natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For example, the following costs are not included in the carrying amount of an intangible asset: 
Følgende utgifter inngår for eksempel ikke i en immateriell eiendels balanseførte verdi:
Some operations occur in connection with the development of an intangible asset, but are not necessary to bring the asset to the condition necessary for it to be capable of operating in the manner intended by management. 
Enkelte operasjoner skjer i forbindelse med utvikling av en immateriell eiendel uten å være nødvendige for å sette eiendelen i den stand som er nødvendig for at den skal kunne virke slik den var tiltenkt av ledelsen.
These incidental operations may occur before or during the development activities. 
Disse tilfeldige operasjonene kan skje før eller under utviklingsaktivitetene.
For the purpose of determining whether an exchange transaction has commercial substance, the entity-specific value of the portion of the entity's operations affected by the transaction shall reflect post-tax cash flows. 
For å avgjøre om en transaksjon har et forretningsmessig innhold, skal den foretaksspesifikke verdien av den delen av foretakets virksomhet som ble påvirket av transaksjonen, gjenspeile kontantstrømmer etter skatt.
Therefore, costs incurred in using or redeploying an intangible asset are not included in the carrying amount of that asset. 
Derfor inngår ikke utgifter som påløper ved bruk eller omplassering i en immateriell eiendel av den balanseførte verdien av denne eiendelen.
However, an entity uses separate discount rates for different future periods where value in use is sensitive to a difference in risks for different periods or to the term structure of interest rates. 
Imidlertid bruker foretaket separate diskonteringsrenter for forskjellige framtidige perioder når bruksverdien er sensitiv overfor forskjeller i risiko i forskjellige perioder, eller overfor rentens terminstruktur.
Therefore, when the basis used to estimate the discount rate is post-tax, that basis is adjusted to reflect a pre-tax rate. 
Når grunnlaget for å estimere diskonteringsrenten er etter skatt, justeres dette grunnlaget for å gjenspeile satsen før skatt.
Paragraph 55 requires the discount rate used to be a pre-tax rate. 
Nr. 55 krever at diskonteringsrenten som benyttes, er en sats før skatt.
As a starting point in making such an estimate, the entity might take into account the following rates: 
Som utgangspunkt for å gjøre et slikt estimat kan foretaket ta følgende satser i betraktning:
factors (b), (d) and (e) described in paragraph A1, to the extent those factors have not caused adjustments in arriving at estimated cash flows. 
faktorene b), d) og e) beskrevet i nr. A1, i den grad disse faktorene ikke har medført justeringer når de komme estimerte kontantstrømmene skal beregnes.
Whichever approach an entity adopts for measuring the value in use of an asset, interest rates used to discount cash flows should not reflect risks for which the estimated cash flows have been adjusted. 
Uansett hvilken metode et foretak benytter for å måle bruksverdien av en eiendel, skal rentesatser som brukes til å diskontere kontantstrømmer, ikke gjenspeile risiko som de estimerte kontantstrømmene allerede er justert for.
Instead, the uncertain cash flow is presented as if it were a certain cash flow. 
Den usikre kontantstrømmen blir isteden presentert som om den var en sikker kontantstrøm.
This is because a measurement of CU10 does not incorporate the uncertainty of the cash flow in the measurement of the asset. 
Dette skyldes at en måling på VE 10 ikke inkorporerer usikkerheten ved kontantstrømmen i målingen av eiendelen.
If the objective is accumulation of costs to be incurred, expected cash flows may not produce a representationally faithful estimate of the expected cost. 
Dersom formålet er akkumulering av utgifter som vil påløpe, kan det være at forventede kontantstrømmer ikke gir et representativt pålitelig estimat på den forventede utgiften.
Assertions like the one just outlined reflect underlying disagreement with the measurement objective. 
Påstander som den foregående gjenspeiler en underliggende uenighet med hensyn til målingens formål.
They offer an example of an asset with two possible outcomes: a 90 per cent probability that the cash flow will be CU10 and a 10 per cent probability that the cash flow will be CU1000. 
De gir et eksempel med en eiendel med to mulige utfall, en 90 prosent sannsynlighet for at kontantstrømmen vil bli VE 10 og en 10 prosent sannsynlighet for at kontantstrømmen vil bli VE 1 000.
Some maintain that expected cash flow techniques are inappropriate for measuring a single item or an item with a limited number of possible outcomes. 
Enkelte hevder at teknikker for forventet kontantstrøm ikke er egnede for å måle en enkelt post eller en post med et begrenset antall mulige utfall.
The entity needs to balance the cost of obtaining additional information against the additional reliability that information will bring to the measurement. 
Foretaket må veie utgiftene ved å få tak i tilleggsinformasjon opp mot den ekstra påliteligheten som slik informasjon vil gi til målingen.
In other cases, an entity may not be able to develop more than general statements about the variability of cash flows without incurring substantial cost. 
I andre tilfeller kan det være at et foretak ikke er i stand til å utvikle noe mer enn generell informasjon om kontantstrømmenes variabilitet uten å pådra seg betydelige utgifter.
In some cases, an entity may have access to extensive data and may be able to develop many cash flow scenarios. 
I noen tilfeller kan et foretak ha tilgang til omfattende opplysninger og vil kunne utvikle en rekke kontantstrømscenarier.
In each case, the estimated expected cash flow is likely to provide a better estimate of value in use than the minimum, most likely or maximum amount taken alone. 
I hvert enkelt tilfelle vil den estimerte forventede kontantstrømmen sannsynligvis gi et bedre estimat på bruksverdien enn det laveste beløpet, det mest sannsynlige beløpet eller det høyeste beløpet alene.
Based on that limited information, the estimated expected cash flow is CU140 [(50 × 0.10) + (250 × 0.30) + (100 × 0.60)]. 
Basert på disse begrensede opplysningene er den estimerte forventede kontantstrømmen VE 140 [(50 × 0,10) + (250 × 0,30) + (100 × 0,60)].
the estimated amount will be CU50 (10 per cent probability), CU250 (30 per cent probability), or CU100 (60 per cent probability). 
Det estimerte beløpet vil bli VE 50 (10 prosent sannsynlighet), VE 250 (30 prosent sannsynlighet) eller VE 100 (60 prosent sannsynlighet).
However, the probabilities attached to each amount are unknown. 
Sannsynlighetene knyttet til hvert enkelt beløp er imidlertid ukjente.
the estimated amount falls somewhere between CU50 and CU250, and the most likely amount is CU100. 
Det estimerte beløpet faller et eller annet sted mellom VE 50 og VE 250, og det mest sannsynlige beløpet er VE 100.
the estimated amount falls somewhere between CU50 and CU250, but no amount in the range is more likely than any other amount. 
Det estimerte beløpet faller et eller annet sted mellom VE 50 og VE 250, men ingen av beløpene innenfor dette området er mer sannsynlig enn et annet beløp.
For example, an accountant might be confronted with the following situations: 
En regnskapsfører kan for eksempel stå overfor følgende situasjoner:
In addition, accountants often face the need to measure an asset using limited information about the probabilities of possible cash flows. 
I tillegg står regnskapsførere ofte overfor behovet for å kunne måle en eiendel ved hjelp av begrenset informasjon om sannsynlighetene for mulig kontantstrømmer.
Many estimates developed in current practice already incorporate the elements of expected cash flows informally. 
Mange estimater utviklet i gjeldende praksis har allerede innarbeidet i seg elementene i forventede kontantstrømmer på en uformell måte.
However, the proper application of the traditional approach (as described in paragraph A6) requires the same estimates and subjectivity without providing the computational transparency of the expected cash flow approach. 
Korrekt anvendelse av den tradisjonelle metoden (slik den er beskrevet i nr. A6) krever imidlertid de samme estimatene og den samme subjektiviteten uten at den gir den beregningsmessige åpenheten som metoden for forventet kontantstrøm gir.
Some question whether assigning probabilities to highly subjective estimates suggests greater precision than, in fact, exists. 
Enkelte spørsmål med hensyn til fordeling av sannsynligheter på svært subjektive estimater kan vise en større grad av presisjon enn den som faktisk foreligger.
The use of probabilities is an essential element of the expected cash flow approach. 
Bruken av sannsynligheter er et viktig element i metoden for forventet kontantstrøm.
This is because the discount rate in a traditional present value computation cannot reflect uncertainties in timing. 
Dette skyldes at diskonteringsrenten i en tradisjonell nåverdiberegning ikke kan gjenspeile usikkerhet med hensyn til tidsplaner.
Expected present value 
Forventet nåverdi
The expected cash flow approach also allows use of present value techniques when the timing of cash flows is uncertain. 
Metoden for forventet kontantstrøm tillater også bruk av nåverditeknikker når tidsplanen for kontantstrømmer er usikker.
The expected cash flow approach thus differs from the traditional approach by focusing on direct analysis of the cash flows in question and on more explicit statements of the assumptions used in the measurement. 
Metoden for forventet kontantstrøm skiller seg på denne måten fra den tradisjonelle metoden ved at den fokuserer på direkte analyse av de relevante kontantstrømmene og på mer eksplisitte opplysninger om forutsetningene som benyttes i målingen.
The expected cash flow is CU220. 
Den forventede kontantstrømmen er VE 220.
For example, a cash flow might be CU100, CU200 or CU300 with probabilities of 10 per cent, 60 per cent and 30 per cent, respectively. 
En kontantstrøm kan for eksempel være VE 100, VE 200 eller VE 300 med sannsynligheter på henholdsvis 10 prosent, 60 prosent og 30 prosent.
In developing a measurement, the expected cash flow approach uses all expectations about possible cash flows instead of the single most likely cash flow. 
Ved utviklingen av en måling bruker metoden for forventet kontantstrøm alle forventninger om mulige kontantstrømmer istedenfor en enkelt, mest sannsynlig kontantstrøm.
The expected cash flow approach is, in some situations, a more effective measurement tool than the traditional approach. 
Metoden for forventet kontantstrøm er i enkelte situasjoner et mer effektivt måleverktøy enn den tradisjonelle metoden.
compare the cash flow sets from the two items to ensure that they are similar (for example, are both sets contractual cash flows, or is one contractual and the other an estimated cash flow?); 
sammenligne settene med kontantstrømmer fra de to elementene for å sikre at de ligner hverandre (er for eksempel begge settene kontraktsregulerte kontantstrømmer, eller er ett av dem en kontraktsregulert kontantstrøm og det andre en estimert kontantstrøm?),
identify another asset in the marketplace that appears to have similar cash flow characteristics; 
identifisere en annen eiendel i markedet som synes å ha tilsvarende kjennetegn med hensyn til kontantstrømmer,
identify the set of cash flows that will be discounted; 
identifisere settet med kontantstrømmer som skal diskonteres,
Therefore, the measurer must do the following: 
Derfor må den som utfører målingen, gjøre følgende:
The appropriate discount rate for the cash flows being measured must be inferred from the observable rate of interest in that other asset. 
Den hensiktsmessige diskonteringsrenten for kontantstrømmene som måles, må kunne utledes fra den observerbare rentesatsen i denne andre eiendelen.
In some circumstances, such as those in which comparable assets can be observed in the marketplace, a traditional approach is relatively easy to apply. 
Under noen omstendigheter, for eksempel der sammenlignbare eiendeler kan observeres i markedet, er en tradisjonell metode relativt enkel å anvende.
Therefore, the traditional approach places most of the emphasis on selection of the discount rate. 
Derfor legger den tradisjonelle metoden mest vekt på valg av diskonteringsrenten.
In effect, the traditional approach assumes that a single discount rate convention can incorporate all the expectations about the future cash flows and the appropriate risk premium. 
Den tradisjonelle metoden forutsetter i virkeligheten at en enkelt konvensjon for diskonteringsrente kan inneholde alle forventningene om framtidige kontantstrømmer og tilhørende risikopremie.
estimated cash flows and discount rates should be free from both bias and factors unrelated to the asset in question. 
Estimerte kontantstrømmer og diskonteringsrenter skal være uten systematiske skjevheter og uten faktorer som ikke har noen tilknytning til den relevante eiendelen.
That rate reflects expectations about future defaults from loans with particular characteristics. 
Denne renten gjenspeiler forventninger om framtidige mislighold av lån med særlige kjennetegn.
For example, a discount rate of 12 per cent might be applied to contractual cash flows of a loan receivable. 
En diskonteringsrente på 12 prosent kan for eksempel anvendes på kontraktsregulerte kontantstrømmer på et utlån.
Otherwise, the effect of some assumptions will be double-counted or ignored. 
Hvis ikke, vil virkningen av noen av forutsetningene bli tatt med to ganger eller oversett.
interest rates used to discount cash flows should reflect assumptions that are consistent with those inherent in the estimated cash flows. 
Rentesatser som benyttes til å diskontere kontantstrømmer, skal gjenspeile forutsetninger som stemmer overens med dem som ligger i de estimerte kontantstrømmene.
However, the following general principles govern any application of present value techniques in measuring assets: 
Følgende generelle prinsipper styrer imidlertid enhver anvendelse av nåverditeknikker ved måling av eiendeler:
The techniques used to estimate future cash flows and interest rates will vary from one situation to another depending on the circumstances surrounding the asset in question. 
Teknikkene som benyttes til å estimere framtidig kontantstrømmer og rentesatser, vil variere fra én situasjon til en annen, avhengig av omstendighetene omkring den relevante eiendelen.
This appendix contrasts two approaches to computing present value, either of which may be used to estimate the value in use of an asset, depending on the circumstances. 
Dette vedlegg viser to metoder for beregning av nåverdi, og begge disse kan benyttes til å estimere bruksverdien av en eiendel, avhengig av omstendighetene.
other, sometimes unidentifiable, factors (such as illiquidity) that market participants would reflect in pricing the future cash flows the entity expects to derive from the asset. 
andre, noen ganger uidentifiserbare, faktorer (for eksempel illikviditet) som deltakerne i markedet vil gjenspeile ved prisingen de framtidige kontantstrømmene som foretaket forventer å motta fra eiendelen.
expectations about possible variations in the amount or timing of those cash flows; 
forventninger om mulige variasjoner i beløpet eller tidsplanen for disse kontantstrømmene,
an estimate of the future cash flow, or in more complex cases, series of future cash flows the entity expects to derive from the asset; 
et estimat på den framtidige kontantstrømmen, eller i mer komplekse tilfeller, serier av framtidige kontantstrømmer som foretaket forventer å motta fra eiendelen,
The following elements together capture the economic differences between assets: 
Følgende elementer gir til sammen uttrykk for de økonomiske differansene mellom eiendeler:
It provides guidance on the use of present value techniques in measuring value in use. 
Det gir veiledning om bruken av nåverditeknikker ved måling av bruksverdi.
This appendix is an integral part of the Standard. 
Dette vedlegg er en integrert del av denne standard.
to all other assets prospectively from the beginning of the first annual period beginning on or after 31 March 2004. 
fremadrettet på alle andre eiendeler for begynnelsen av det første årsregnskapet som begynner 31. mars 2004 eller senere.
a description of each key assumption on which management has based its determination of fair value less costs to sell. 
en beskrivelse av hver av de viktigste forutsetningene som ledelsen har basert sin fastsettelse av virkelig verdi fratrukket salgsutgifter på.
a description of each key assumption on which management has based its cash flow projections for the period covered by the most recent budgets/forecasts. 
en beskrivelse av hver av de viktigste forutsetningene som ledelsen har basert sine framskrivninger av kontantstrømmer på for perioden som omfattes av de siste budsjetter/prognoser.
If, in accordance with paragraph 84, any portion of the goodwill acquired in a business combination during the period has not been allocated to a cash-generating unit (group of units) at the reporting date, the amount of the unallocated goodwill shall be disclosed together with the reasons why that amount remains unallocated. 
Dersom en andel av goodwill anskaffet ved en virksomhetssammenslutning i løpet av perioden ikke er fordelt på en kontantgenererende enhet (gruppe av enheter) på rapporteringstidspunktet, skal det, i samsvar med nr. 84, opplyses om beløpet for ikke fordelt goodwill sammen med grunnene til at dette beløpet ikke er fordelt.
However, paragraph 134 requires an entity to disclose information about the estimates used to measure the recoverable amount of a cash-generating unit when goodwill or an intangible asset with an indefinite useful life is included in the carrying amount of that unit. 
Imidlertid krever nr. 134 at et foretak opplyser om de estimatene som ble benyttet til å måle det gjenvinnbare beløpet av en kontantgenererende enhet når goodwill eller en immateriell eiendel med ubestemt utnyttbar levetid inkluderes i denne enhetens balanseførte verdi.
An entity is encouraged to disclose assumptions used to determine the recoverable amount of assets (cash-generating units) during the period. 
Et foretak oppfordres til å opplyse om forutsetningene som ble benyttet ved beregningen av gjenvinnbart beløp for eiendelene (de kontantgenererende enhetene) i løpet av perioden.
An entity shall disclose the following information for the aggregate impairment losses and the aggregate reversals of impairment losses recognised during the period for which no information is disclosed in accordance with paragraph 130: 
Et foretak skal opplyse om følgende for de samlede tap ved verdifall og de samlede reverseringene av tap ved verdifall innregnet i løpet av perioden, som det ikke er gitt noen informasjon om i samsvar med nr. 130:
An entity shall disclose the following for each material impairment loss recognised or reversed during the period for an individual asset, including goodwill, or a cash-generating unit: 
Et foretak skal opplyse om følgende for alle vesentlige tap ved verdifall innregnet eller reversert i løpet av perioden for en enkelteiendel, herunder goodwill, eller en kontantgenererende enhet:
the amount of reversals of impairment losses recognised in profit or loss and directly in equity during the period. 
omfanget av reverseringer av tap ved verdifall som er innregnet i resultatet og direkte mot egenkapital i løpet av perioden.
The information required in paragraph 126 may be presented with other information disclosed for the class of assets. 
Informasjonen som kreves i henhold til nr. 126, kan framlegges sammen med andre opplysninger som gis om eiendelsklassen.
An entity shall disclose the following for each class of assets: 
For hver klasse av eiendeler skal et foretak gi følgende opplysninger:
Any increase in the recoverable amount of goodwill in the periods following the recognition of an impairment loss for that goodwill is likely to be an increase in internally generated goodwill, rather than a reversal of the impairment loss recognised for the acquired goodwill. 
Enhver økning i det gjenvinnbare beløpet for goodwill i periodene etter innregning av et tap ved verdifall for slik goodwill er sannsynligvis en økning i internt opparbeidet goodwill, snarere enn en reversering av et tap ved verdifall innregnet for overtatt goodwill.
An impairment loss recognised for goodwill shall not be reversed in a subsequent period. 
Et tap ved verdifall innregnet for goodwill skal ikke reverseres i en etterfølgende periode.
The amount of the reversal of the impairment loss that would otherwise have been allocated to the asset shall be allocated pro rata to the other assets of the unit, except for goodwill. 
Reverseringsbeløpet for tapet ved verdifall som ellers skulle vært fordelt på eiendelen, skal fordeles proratarisk på de andre eiendelene i enheten, bortsett fra goodwill.
the carrying amount that would have been determined (net of amortisation or depreciation) had no impairment loss been recognised for the asset in prior periods. 
den balanseførte verdien som ville ha blitt beregnet (med fradrag for avskrivning) dersom det ikke var innregnet noe tap ved verdifall for eiendelen i tidligere perioder.
In allocating a reversal of an impairment loss for a cash-generating unit in accordance with paragraph 122, the carrying amount of an asset shall not be increased above the lower of: 
Når en reversering av et tap ved verdifall for en kontantgenererende enhet fordeles i henhold til nr. 122 skal en eiendels balanseførte verdi ikke økes til mer enn den laveste av følgende verdier:
A reversal of an impairment loss for a cash-generating unit shall be allocated to the assets of the unit, except for goodwill, pro rata with the carrying amounts of those assets. 
En reversering av et tap ved verdifall for en kontantgenererende enhet skal, bortsett fra goodwill, fordeles proratarisk på enhetens eiendeler med de balanseførte verdiene av disse eiendelene.
These increases in carrying amounts shall be treated as reversals of impairment losses for individual assets and recognised in accordance with paragraph 119. 
Disse økningene i balanseførte verdier skal behandles som reverseringer av tap ved verdifall for enkelteiendeler og innregnes i samsvar med nr. 119.
However, to the extent that an impairment loss on the same revalued asset was previously recognised in profit or loss, a reversal of that impairment loss is also recognised in profit or loss. 
I det omfang et tap ved verdifall på samme verdiregulerte eiendel tidligere ble innregnet i resultatet, innregnes en reversering av dette tapet ved verdifall også i resultatet.
A reversal of an impairment loss on a revalued asset is credited directly to equity under the heading revaluation surplus. 
En reversering av et tap ved verdifall på en verdiregulert eiendel krediteres direkte mot egenkapital under verdireguleringsreserven.
Any increase in the carrying amount of an asset other than goodwill above the carrying amount that would have been determined (net of amortisation or depreciation) had no impairment loss been recognised for the asset in prior years is a revaluation. 
Enhver økning i balanseført verdi av en annen eiendel enn goodwill utover den balanseførte verdien som ville blitt beregnet (med fradrag for avskrivning) dersom det ikke var innregnet noe tap ved verdifall for eiendelen i tidligere år, er en verdiregulering.
The increased carrying amount of an asset other than goodwill attributable to a reversal of an impairment loss shall not exceed the carrying amount that would have been determined (net of amortisation or depreciation) had no impairment loss been recognised for the asset in prior years. 
Den økte balanseførte verdien av en annen eiendel enn goodwill på grunn av reversering av et tap ved verdifall skal ikke overstige den balanseførte verdien som ville blitt beregnet (med fradrag for avskrivning) dersom det ikke var innregnet noe tap ved verdifall for eiendelen i tidligere år.