natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The rules adopted in 2003 no longer keep pace with these rapid changes and as a result the economic and social opportunities offered by re-use of public data risk being missed. 
Reglene som ble vedtatt i 2003, holder ikke lenger tritt med disse raske endringene, og resultatet er at man kan risikere å gå glipp av de økonomiske og sosiale mulighetene som viderebruk av offentlige data gir.
To prevent different rules in different Member States acting as a barrier to the cross-border offer of products and services, and to enable comparable public data sets to be re-usable for pan-European applications based on them, a minimum harmonisation is required to determine what public data are available for re-use in the internal information market, consistent with the relevant access regime. 
For å unngå at ulike regler i ulike medlemsstater fungerer som en hindring for det grensekryssende utvalget av produkter og tjenester, og for å sørge for at sammenlignbare offentlige datasett kan viderebrukes i felleseuropeiske anvendelser basert på disse datasettene, kreves det et minstenivå av harmonisering for å fastsette hvilke offentlige data som er tilgjengelige for viderebruk i det indre informasjonsmarked, i samsvar med den relevante innsynsordningen.
Directive 2003/98/EC should apply to documents the supply of which forms part of the public tasks of the public sector bodies concerned, as defined by law or by other binding rules in the Member States. 
Direktiv 2003/98/EF bør anvendes på dokumenter som berørte offentlige myndigheter stiller til rådighet som del av sine offentlige oppgaver, i henhold til lov eller andre bindende regler i medlemsstatene.
The scope of Directive 2003/98/EC should be extended to libraries, including university libraries, museums and archives. 
Virkeområdet for direktiv 2003/98/EF bør utvides til også å omfatte biblioteker, herunder universitetsbiblioteker, museer og arkiver.
Libraries, museums and archives hold a significant amount of valuable public sector information resources, in particular since digitisation projects have multiplied the amount of digital public domain material. 
Biblioteker, museer og arkiver har en betydelig mengde verdifulle informasjonsressurser fra offentlig sektor, særlig fordi digitaliseringsprosjekter har mangedoblet mengden digitalt offentlig materiale.
These cultural heritage collections and related metadata are a potential base for digital content products and services and have a huge potential for innovative re-use in sectors such as learning and tourism. 
Disse kulturarvsamlingene og tilhørende metadata er en potensiell kilde for produkter og tjenester med digitalt innhold, og de har et enormt potensial med hensyn til innovativ viderebruk i sektorer som utdanning og turisme.
There are considerable differences in the rules and practices in the Member States relating to the exploitation of public cultural resources, which constitute barriers to realising economic potential of those resources. 
Det er betydelige forskjeller mellom de ulike medlemsstatenes regler og praksis når det gjelder utnyttelsen av offentlige kulturelle ressurser, noe som hindrer realiseringen av det økonomiske potensialet til disse ressursene.
However, as they operate in very different regulatory and cultural environments, the practices of cultural establishments in exploiting content have developed in disparate ways. 
Fordi kulturinstitusjonene opererer innenfor veldig forskjellige lovgivningsmessige og kulturelle rammer, har også deres utnyttelse av innholdet utviklet seg på svært ulike måter.
Since the differences in national rules and practices or the absence of clarity hinder the smooth functioning of the internal market and the proper development of the information society in the Union, minimum harmonisation of national rules and practices on the re-use of public cultural material in libraries, museums and archives should be undertaken. 
Ettersom forskjeller i nasjonale regler og praksis eller manglende klarhet hindrer det indre marked i å virke på en tilfredsstillende måte og hemmer en hensiktsmessig utvikling av informasjonssamfunnet i Unionen, bør det innføres en minsteharmonisering av nasjonale regler og praksis for viderebruk av offentlig kulturelt materiale i biblioteker, museer og arkiver.
Since almost all of their material is covered by third-party intellectual property rights and would therefore remain outside the scope of that Directive, including them within the scope would have little effect. 
Ettersom nesten alt deres materiale omfattes av tredjemanns immaterialrettigheter og derfor uansett vil forbli utenfor nevnte direktivs virkeområde, vil det ha liten betydning å ta dem med i virkeområdet.
It also offers considerable economic opportunities, allowing for an easier integration of cultural material into digital services and products, thus supporting job creation and growth. 
Digitaliseringen gir også betydelige økonomiske muligheter gjennom en enklere integrering av kulturelt materiale i digitale tjenester og produkter, noe som fremmer skaping av arbeidsplasser og vekst.
These aspects were underlined in, amongst others, the European Parliament’s resolution of 5 May 2010 on ‘Europeana — the next steps’ ( ), the Commission Recommendation 2011/711/EU of 27 October 2011 on the digitisation and online accessibility of cultural material and digital preservation ( ), and the Council conclusions of 10 May 2012 on the digitisation and online accessibility of cultural material and digital preservation ( ). 
Disse aspektene ble understreket blant annet i Europaparlamentets resolusjon av 5. mai 2010 om «Europeana — neste skritt»( ), kommisjonsrekommandasjon 2011/711/EU av 27. oktober 2011 om digitalisering av og direktekoplet tilgang til kulturelt materiale samt digital bevaring( ) og Rådets konklusjoner av 10. mai 2012 om digitalisering av og direktekoplet tilgang til kulturelt materiale samt digital bevaring( ).
A document should be considered to be in a machine-readable format if it is in a file format that is structured in such a way that software applications can easily identify, recognise and extract specific data from it. 
Et dokument bør anses å være i et maskinleselig format dersom det er i et filformat som er strukturert på en slik måte at programvare enkelt kan påvise, gjenkjenne og trekke ut bestemte data fra det.
‘machine-readable format’ means a file format structured so that software applications can easily identify, recognize and extract specific data, including individual statements of fact, and their internal structure; 
«maskinleselig format» et filformat strukturert slik at programvare enkelt kan påvise, gjenkjenne og trekke ut bestemte data, herunder individuelle opplysninger og deres interne struktur,
Member States should where appropriate encourage the use of open, machine-readable formats. 
Medlemsstater bør, der det er hensiktsmessig, oppmuntre til bruk av åpne, maskinleselige formater.
However the necessity of not hindering the normal running of public sector bodies that are required to generate revenue to cover a substantial part of their costs relating to the performance of their public tasks or of the costs relating to the collection, production, reproduction and dissemination of certain documents made available for re-use should be taken into consideration. 
Det bør dog tas hensyn til nødvendigheten av ikke å hindre den normale driften hos offentlige myndigheter som er forpliktet til å generere inntekter for å dekke en betydelig del av kostnadene knyttet til utføring av deres offentlige oppgaver eller av kostnadene knyttet til innsamling, produksjon, reproduksjon og spredning av visse dokumenter som gjøres tilgjengelige for viderebruk.
The requirement to generate revenue to cover a substantial part of the public sector bodies’ costs relating to the performance of their public tasks or of the costs relating to the collection, production, reproduction and dissemination of certain documents, does not have to be a legal requirement and may stem, for example, from administrative practices in Member States. 
Kravet om å generere inntekter for å dekke en betydelig del av offentlige myndigheters kostnader knyttet til utføring av deres offentlige oppgaver eller av kostnader knyttet til innsamling, produksjon, reproduksjon og spredning av visse dokumenter, behøver ikke å være en lovfestet forpliktelse og kan for eksempel følge av administrativ praksis i medlemsstatene.
Libraries, museums and archives should also be able to charge above marginal costs in order not to hinder their normal running. 
Biblioteker, museer og arkiver bør også kunne kreve avgifter som overstiger marginalkostnadene for ikke å hindre den normale driften.
In this respect, Member States, for example, may lay down such criteria in national rules or may designate the appropriate body or appropriate bodies, other than the public sector body itself, competent to lay down such criteria. 
I den forbindelse kan medlemsstatene for eksempel fastsette slike kriterier i nasjonale regler eller utpeke egnede myndigheter, med unntak av den offentlige myndigheten selv, som er skikket til å fastsette slike kriterier.
That body should be organised in accordance with the constitutional and legal systems of the Member States. 
Denne myndigheten bør være organisert i samsvar med medlemsstatens konstitusjonelle og rettslige system.
In relation to any re-use that is made of the document, public sector bodies may impose conditions, where appropriate through a licence, such as acknowledgment of source and acknowledgment of whether the document has been modified by the re-user in any way. 
I forbindelse med enhver viderebruk av et dokument kan offentlige myndigheter pålegge viderebrukeren vilkår, gjennom en lisens der det er hensiktsmessig, for eksempel angivelse av kilde og om dokumentet på noen måte er blitt endret av viderebrukeren.
Any licences for the re-use of public sector information should in any event place as few restrictions on re-use as possible, for example limiting them to an indication of source. 
Eventuelle lisenser for viderebruk av informasjon fra offentlig sektor bør under alle omstendigheter omfatte så få restriksjoner på viderebruk som mulig, for eksempel begrenset til et krav om angivelse av kilde.
The means of redress should include the possibility of review of negative decisions but also of decisions which, although permitting re-use, could still affect applicants on other grounds, notably by the charging rules applied. 
Klageadgangen bør omfatte muligheten til en vurdering av negative vedtak, men også av vedtak som, til tross for at de tillater viderebruk, kan påvirke søkere av andre årsaker, særlig på grunn av avgiftsreglene som anvendes.
The means of redress shall include the possibility of review by an impartial review body with the appropriate expertise, such as the national competition authority, the national access to documents authority or a national judicial authority, whose decisions are binding upon the public sector body concerned.’. 
Klageadgangen skal omfatte muligheten til en vurdering utført av en upartisk klageinstans med nødvendig sakkunnskap, for eksempel nasjonal konkurransemyndighet, nasjonal myndighet for dokumenttilgang eller en nasjonal rettsmyndighet, hvis vedtak er bindende for berørte offentlig myndighet.»
The means of redress should include the possibility of review by an impartial review body. 
Klageadgangen bør omfatte muligheten til en vurdering utført av en upartisk klageinstans.
That body should be organised in accordance with the constitutional and legal systems of Member States and should not prejudge any means of redress otherwise available to applicants for re-use. 
Denne myndigheten bør være organisert i samsvar med medlemsstatens konstitusjonelle og rettslige system og bør ikke berøre andre klageadganger som eventuelt er tilgjengelig for personer som søker om viderebruk.
That body could be an already existing national authority, such as the national competition authority, the national access to documents authority or a national judicial authority. 
Dette kan være en allerede eksisterende nasjonal myndighet, for eksempel nasjonal konkurransemyndighet, nasjonal myndighet for dokumenttilgang eller en nasjonal rettsmyndighet.
It should however be distinct from the Member State mechanism laying down the criteria for charging above marginal costs. 
Den bør imidlertid være forskjellig fra medlemsstatens ordning for å fastsette kriterier for å pålegge avgifter som overstiger marginalkostnadene.
The review process should be swift, in accordance with the needs of a rapidly changing market. 
Vurderingsprosessen bør være hurtig, i samsvar med behovene på et marked i rask endring.
Competition rules should be respected when establishing the principles for re-use of documents avoiding as far as possible exclusive agreements between public sector bodies and private partners. 
Konkurranseregler bør respekteres når prinsippene for viderebruk av dokumenter fastsettes, og så langt som mulig bør avtaler om enerett mellom offentlige myndigheter og private partnere unngås.
Following the extension of the scope of Directive 2003/98/EC to libraries, including university libraries, museums and archives, it is appropriate to take into account current divergences in the Member States with regard to digitisation of cultural resources, which could not be effectively accommodated by the current rules of that Directive on exclusive arrangements. 
Etter utvidelsen av virkeområdet for direktiv 2003/98/EF til å omfatte biblioteker, herunder universitetsbiblioteker, museer og arkiver, bør det tas hensyn til gjeldende forskjeller i medlemsstatene vedrørende digitalisering av kulturelle ressurser, noe som ikke kunne håndteres på en effektiv måte av gjeldende regler om avtaler om enerett i nevnte direktiv.
That period should, however, be limited in time and as short as possible, in order to respect the principle that public domain material should stay in the public domain once it is digitised. 
Denne perioden bør imidlertid være tidsbegrenset og så kort som mulig for å overholde prinsippet om at offentlig materiale skal forbli offentlig tilgjengelig når det er digitalisert.
In order to take this concern into account Directive 2003/98/EC authorises, subject to a regular review, exclusive arrangements where an exclusive right is necessary for the provision of a service in the public interest. 
For å ta hensyn til dette tillater direktiv 2003/98/EF avtaler om enerett, som regelmessig må vurderes på nytt, dersom en enerett er nødvendig for å kunne yte en tjeneste av offentlig interesse.
Any period of exclusivity longer than 10 years should be subject to review, taking into account technological, financial and administrative changes in the environment since the arrangement was entered into. 
En periode med enerett på mer enn ti år bør bli tatt opp til ny vurdering, der det tas hensyn til teknologiske, økonomiske og administrative endringer i miljøet siden ordningen ble innført.
In order to take due account of contracts and other arrangements which grant exclusive rights and which were concluded before the entry into force of this Directive, appropriate transitional measures should be established to protect the interests of the parties concerned where their exclusive rights do not qualify for the exceptions authorised under this Directive. 
For å ta behørig hensyn til kontrakter og andre ordninger som gir enerett og som ble inngått før ikrafttredelsen av dette direktiv, bør det innføres passende overgangstiltak for å beskytte de berørte partenes interesser, dersom deres enerett ikke omfattes av unntakene som tillates i henhold til dette direktiv.
Those transitional measures should allow for the parties’ exclusive rights to continue to exist until the end of the contract or, for open-ended contracts or contracts of a very long duration, to continue to exist for a sufficiently long period to allow the parties to take appropriate measures. 
Disse overgangstiltakene bør tillate at partenes enerett fortsetter å gjelde inntil kontraktens utløp eller, for varige kontrakter eller kontrakter med veldig lang varighet, i en tilstrekkelig lang periode slik at partene kan treffe egnede tiltak.
Contracts and other arrangements concluded after the entry into force of this Directive but before the date of application of national transposition measures should therefore comply with this Directive as from the date of application of national measures transposing this Directive. 
Kontrakter og andre ordninger inngått etter ikrafttredelsen av dette direktiv, men før datoen for anvendelse av nasjonale innarbeidingstiltak, bør derfor være i samsvar med dette direktiv fra datoen for anvendelse av nasjonale tiltak for innarbeiding av dette direktiv.
Since the objectives of this Directive, namely to facilitate the creation of Union-wide information products and services based on public sector documents, to ensure the effective cross-border use of public sector documents on the one hand by private companies, particularly by small and medium-sized enterprises, for added-value information products and services, and on the other hand by citizens to facilitate the free circulation of information and communication, cannot be sufficiently achieved by Member States and can therefore, by reasons of the pan-European scope of the proposed action, be better achieved at Union level, the Union may adopt measures in accordance with the principle of subsidiarity as set out in Article 5 of the Treaty on European Union. 
Ettersom målene for dette direktiv, som er å gjøre det lettere å skape informasjonsprodukter og -tjenester på unionsplan som bygger på dokumenter fra offentlig sektor, for å sikre effektiv og grensekryssende bruk av dokumenter fra offentlig sektor dels hos private, særlig små og mellomstore, foretak for å skape verdiøkende informasjonsprodukter og -tjenester, og dels hos borgere for å gjøre det lettere med fri spredning av informasjon og kommunikasjon, ikke kan nås i tilstrekkelig grad av medlemsstatene og derfor på grunn av det foreslåtte tiltakets felleseuropeiske omfang bedre kan nås på unionsplan, kan Unionen treffe tiltak i samsvar med nærhetsprinsippet som fastsatt i artikkel 5 i traktaten om Den europeiske union.
This Directive respects the fundamental rights and observes the principles recognised in particular by the Charter of Fundamental Rights of the European Union, including the protection of personal data (Article 8) and the right to property (Article 17). 
Dette direktiv er forenlig med de grunnleggende rettigheter og de prinsipper som er anerkjent særlig i Den europeiske unions pakt om grunnleggende rettigheter, herunder vern av personopplysninger (artikkel 8) og eiendomsretten (artikkel 17).
It is necessary to ensure that the Member States report to the Commission on the extent of the re-use of public sector information, the conditions under which it is made available and the redress practices. 
Det er nødvendig å sikre at medlemsstatene rapporterer til Kommisjonen om omfanget av viderebruk av informasjon fra offentlig sektor, vilkårene for å gjøre informasjonen tilgjengelig og klageadgangen.
The Commission should assist the Member States in implementing this Directive in a consistent way by issuing guidelines, particularly on recommended standard licences, datasets and charging for the re-use of documents, after consulting interested parties. 
Kommisjonen bør bistå medlemsstatene med å gjennomføre dette direktiv på en ensartet måte gjennom å utstede retningslinjer, særlig om anbefalte standardlisenser, datasett og avgifter for viderebruk av dokumenter, etter samråd med berørte parter.
In the absence of such rules the public tasks should be defined in accordance with common administrative practice in the Member States, provided that the scope of the public tasks is transparent and subject to review. 
I mangel av slike regler bør de offentlige oppgaver defineres i samsvar med vanlig administrativ praksis i medlemsstatene, forutsatt at de offentlige oppgavenes virkeområde er åpent for innsyn og blir tatt opp til ny vurdering.
documents the supply of which is an activity falling outside the scope of the public task of the public sector bodies concerned as defined by law or by other binding rules in the Member State, or in the absence of such rules, as defined in line with common administrative practice in the Member State in question, provided that the scope of the public tasks is transparent and subject to review;’; 
dokumenter som stilles til rådighet uten at dette omfattes av de berørte offentlige myndighetenes offentlige oppgaver i henhold til lov eller andre bindende regler i medlemsstaten eller, i mangel av slike regler, som fastsatt i samsvar med vanlig administrativ praksis i vedkommende medlemsstat, forutsatt at de offentlige oppgavenes virkeområde er åpent for innsyn og blir tatt opp til ny vurdering,»
documents access to which is restricted by virtue of the access regimes in the Member States, including cases whereby citizens or companies have to prove a particular interest to obtain access to documents; 
dokumenter som det i henhold til innsynsordningene i medlemsstatene er begrenset tilgang til, herunder tilfeller der borgere eller foretak må dokumentere en særlig interesse for å få tilgang til dokumenter,
documents held by educational and research establishments, including organisations established for the transfer of research results, schools and universities, except university libraries and’; 
dokumenter som utdannings- og forskningsinstitusjoner, herunder organisasjoner opprettet for å overføre forskningsresultater, skoler og universiteter, unntatt universitetsbiblioteker, er i besittelse av, og»
Paragraph 1 shall not imply an obligation for public sector bodies to create or adapt documents or provide extracts in order to comply with that paragraph where this would involve disproportionate effort, going beyond a simple operation. 
Nr. 1 innebærer ikke at offentlige myndigheter er forpliktet til å framstille eller tilpasse dokumenter eller framlegge utdrag for å etterkomme det nummeret, dersom dette krever en uforholdsmessig stor innsats og ikke bare et enkelt håndgrep.
For documents in which libraries, including university libraries, museums and archives hold intellectual property rights, Member States shall ensure that, where the re-use of such documents is allowed, these documents shall be re-usable for commercial or non-commercial purposes in accordance with the conditions set out in Chapters III and IV.’. 
For dokumenter som biblioteker, herunder universitetsbiblioteker, museer og arkiver har immaterialrettigheter til, skal medlemsstatene sikre, når viderebruk av slike dokumenter er tillatt, at disse dokumentene kan viderebrukes for kommersielle eller ikke-kommersielle formål i samsvar med vilkårene fastsatt i kapittel III og IV.»
On the basis of this Directive, public sector bodies cannot be required to continue the production and storage of a certain type of documents with a view to the re-use of such documents by a private or public sector organisation.’. 
Det kan ikke på grunnlag av dette direktiv kreves at offentlige myndigheter skal fortsette å produsere og lagre en viss type dokumenter for at en privat eller offentlig organisasjon skal kunne viderebruke slike dokumenter.»
public sector bodies that are required to generate revenue to cover a substantial part of their costs relating to the performance of their public tasks; 
offentlige myndigheter som er forpliktet til å generere inntekter for å dekke en betydelig del av kostnadene knyttet til utføring av deres offentlige oppgaver,
by way of exception, documents for which the public sector body concerned is required to generate sufficient revenue to cover a substantial part of the costs relating to their collection, production, reproduction and dissemination. 
unntaksvis dokumenter for hvilke berørt offentlig myndighet er forpliktet til å generere tilstrekkelige inntekter for å dekke en betydelig del av kostnadene knyttet til innsamling, produksjon, reproduksjon og spredning.