingen på.
A system of accreditation which functions by reference to binding rules helps to strengthen mutual confidence between Member States as regards the competence of conformity assessment bodies and consequently the certificates and test reports issued by them. 
En akkrediteringsordning som bygger på bindende regler, bidrar til å styrke den gjensidige tilliten mellom medlemsstatene når det gjelder kompetansen til samsvarsvurderingsorganer og følgelig også når det gjelder de sertifikater og prøvingsrapporter som de utsteder.
It thereby enhances the principle of mutual recognition and therefore the provisions of this Regulation on accreditation should apply in relation to bodies carrying out conformity assessments in both the regulated and the non-regulated areas. 
Det styrker dermed prinsippet om gjensidig anerkjennelse, og derfor bør bestemmelsene om akkreditering i denne forordning få anvendelse på organer som utfører samsvarsvurderinger på områder der det er fastsatt regler, og på områder der det ikke er fastsatt regler.
The issue at stake is the quality of certificates and test reports irrespective of whether they fall within the regulated or the non-regulated area, and no distinction should therefore be made between those areas. 
Det avgjørende er kvaliteten på sertifikatene og prøvingsrapportene, uansett om de faller inn under et område der det er fastsatt regler, eller et område der det ikke er fastsatt regler, og det bør derfor ikke gjøres noe skille mellom disse områdene.
For the purposes of this Regulation, not-for-profit operation by a national accreditation body should be understood as an activity that is not intended to add any gain to the resources of the body's owners or members. 
I denne forordning bør det med nasjonale akkrediteringsorganers ideelle virksomhet menes en virksomhet som ikke har som formål å gi økonomisk fortjeneste som øker ressursene til organets eiere eller medlemmer.
While national accreditation bodies do not have the objective of maximising or distributing profits, they may provide services in return for payment, or receive income. 
Selv om nasjonale akkrediteringsorganer ikke har som mål å øke fortjenesten mest mulig eller fordele fortjeneste, kan de yte tjenester mot betaling eller motta inntekter.
Any excess revenue that results from such services may be used for investment to develop their activities further, as long as it is in line with their main activities. 
All overskytende inntekt fra slike tjenester kan benyttes til investering for å utvikle organenes virksomhet ytterligere, så lenge dette er forenlig med deres hovedvirksomhet.
It should accordingly be emphasised that the primary objective of national accreditation bodies should be to support or engage actively in activities that are not intended to produce any gain. 
Det bør derfor understrekes at det viktigste målet for nasjonale akkrediteringsorganer bør være å støtte eller aktivt utøve virksomhet som ikke er ment å gi fortjeneste.
Since the purpose of accreditation is to provide an authoritative statement of the competence of a body to perform conformity assessment activities, Member States should not maintain more than one national accreditation body and should ensure that that body is organised in such a way as to safeguard the objectivity and impartiality of its activities. 
Ettersom formålet med akkreditering er å gi en autoritativ erklæring om et organs kompetanse til å utøve samsvarsvurderingsvirksomhet, bør medlemsstatene ikke ha flere enn ett nasjonalt akkrediteringsorgan og påse at dette organet er organisert på en slik måte at virksomheten er objektiv og upartisk.
Such national accreditation bodies should operate independently of commercial conformity assessment activities. 
Slike nasjonale akkrediteringsorganer bør utøve sin virksomhet uavhengig av kommersiell samsvarsvurderingsvirksomhet.
It is therefore appropriate to provide that Member States ensure that, in the performance of their tasks, national accreditation bodies are deemed to exercise public authority, irrespective of their legal status. 
Det er derfor hensiktsmessig å fastsette at medlemsstatene sørger for at nasjonale akkrediteringsorganer, når de utfører sine oppgaver, anses for å utøve offentlig myndighet, uansett organenes rettslige status.
For the assessment and continued monitoring of the competence of a conformity assessment body, it is essential to determine its technological knowledge and experience and its ability to carry out assessment. 
For å kunne vurdere og føre løpende tilsyn med et samsvarsvurderingsorgans kompetanse, er det svært viktig å fastslå organets teknologiske kunnskaper og erfaring og dets evne til å utføre vurderinger.
It is therefore necessary that the national accreditation body possess the relevant knowledge, competence and means for the proper performance of its tasks. 
Det er derfor nødvendig at det nasjonale akkrediteringsorgan har den relevante kunnskap og kompetanse og de nødvendige midler til å kunne utføre sine oppgaver på en tilfredsstillende måte.
Accreditation should in principle be operated as a self-supporting activity. 
Akkreditering bør i prinsippet være en selvfinansierende virksomhet.
Member States should ensure that financial support exists for the fulfilment of special tasks. 
Medlemsstatene bør sørge for at det gis økonomisk støtte til særlige oppgaver.
In those cases where it is not economically meaningful or sustainable for a Member State to establish a national accreditation body, that Member State should have recourse to the national accreditation body of another Member State and should be encouraged to have such recourse to the fullest extent possible. 
I de tilfellene der det ikke er økonomisk meningsfylt eller holdbart for en medlemsstat å opprette et nasjonalt akkrediteringsorgan, bør vedkommende medlemsstat ha mulighet til å benytte det nasjonale akkrediteringsorgan i en annen medlemsstat og oppfordres til i størst mulig grad å bruke denne muligheten.
Competition between national accreditation bodies could lead to the commercialisation of their activity, which would be incompatible with their role as the last level of control in the conformity assessment chain. 
Konkurranse mellom nasjonale akkrediteringsorganer vil kunne føre til en kommersialisering av deres virksomhet, noe som ikke vil være forenlig med deres rolle som det siste kontrollnivå i samsvarsvurderingskjeden.
The objective of this Regulation is to ensure that, within the European Union, one accreditation certificate is sufficient for the whole territory of the Union, and to avoid multiple accreditation, which is added cost without added value. 
Formålet med denne forordning er å sikre at det innenfor Den europeiske union er tilstrekkelig med ett akkrediteringsbevis for hele Unionens territorium, og å unngå dobbeltakkrediteringer, som gir tilleggskostnader uten tilleggsverdi.
National accreditation bodies may find themselves in competition on the markets of third countries, but that must have no effect on their activities inside the Community, or on the cooperation and peer evaluation activities organised by the body recognised under this Regulation. 
Nasjonale akkrediteringsorganer kan konkurrere på tredjestaters markeder, men dette må ikke påvirke deres virksomhet innenfor Fellesskapet eller samarbeidet og fagfellevurderingen som organiseres av det organ som er anerkjent i henhold til denne forordning.
In order to avoid multiple accreditation, to enhance acceptance and recognition of accreditation certificates and to carry out effective monitoring of accredited conformity assessment bodies, conformity assessment bodies should request accreditation by the national accreditation body of the Member State in which they are established. 
For å unngå dobbeltakkreditering, øke godtaking og godkjenning av akkrediteringsbeviser og føre effektivt tilsyn med akkrediterte samsvarsvurderingsorganer, bør organene søke om akkreditering hos det nasjonale akkrediteringsorgan i den medlemsstat der de er etablert.
Nevertheless, it is necessary to ensure that a conformity assessment body is able to request accreditation in another Member State in the event that there is no national accreditation body in its own Member State or where the national accreditation body is not competent to provide the accreditation services requested. 
Det er likevel nødvendig å sikre at et samsvarsvurderingsorgan har mulighet til å søke om akkreditering i en annen medlemsstat i tilfeller der det i organets egen medlemsstat ikke finnes noe nasjonalt akkrediteringsorgan, eller der et slikt organ ikke er kompetent til å yte de akkrediteringstjenestene det anmodes om.
In such cases, appropriate cooperation and exchange of information between national accreditation bodies should be established. 
I slike tilfeller bør de nasjonale samsvarsvurderingsorganene samarbeide og utveksle informasjon.
In order to ensure that national accreditation bodies fulfil the requirements and obligations provided for in this Regulation, it is important that Member States support the proper functioning of the accreditation system, monitor their national accreditation bodies regularly and take appropriate corrective measures within a reasonable timeframe where necessary. 
For å sikre at nasjonale akkrediteringsorganer oppfyller kravene og forpliktelsene fastsatt i denne forordning, er det viktig at medlemsstatene bidrar til at akkrediteringsordningen virker på en tilfredsstillende måte, fører regelmessig tilsyn med sine nasjonale akkrediteringsorganer og innen rimelig tid treffer hensiktsmessige korrigerende tiltak når det er nødvendig.
In order to ensure the equivalence of the level of competence of conformity assessment bodies, to facilitate mutual recognition and to promote the overall acceptance of accreditation certificates and conformity assessment results issued by accredited bodies, it is necessary that national accreditation bodies operate a rigorous and transparent peer evaluation system and regularly undergo such evaluation. 
For å sikre at samsvarsvurderingsorganer har et likeverdig kompetansenivå, lette gjensidig anerkjennelse og fremme generell godtaking av akkrediteringsbeviser og samsvarsvurderingsresultater utstedt av akkrediterte organer, er det nødvendig at nasjonale akkrediteringsorganer har en streng og åpen fagfellevurderingsordning og regelmessig underkaster seg slik vurdering.
This Regulation should provide for the recognition of a single organisation at European level in respect of certain functions in the field of accreditation. 
Denne forordning bør inneholde bestemmelser om anerkjennelse av en enkelt organisasjon på EU-plan med hensyn til visse oppgaver på akkrediteringsområdet.
The European cooperation for Accreditation (the EA), whose main mission is to promote a transparent and quality-led system for the evaluation of the competence of conformity assessment bodies throughout Europe, manages a peer evaluation system among national accreditation bodies from the Member States and other European countries. 
Det europeiske samarbeidet for akkreditering (EA), som har som hovedoppgave å fremme en åpen og kvalitetsstyrt ordning for vurdering av kompetansen til samsvarsvurderingsorganer i hele Europa, forvalter en fagfellevurderingsordning som omfatter nasjonale akkrediteringsorganer fra medlemsstatene og andre europeiske stater.
That system has proved to be efficient and to provide mutual confidence. 
Ordningen har vist seg å være effektiv og bidrar til gjensidig tillit.
The EA should, therefore, be the first body recognised under this Regulation and Member States should ensure that their national accreditation bodies seek and maintain membership of the EA for as long as it is so recognised. 
EA bør derfor være det første organ som anerkjennes i henhold til denne forordning, og medlemsstatene bør sikre at deres nasjonale akkrediteringsorganer søker om og beholder medlemskap i EA så lenge EA er anerkjent.
At the same time, the possibility of changing the relevant body recognised under this Regulation should be provided for, in case there is a need for it in the future. 
Samtidig bør det fastsettes en mulighet for å endre det berørte organ som er anerkjent i henhold til denne forordning, i tilfeller der det er behov for dette i framtiden.
Effective cooperation among national accreditation bodies is essential for the proper implementation of peer evaluation and with regard to cross-border accreditation. 
Effektivt samarbeid mellom nasjonale akkrediteringsorganer er nødvendig for at fagfellevurdering og akkreditering over landegrensene skal kunne gjennomføres på en tilfredsstillende måte.
In the interests of transparency, it is, therefore, necessary to provide for an obligation on national accreditation bodies to exchange information among themselves and to provide the national authorities and the Commission with relevant information. 
Av hensyn til åpenhet er det derfor nødvendig med en forpliktelse for nasjonale akkrediteringsorganer til å utveksle informasjon og til å gi nasjonale myndigheter og Kommisjonen relevant informasjon.
Updated and accurate information concerning the availability of accreditation activities operated by national accreditation bodies should also be made public and, therefore, accessible, in particular to conformity assessment bodies. 
Ajourført og nøyaktig informasjon om tilgjengeligheten av akkrediteringstjenester som tilbys av nasjonale akkrediteringsorganer, bør også offentliggjøres og dermed gjøres tilgjengelig, særlig for samsvarsvurderingsorganer.
Sectoral accreditation schemes should cover the fields of activity where general requirements for the competence of conformity assessment bodies are not sufficient to ensure the necessary level of protection where specific detailed technology or health and safety-related requirements are imposed. 
De sektorvise akkrediteringsordningene bør omfatte de virksomhetsområder der alminnelige krav til samsvarsvurderingsorganers kompetanse ikke er tilstrekkelig til å sikre det nødvendige vernenivå når det stilles særlig detaljerte krav til teknologi eller helse og sikkerhet.
Given the fact that the EA has at its disposal a broad range of technical expertise, it should be requested to develop such schemes, especially for areas covered by Community legislation. 
Ettersom EA har omfattende teknisk sakkunnskap til rådighet, bør organet anmodes om å utvikle slike ordninger, særlig på områder som omfattes av Fellesskapets regelverk.
For the purpose of ensuring the equivalent and consistent enforcement of Community harmonisation legislation, this Regulation introduces a Community market surveillance framework, defining minimum requirements against the background of the objectives to be achieved by Member States and a framework for administrative cooperation including the exchange of information among Member States. 
For å sikre en likeverdig og ensartet håndheving av Fellesskapets harmoniseringsregelverk, innføres det ved denne forordning en fellesskapsramme for markedstilsyn, der det fastsettes minstekrav på bakgrunn av de målene som skal nås av medlemsstatene, og en ramme for administrativt samarbeid, herunder utveksling av informasjon mellom medlemsstatene.
In the case of economic operators in possession of test reports or certificates attesting conformity issued by an accredited conformity assessment body, where the relevant Community harmonisation legislation does not require such reports or certificates, market surveillance authorities should take due account of them when performing checks on product characteristics. 
I tilfeller der markedsdeltakere har prøvingsrapporter eller sertifikater som bekrefter samsvar og er utstedt av et akkreditert samsvarsvurderingsorgan, og der Fellesskapets gjeldende harmoniseringsregelverk ikke krever slike rapporter eller sertifikater, bør markedstilsynsmyndighetene ta behørig hensyn til dem når de kontrollerer produktegenskaper.
Cooperation between competent authorities at national level and across borders in exchanging information, investigating infringements and taking action to bring about their cessation, even before the placing on the market of dangerous products, by reinforcing measures to identify them, mainly in seaports, is essential to the protection of health and safety and to guaranteeing the smooth functioning of the internal market. 
Samarbeid mellom vedkommende myndigheter på nasjonalt plan og over landegrensene om utveksling av informasjon, undersøkelse av overtredelser og tiltak for å bringe dem til opphør, selv før farlige produkter bringes i omsetning, ved å styrke tiltak for å identifisere dem, særlig i havner, er avgjørende for vernet av helse og sikkerhet og for at det indre marked skal virke på en tilfredsstillende måte.
National consumer protection authorities should cooperate, at national level, with national market surveillance authorities and should exchange information with them relating to products which they suspect present a risk. 
Nasjonale forbrukervernmyndigheter bør på nasjonalt plan samarbeide med nasjonale markedstilsynsmyndigheter og utveksle informasjon med dem om produkter som de mener kan utgjøre en risiko.
Risk assessment should take all relevant data into account, including, where available, data on risks that have materialised with respect to the product in question. 
Risikovurderingen bør ta hensyn til alle relevante opplysninger, herunder opplysninger om risiko som har oppstått med hensyn til vedkommende produkt, dersom slike opplysninger foreligger.
Account should also be taken of any measures that may have been taken by the economic operators concerned to alleviate the risks. 
Det bør også tas hensyn til alle tiltak som de berørte markedsdeltakerne måtte ha truffet for å redusere denne risikoen.
Situations of serious risk posed by a product require rapid intervention, which may entail the withdrawal of the product, its recall or the prohibition of its being made available on the market. 
Situasjoner der et produkt utgjør en alvorlig risiko krever at det gripes inn raskt, noe som kan føre til at produktet trekkes tilbake fra markedet, tilbakekalles eller at det forbys å gjøre produktet tilgjengelig på markedet.
In those situations it is necessary to have access to a system of rapid exchange of information between Member States and the Commission. 
I slike situasjoner er det nødvendig å ha tilgang til et system for rask utveksling av informasjon mellom medlemsstatene og Kommisjonen.
The system provided for in Article 12 of Directive 2001/95/EC has proved its effectiveness and efficiency in the field of consumer products. 
Systemet omhandlet i artikkel 12 i direktiv 2001/95/EF har vist seg å være effektivt og virkningsfullt for forbruksvarer.
To avoid unnecessary duplication, that system should be used for the purposes of this Regulation. 
For å unngå unødvendig overlapping bør det nevnte systemet benyttes for denne forordnings formål.
Moreover, coherent market surveillance throughout the Community requires a comprehensive exchange of information on national activities in this context which goes beyond this system. 
Et ensartet markedstilsyn i hele Fellesskapet krever omfattende utveksling av informasjon om nasjonal virksomhet i denne sammenheng, som går lenger enn dette systemet.
Information exchanged between competent authorities should be subject to the strictest guarantees of confidentiality and professional secrecy and be handled in accordance with rules on confidentiality pursuant to the applicable national law or, as regards the Commission, Regulation (EC) No 1049/2001 of the European Parliament and of the Council of 30 May 2001 regarding public access to European Parliament, Council and Commission documents(), in order to ensure that investigations are not compromised and that the reputations of economic operators are not prejudiced. 
Informasjon som utveksles mellom vedkommende myndigheter, bør være underlagt de strengeste garantier for fortrolighet og taushetsplikt og behandles i samsvar med fortrolighetsregler i gjeldende nasjonal lovgivning eller, når det gjelder Kommisjonen, europaparlaments- og rådsforordning (EF) nr. 1049/2001 av 30. mai 2001 om offentlig tilgang til Europaparlamentets, Rådets og Kommisjonens dokumenter(), for å sikre at undersøkelsene ikke vanskeliggjøres og at markedsdeltakernes omdømme ikke skades.
Directive 95/46/EC of the European Parliament and of the Council of 24 October 1995 on the protection of individuals with regard to the processing of personal data and on the free movement of such data() and Regulation (EC) No 45/2001 of the European Parliament and of the Council of 18 December 2000 on the protection of individuals with regard to the processing of personal data by the Community institutions and bodies and on the free movement of such data() apply in the context of this Regulation. 
Europaparlaments- og rådsdirektiv 95/46/EF av 24. oktober 1995 om vern av fysiske personer i forbindelse med behandling av personopplysninger og om fri utveksling av slike opplysninger() og europaparlaments- og rådsforordning (EF) nr. 45/2001 av 18. desember 2000 om personvern i forbindelse med behandling av personopplysninger i Fellesskapets institusjoner og organer og om fri utveksling av slike opplysninger() får anvendelse innenfor rammen av denne forordning.
OJ L 145, 31.5.2001, p. 43. 
EFT L 145 av 31.5.2001, s. 43.
OJ L 281, 23.11.1995, p. 31. 
EFT L 281 av 23.11.1995, s. 31.
Directive as amended by Regulation (EC) No 1882/2003 (OJ L 284, 31.10.2003, p. 1). 
Direktivet endret ved forordning (EF) nr. 1882/2003 (EUT L 284 av 31.10.2003, s. 1).
OJ L 8, 12.1.2001, p. 1. 
EFT L 8 av 12.1.2001, s. 1.
Community harmonisation legislation provides for specific procedures establishing whether or not a national measure restricting the free movement of a product is justified (safeguard clause procedures). 
I Fellesskapets harmoniseringsregelverk er det fastsatt særlige framgangsmåter for å fastslå om et nasjonalt tiltak som begrenser fritt varebytte, er berettiget eller ikke (framgangsmåter for beskyttelsesklausuler).
Those procedures apply following a rapid exchange of information on products presenting a serious risk. 
Disse framgangsmåtene får anvendelse etter en rask utveksling av informasjon om produkter som utgjør en alvorlig risiko.