natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is data revealing racial or ethnic origin, political opinions, religious or philosophical beliefs, trade-union membership, health, sex life, offences, criminal convictions or security measures. 
Følsomme opplysninger er opplysninger om en persons rasemessige eller etniske opprinnelse, politiske, religiøse eller filosofiske overbevisning, fagforeningsmedlemskap, helse, seksualliv, straffbare handlinger, domfellelser eller sikkerhetstiltak.
Some Member States may also consider as sensitive data information concerning administrative sanctions or judgements. 
En del medlemsstater vil også anse opplysninger om administrative sanksjoner eller dommer som følsomme.
Competent authorities must be particularly vigilant when the exchanges of information concern sensitive data. 
Vedkommende myndigheter må være spesielt årvåkne når det er følsomme opplysninger som utveksles.
Exchange of sensitive data is only possible in very limited circumstances. 
Utveksling av følsomme opplysninger er mulig bare under svært begrensede omstendigheter.
The most relevant requirements for the processing of sensitive data in IMI are the following: 
De mest relevante kravene ved behandling av følsomme opplysninger i IMI er som følger:
The processing of sensitive data is necessary for the establishment, exercise or defence of legal claims (see Article 8(2)(e) of the Data Protection Directive and corresponding provisions in national law). 
Behandlingen av følsomme opplysninger er nødvendig for å fastsette, gjøre gjeldende eller forsvare et rettskrav (se artikkel 8 nr. 2 bokstav e) i personverndirektivet og tilsvarende bestemmelser i nasjonal lovgivning).
This may apply to those data exchanges in IMI where a migrant professional or a service provider is claiming his right to exercise his profession or to be established in another Member State. 
Det kan være snakk om datautveksling i IMI der en utenlandsk arbeidstaker eller tjenesteyter hevder sin rett til å utøve sitt yrke eller etablere seg i en annen medlemsstat.
Competent authorities, in each case, must carefully assess whether use of the sensitive data is indeed absolutely necessary to establish the right. 
Vedkommende myndigheter må i hvert tilfelle nøye vurdere om bruken av de følsomme opplysningene faktisk er absolutt nødvendig for å gjøre denne retten gjeldende.
With regard to certain specific sensitive data exchanged within IMI, Member States adopted specific provisions in the Professional Qualifications Directive and the Services Directive: 
Når det gjelder visse særskilte følsomme opplysninger som utveksles i IMI, har medlemsstatene vedtatt særskilte bestemmelser i direktivet om godkjenning av yrkeskvalifikasjoner og i tjenestedirektivet:
Article 56(2) of the Professional Qualifications Directive states that ‘The competent authorities of the host and home Member States shall exchange information regarding disciplinary action or criminal sanctions taken or any other serious, specific circumstances which are likely to have consequences for the pursuit of activities under this Directive, respecting personal data protection legislation …’ 
Artikkel 56 nr. 2 i direktivet om godkjenning av yrkeskvalifikasjoner fastsetter at «Vedkommende myndigheter i vertsstaten og i hjemstaten skal utveksle opplysninger om disiplinære eller strafferettslige sanksjoner som vedtas, eller om andre alvorlige, særskilte omstendigheter som kan få konsekvenser for utøvelsen av virksomhet i henhold til dette direktiv, samtidig som det tas hensyn til lovgivningen om vern av personopplysninger (…)»
Article 33 of the Services Directive foresees specific rules for the exchange of information regarding the good repute of the migrant service provider: 
Artikkel 33 i tjenestedirektivet fastsetter særskilte regler for utveksling av informasjon om den utenlandske tjenesteyterens gode vandel:
‘Member States shall, at the request of a competent authority in another Member State, supply information, in conformity with their national law, on disciplinary or administrative actions or criminal sanctions and decisions concerning insolvency or bankruptcy (…)’ 
«1. Medlemsstatene skal på anmodning fra vedkommende myndighet i en annen medlemsstat og i samsvar med nasjonal lovgivning gi opplysninger om disiplinære eller forvaltningsmessige tiltak eller strafferettslige sanksjoner og beslutninger om insolvens eller konkurser (…)»
The data subject gives his explicit consent. 
Den registrerte skal gi sitt uttrykkelige samtykke til dette.
If the administrative cooperation is in the data subject’s interest, it may not be difficult to obtain the data subject’s explicit consent for the processing of personal data. 
Dersom forvaltningssamarbeidet er i den registrertes interesse, er det kanskje ikke vanskelig å innhente den registrertes uttrykkelige samtykke til behandling av personopplysningene.
Precaution must be extreme as regards information on criminal records whose accuracy and up-to-date status are paramount. 
Det må utvises den største forsiktighet når det gjelder informasjon fra strafferegisteret, ettersom det da er helt avgjørende at opplysningene er korrekte og à jour.
Therefore, besides compliance with other principles of the Data Protection Directive and Regulation referred to in this Recommendation( ) this category of information should only be requested when it is authorised under the relevant Community acts and is absolutely necessary to allow a decision in the particular case which is directly linked to the request. 
Ved siden av overholdelse av de andre prinsippene i personverndirektivet og forordningen nevnt i denne rekommandasjon( ), bør anmodninger om denne kategorien opplysninger forekomme bare når det er tillatt i henhold til de relevante fellesskapsrettsakter og er absolutt nødvendig for å kunne treffe en beslutning i en bestemt sak som er direkte knyttet til anmodningen.
In other words, the processing must be directly related to the exercise of the professional activity or the provision of a service and necessary for the purpose of verifying compliance with the provisions of the relevant Directive. 
Med andre ord må behandlingen være direkte relatert til yrkesutøvelsen eller tjenesteytingen og være nødvendig for å kunne kontrollere samsvar med bestemmelsene i det relevante direktiv.
IMI users should always bear in mind that in many cases, the information necessary to take a decision does not need to refer specifically to the criminal record of the migrant professional or service provider. 
IMI-brukerne bør alltid huske på at informasjon som er nødvendig for å kunne treffe en beslutning, i mange tilfeller ikke trenger å vise særskilt til den enkelte utenlandske arbeidstakers eller tjenesteyters rulleblad.
i.e. appropriate information should be provided to the data subjects, processing should be proportionate, and data should not be further processed for purposes incompatible with its collection. 
dvs. relevant informasjon bør sendes til de registrerte, behandlingen bør stå i forhold til formålet, og opplysningene bør ikke behandles for andre formål som er uforenlige med de formål som ble angitt på det tidspunkt de ble innsamlet.
In fact, there are only a few questions in the IMI question set that concern criminal records or other sensitive data( ). 
Faktisk er det bare noen få spørsmål i IMIs spørsmålssett som gjelder rulleblad eller andre følsomme opplysninger( ).
Beyond these limited cases, the exchange of sensitive data should only occur in those exceptional cases where the concrete circumstances of the case are such that the sensitive data are directly related to the pursuit of the activity in question and are absolutely necessary for the establishment of the legal claims. 
Utover disse begrensede tilfellene bør utveksling av følsomme opplysninger forekomme bare i de ekstraordinære tilfeller der de konkrete omstendigheter i saken er av en slik art at de følsomme opplysningene er direkte relatert til utøvelsen av den aktuelle virksomhet og er absolutt nødvendige for å kunne gjøre rettslige krav gjeldende.
A specific list of these questions is available on the IMI website:http://ec.europa.eu/internal_market/imi-net/docs/questions_and_data_fields_en.pdf 
En oversikt over disse spørsmålene er tilgjengelig på IMIs nettsted: http://ec.europa.eu/internal_market/imi-net/docs/questions_and_data_fields_en.pdf
Competent authorities must not use IMI for routine checks of the criminal history of migrant professionals as this would not be compliant with the purpose for which IMI has been established. 
Vedkommende myndigheter må ikke bruke IMI for rutinekontroller av utenlandske arbeidstakeres rulleblad, for dette ville ikke være i samsvar med det formål IMI ble opprettet for.
Any enquires about offences or disciplinary measures must also relate to the profession or the service concerned and not to any other offences or disciplinary measures that the migrant professional may have committed in the country of origin. 
Eventuelle forespørsler om lovovertredelser eller disiplinærtiltak må dessuten være relatert til yrket eller tjenesten som er berørt, og ikke til eventuelle andre lovovertredelser eller disiplinærtiltak som måtte være registrert på den utenlandske arbeidstakeren i dennes hjemland.
For example, in order to determine if a doctor is legally registered and in good standing with the order of doctors, the requesting competent authority does not need to know whether the doctor has a road traffic offence on his criminal record, because such an offence would not prevent him from working as a doctor in his home country. 
For å fastslå om en lege er lovformelig registrert og har et godt omdømme i legeforeningen, trenger vedkommende myndighet for eksempel ikke å vite om legen har en trafikkforseelse på rullebladet, ettersom dette ikke ville vært noe hinder for at han eller hun kunne arbeide som lege i hjemlandet.
The issue of further processing and storage outside IMI 
Viderebehandling og lagring utenfor IMI
The use of IMI will often be associated with providing input to another processing operation that takes place in the Member State (for example to deal with an application to perform a service or to license a given activity). 
Bruken av IMI vil ofte innebære levering av informasjon til andre typer behandling i medlemsstaten (for eksempel i forbindelse med behandlingen av en søknad om å yte en tjeneste eller om tillatelse/autorisasjon til en gitt virksomhet).
It is therefore normal that competent authorities will further process the data obtained for these purposes. 
Det er derfor naturlig at opplysninger innhentet for slike formål vil bli viderebehandlet av vedkommende myndigheter.
When data is obtained through IMI and is further processed beyond the system, national data protection legislation still applies. 
Viderebehandling utenfor IMI av opplysninger innhentet via dette systemet , vil fortsatt være underlagt nasjonal personvernlovgivning.
You would therefore need to make sure that: 
Du må derfor passe på at
This further processing is not incompatible with the purposes of collection and exchange that took place in IMI, 
viderebehandlingen ikke er uforenlig med formålet for innsamlingen og utvekslingen av opplysninger som har funnet sted innenfor IMI,
This further processing is necessary and proportionate (adequate, relevant and not excessive) with the original purposes of collection in IMI, 
viderebehandlingen er nødvendig og står i forhold til formålet (er adekvat, relevant og ikke for omfattende) i forhold til de formål opplysningene ble samlet inn for i IMI,
Take reasonable steps to keep the data up to date and to delete once no longer required, 
det treffes rimelige tiltak for at opplysningene holdes à jour og slettes når det ikke lenger er bruk for dem,
When data are extracted from IMI for disclosure to a third party, the data subject needs to be informed of this circumstance to guarantee fair processing, unless it would be impossible or involve disproportionate effort or if disclosure is expressly laid down by law (see Article 11(2) of the Data Protection Directive 95/46/EC). 
når opplysninger hentes ut av IMI for å legges fram for tredjemann, skal den registrerte underrettes om dette for å sikre rimelig behandling, med mindre det ville være umulig eller uforholdsmessig vanskelig eller videreformidlingen er fastsatt uttrykkelig i lov (se artikkel 11 nr. 2 i personverndirektivet 95/46/EF).
Considering that the disclosure may be required by the laws of only one of the Member States involved, and therefore, may not be widely known elsewhere, the Commission suggests that efforts be made to provide information even when the disclosure is expressly laid down by law. 
Ettersom videreformidling kan være fastsatt ved lov i bare én av de berørte medlemsstater, noe som ikke nødvendigvis er kjent andre steder, foreslår Kommisjonen at informasjon om dette gis også i tilfeller der videreformidlingen er fastsatt uttrykkelig i lov.
THE PROVISION OF INFORMATION TO DATA SUBJECTS 
UNDERRETNING TIL DE REGISTRERTE
One of the pillars of any data protection scheme is that data controllers provide information to data subjects about the processing operations that they intend to carry out on their personal data. 
En av hjørnesteinene i enhver personvernordning er at de behandlingsansvarlige skal gi de registrerte informasjon om hva slags behandling deres personopplysninger vil bli gjenstand for.
Article 10 of the Data Protection Directive provides that at the time of the collection at least information concerning the identity of the controller, the purposes of the processing, the recipients or categories of recipients of the data, whether the replies to the questions are obligatory and the possible consequences of failure to reply, as well as the right of access and rectification must be provided to the data subject. 
Artikkel 10 i personverndirektivet fastsetter at på det tidspunkt opplysningene samles inn, skal den registrerte minst gis informasjon om identiteten til den behandlingsansvarlige, formålene med behandlingen, mottakerne eller kategoriene av mottakere, om det er obligatorisk eller frivillig å besvare spørsmålene, samt mulige følger av ikke å svare, samt om retten til å få innsyn i og rette opplysninger om seg selv.
Therefore, when collecting personal data from an individual, the competent authority must inform the data subject that the data may be introduced in IMI in order to correspond with other public administrations in other Member States for the purposes of his or her request and that, in case of need, he or she could request access to or rectification of the data being exchanged from any of the competent authorities involved in the request (for more details in this regard, see chapter 10 on rights of access and rectification). 
Ved innsamling av personopplysninger fra en privatperson må vedkommende myndighet derfor underrette den registrerte om at i forbindelse med hans eller hennes anmodning kan opplysningene bli lagt inn i IMI med henblikk på kommunikasjon med andre offentlige forvaltninger i andre medlemsstater, og om at han eller hun ved behov kan anmode om innsyn i eller retting av opplysningene som utveksles mellom de de vedkommende myndigheter som deltar i informasjonsutvekslingen (for nærmere opplysninger om dette, se punkt 10 om retten til innsyn og retting).
It is for each competent authority to decide how to convey this information to data subjects. 
Det er opp til hver enkelt vedkommende myndighet å bestemme hvordan denne informasjonen skal formidles til de registrerte.
As most (if not all) competent authorities will carry out processing operations other than exchanges of information in IMI, the way they inform individuals may, if appropriate, be the same way chosen for conveying similar information for other processing operations under national law (e.g. with signs, in the correspondence with data subjects and/or on websites). 
Ettersom de fleste, om ikke alle, vedkommende myndigheter også vil utføre annen behandling i IMI enn utveksling av opplysninger, kan de eventuelt velge å underrette privatpersoner på samme måte som de formidler tilsvarende opplysninger om andre typer behandling i henhold til nasjonal lovgivning (f.eks. med symboler, i korrespondansen med de registrerte og/eller på nettsteder).
The provision of information in the Data Protection Directive 
Underretning i henhold til personverndirektivet
Article 10 of the Data Protection Directive contains a list with a minimum set of information that needs to be provided to individuals, except when they already have it: 
Artikkel 10 i personverndirektivet inneholder en oversikt over den informasjon privatpersoner minst skal ha, med mindre de allerede har informasjonen:
Identity of the controller or controllers (competent authority collecting the data and similar authorities in other Member States); 
Identiteten til den eller de behandlingsansvarlige (vedkommende myndighet som samler inn opplysningene samt tilsvarende myndigheter i andre medlemsstater),
The purpose of the processing (corresponding with other authorities in connection with the request of the migrant professional or service provider); 
Formålet med behandlingen (samarbeid med andre myndigheter i forbindelse med anmodningen fra den utenlandske arbeidstakeren eller tjenesteyteren),
Any further information in so far as such information is necessary to guarantee fair processing or if the provision of further information is required by national law such as: 
All ytterligere informasjon i den grad slik informasjon er nødvendig for å sikre rimelig behandling eller er fastsatt i nasjonal lovgivning, for eksempel:
recipients or categories of recipients; 
om mottakere eller kategorier av mottakere,
the existence of the right of access to and the right to rectify the data concerning them, how these rights can be exercised in practice and any exceptions to these rights under national law; 
om retten til å få innsyn i og rette opplysninger om seg selv, hvordan disse rettighetene kan utøves i praksis og eventuelle unntak fra disse rettighetene i nasjonal lovgivning,
right of redress (e.g. access to Courts and right to claim damages); 
om klageadgangen (f.eks. retten til å bringe en klage inn for domstolen og til å kreve erstatning),
storage and retention period; 
lagringsvilkår og -tid,
security measures; 
sikkerhetstiltak,
links to relevant documents and websites, including the Commission IMI website. 
lenker til relevante dokumenter og nettsteder, herunder Kommisjonens IMI-nettsted.
The Data Protection Directive foresees two cases in which information must be provided to data subjects: when the data is collected directly from them and when the data has been obtained from someone else. 
I henhold til personverndirektivet skal de registrerte underrettes i to tilfeller: når opplysninger samles inn direkte fra dem, og når opplysninger er innhentet fra andre.
In this latter case, however, Article 11 of the Directive contains a rule of reason by which the provision of such information would not be necessary if it would involve a disproportionate effort or if the recording or disclosure was expressly laid down by law (as is the case for exchanges of information in IMI) although the Directive goes on to say that in these cases, ‘Member States shall provide for appropriate safeguards’. 
Hva dette siste tilfellet gjelder, inneholder imidlertid artikkel 11 i direktivet en bestemmelse som fastsetter at slik underretning ikke er nødvendig dersom det viser seg uforholdsmessig vanskelig eller dersom registreringen eller videreformidlingen er fastsatt uttrykkelig i lov (som jo er tilfellet ved utveksling av informasjon i IMI). Imidlertid heter det videre i direktivet: «I disse tilfellene skal medlemsstatene fastsette nødvendige garantier».
Therefore, competent authorities may need to fine-tune the provision of information to data subjects on the basis of their respective national data protection laws, possibly in consultation with the national IMI coordinators and the national data protection authorities. 
Derfor kan vedkommende myndigheter trenge å tilpasse underretningen til de registrerte til deres nasjonale personvernlovgivning, eventuelt i samråd med nasjonale IMI-koordinatorer og nasjonale personvernmyndigheter.
It is recommended to follow a layered approach, with the provision of basic information upon collection (e.g. in application forms to competent authorities) along with indication as to where data subjects may get more comprehensive information if they are interested. 
Det anbefales en lagdelt tilgang slik at de registrerte ved innsamlingen av opplysningene gis grunnleggende informasjon (f.eks. på søknadsskjemaene til vedkommende myndigheter) og samtidig opplysninger om hvor de kan få mer utfyllende informasjon om de ønsker det.
For this second, more detailed layer of information, one efficient way to provide information to data subjects is by means of privacy policies or privacy statements on websites. 
For dette andre, mer detaljerte laget er et personvernprogram eller en personvernerklæring på nettsteder en effektiv måte å gi informasjon til de registrerte på.
If competent authorities already have these privacy statements, they should update or complement them to refer specifically to exchanges of personal data in IMI. 
Dersom vedkommende myndigheter allerede har slike personvernerklæringer, bør de ajourføres eller suppleres slik at de viser spesifikt til utveksling av personopplysninger i IMI.
If that is not the case, competent authorities should decide whether the use of IMI and the amount of collection of personal data justifies the drafting of an on-line privacy statement. 
I motsatt fall bør vedkommende myndigheter vurdere om bruken av IMI og omfanget av personopplysninger som samles inn, berettiger at det utarbeides et forslag til en direktekoplet personvernerklæring.
In those cases where the use of IMI is very sporadic, it may suffice to inform individuals about IMI only briefly upon collection and also later when the need arises. 
I de tilfeller der IMI bare brukes meget sporadisk, kan det være tilstrekkelig å gi privatpersoner en kort informasjon om IMI ved innsamlingen av opplysningene og senere ved behov.
In these cases, where no specific privacy statement about IMI is provided to the data subject by the competent authority, the competent authority should clearly indicate where data subjects may get more comprehensive information, for example, on the website of the national IMI coordinator and on the Commission’s IMI website. 
I slike tilfeller, der vedkommende myndighet ikke gir den registrerte noen spesifikk personvernerklæring for IMI, bør vedkommende myndighet klart angi hvor de registrerte kan få mer utfyllende informasjon, for eksempel på den nasjonale IMI-koordinatorens nettsted og på Kommisjonens IMI-nettsted.
The data protection section of the Commission IMI website( ) contains the Commission’s IMI privacy statement. 
Kommisjonens personvernerklæring for IMI ligger på siden om personvern på Kommisjonens IMI-nettsted( ).
It also contains additional information for data subjects on how to exercise their rights and to get assistance from national competent authorities or data protection authorities if necessary: 
Her finnes også ytterligere opplysninger om hvordan registrerte personer kan utøve sine rettigheter og ved behov få hjelp fra nasjonale vedkommende myndigheter eller personvernmyndigheter:
The data protection section of the IMI website contains all the IMI specific data protection documents as well as a link to a list of all legislative documents on data protection at EU level:http://ec.europa.eu/internal_market/imi-net/data_protection_en.html 
Personvernsiden av IMI-nettstedet inneholder alle personverndokumenter som særskilt gjelder IMI, samt en lenke til en oversikt over alle rettsakter om vern av personopplysninger på EU-plan:http://ec.europa.eu/internal_market/imi-net/data_protection_en.html
It is strongly recommended that important actors in IMI dealing with a high volume of requests should publish their privacy policies on their websites. 
Viktige IMI-aktører som håndterer et stort antall anmodninger, anbefales på det sterkeste å legge ut sitt personvernprogram på sine nettsteder.