natgillin/translations-raw huggingface dataset:
There is no obligation in Community law to transmit the original or a copy of this type of certificate issued in another Member State to the national registration authorities of the Member State of destination. 
Det er ikke noe krav i fellesskapsretten om at originalen eller en kopi av et slikt vognkort som er utstedt i en annen medlemsstat, framlegges for de nasjonale registreringsmyndigheter i bestemmelsesmedlemsstaten.
The Commission takes the view, however, that national law may oblige the purchaser to submit a copy of the registration certificate issued in the Member State of origin before registering the motor vehicle, in order to avoid double administrative controls or to reduce vehicle crime. 
Kommisjonen mener imidlertid at det i nasjonal lovgivning kan stilles krav om at kjøperen framlegger en kopi av det vognkortet som er utstedt i opprinnelsesmedlemsstaten, før motorvognen registreres, for å unngå at den administrative kontrollen gjennomføres to ganger, eller for å redusere kjøretøykriminaliteten.
The harmonised registration certificate: The harmonised registration certificate issued by a Member State must be recognised by the other Member States for the vehicle's re-registration in another Member State ( ). 
Det harmoniserte vognkortet: Det harmoniserte vognkortet som er utstedt av en medlemsstat, må anerkjennes av de andre medlemsstatene før ny registrering av kjøretøyet i en annen medlemsstat( ).
When a buyer purchases a motor vehicle carrying the harmonised registration certificate, he will have received Part I of the previous registration certificate in every case and Part II if it was issued. 
Kjøperen av en motorvogn som har det harmoniserte vognkortet, mottar alltid del I av det tidligere vognkortet og mottar del II dersom denne er utstedt.
Part I of the previous registration certificate and Part II (if issued) must be transmitted to the registration authorities in the Member State of destination in order for these authorities to be able to withdraw the part(s) of the previous registration certificate. 
Del I og del II (dersom denne er utstedt) av det tidligere vognkortet må framlegges for registreringsmyndighetene i bestemmelsesmedlemsstaten, slik at disse myndighetene kan tilbakekalle denne eller disse delene av det gamle vognkortet.
They must, within two months, inform the authorities of the Member State which delivered the certificate of its withdrawal. 
De må innen to måneder underrette myndighetene i den medlemsstaten som utstedte vognkortet, om at det er tilbakekalt.
In addition, they must return the certificate which they have withdrawn to those authorities if they so request within six months of its withdrawal. 
De må dessuten returnere det vognkortet de har tilbakekalt, til nevnte myndigheter dersom disse anmoder om det innen seks måneder etter tilbakekallingen.
According to recital 7 of Directive 1999/37/EC Member States use a registration certificate consisting either of one single part or two separate parts, and "it is currently appropriate to allow both systems to coexist". 
I henhold til betraktning 7 i direktiv 1999/37/EF benytter medlemsstatene et vognkort som består av en enkelt del eller to særskilte deler, og «begge ordninger bør fortsatt være i bruk».
Consequently, Article 3(1) of Directive, the registration certificate consists of either a single part in accordance with Annex I or two parts in accordance with Annexes I and II. 
I henhold til artikkel 3 nr. 1 i direktivet skal derfor vognkortet bestå av enten en enkelt del i samsvar med vedlegg I eller av to deler i samsvar med vedlegg I og II.
The reference to Part II only applies to Member States who follow the system of registration certificate with two separate parts (Part I and Part II). 
Henvisningen til del II gjelder bare medlemsstater som bruker ordningen med vognkort som består av to særskilte deler (del I og del II).
The EC or national certificate of conformity: 
EF-samsvarssertifikat eller nasjonalt samsvarssertifikat:
national authorities may not request the EC certificate of conformity for vehicles previously registered in another Member State if the previous registration certificate of the vehicle fully complies with the model in Directive 1999/37/EC. 
De nasjonale myndigheter kan ikke kreve et EF-samsvarssertifikat for kjøretøyer som tidligere er registrert i en annen medlemsstat, dersom kjøretøyets tidligere vognkort er helt i samsvar med formatet i direktiv 1999/37/EF.
Pursuant to Article 4 of the Directive, the registration certificate issued by a Member State must be recognised by the other Member States for the re-registration of the motor vehicle in those States, 
I henhold til artikkel 4 i direktivet skal et vognkort utstedt av en annen medlemsstat anerkjennes av de andre medlemsstatene før motorvognen kan registreres på nytt i disse statene.
however, national authorities may request the EC certificate of conformity for vehicles previously registered in another Member State when the non-harmonised registration certificate of the other Member State does not allow them to identify the motor vehicle with sufficient precision, 
De nasjonale myndigheter kan imidlertid kreve et EF-samsvarssertifikat for kjøretøyer som tidligere er registrert i en annen medlemsstat, når de ikke kan identifisere motorvognen med tilstrekkelig nøyaktighet ved hjelp av det ikke-harmoniserte vognkortet fra den andre medlemsstaten.
if the motor vehicle has no EC certificate of conformity, the national authorities may request a national certificate of conformity; 
Dersom motorvognen mangler EF-samsvarssertifikat, kan de nasjonale myndigheter kreve et nasjonalt samsvarssertifikat.
Proof of payment of VAT, if the vehicle is new for VAT purposes (see section 3.5.1.); 
Bevis på at merverdiavgift er betalt, dersom kjøretøyet er nytt i merverdiavgiftssammenheng (se nr. 3.5.1).
A certificate of insurance; 
Forsikringsbevis.
A roadworthiness certificate if roadworthiness testing is obligatory for all re-registrations of motor vehicles previously registered in the same or in another Member State, respectively. 
En attest for teknisk kontroll er obligatorisk ved all ny registrering av motorvogner som tidligere har vært registrert i samme eller en annen medlemsstat.
TRANSFERRING A MOTOR VEHICLE TO ANOTHER MEMBER STATE 
INNFØRSEL AV EN MOTORVOGN TIL EN ANNEN MEDLEMSSTAT
A motor vehicle can obviously be put on a trailer or on a truck and brought to another Member State. 
En motorvogn kan selvfølgelig plasseres på en tilhenger eller en lastebil og transporteres til en annen medlemsstat.
Yet many motor vehicles will be driven to the Member State of destination. 
Mange motorvogner kjøres imidlertid til bestemmelsesmedlemsstaten.
Most Member States specify that, as a general rule, a motor vehicle cannot be driven on public roads without displaying a registration number. 
Hovedregelen i de fleste medlemsstater er at en motorvogn ikke kan kjøres på offentlig vei uten synlig registreringsnummer.
The standard situation is the motor vehicle being driven with the registration plates of the Member State of origin or the Member State of destination. 
Det vanligste er at motorvognen kjøres med opprinnelsesstatens eller bestemmelsesstatens kjennemerker.
Moreover, civil liability must remain covered by insurance ( ) and it is advisable for motorists to keep the "green card", i.e. the international certificate of insurance ( ) with them while using their vehicle. 
Kjøretøyet må dessuten ha gyldig ansvarsforsikring( ), og førerne bør ha med seg det «grønne kortet», det vil si det internasjonale forsikringsbeviset( ), når de bruker kjøretøyet.
However, following the signature of the Multilateral Agreement ( ) in all Member States (as well as in Andorra, Croatia, Lichtenstein Norway and Switzerland), the vehicle licence plate is the equivalent of an insurance certificate. 
Etter at den multilaterale avtalen( ) er underskrevet av alle medlemsstatene (samt Andorra, Kroatia, Liechtenstein, Norge og Sveits), anses kjøretøyets kjennemerker som et bevis på at kjøretøyet er forsikret.
This allows motor vehicles having a licence plate from one of these countries to circulate freely in this area without any checks of the compulsory motor liability insurance certificate at the borders. 
Det betyr at motorvogner med kjennemerker fra en av disse statene kan kjøre fritt i hele området uten at den lovpliktige ansvarsforsikringen kontrolleres ved grensene.
There are two ways to drive a motor vehicle lawfully to the Member State of destination: 
Det er to måter å kjøre en motorvogn lovlig til bestemmelsesmedlemsstaten på:
either the motor vehicle carries a professional registration plate or the motor vehicle carries a temporary registration plate. 
motorvognen har enten prøvekjennemerke eller midlertidig kjennemerke.
Council Directive 72/166/EEC of 24 April 1972 on the approximation of the laws of the Member States relating to insurance against civil liability in respect of the use of motor vehicles, and to the enforcement of the obligation to insure against such liability, as amended (OJ L 103, 2.5.1972, p. 1). 
Rådsdirektiv 72/166/EØF av 24. april 1972 om tilnærming av medlemsstatenes lovgivning om ansvarsforsikring for motorvogn og kontroll med at forsikringsplikten overholdes, med endringer (EFT L 103 av 2.5.1972, s. 1).
Any motorist can obtain a Green Card from the insurer who has issued for him/her the compulsory motor liability insurance. 
Alle førere kan få et grønt kort av det forsikringsselskapet som har utstedt hans eller hennes obligatoriske ansvarsforsikring.
The Green Card System was introduced in 1953 under the aegis of the Economic Commission for Europe of the United Nations and is managed by the Council of Bureaux. 
Ordningen med grønt kort ble innført i 1953 under ledelse av De forente nasjoners økonomiske kommisjon for Europa og administreres av Byråenes råd.
The Green Card certifies that the motorist has at least the minimum compulsory third party insurance cover required by the laws of the countries visited (for more info, see: http://www.cobx.org/public/NXhomeEng- Public.htm). 
Det grønne kortet attesterer at føreren har minst den lovpliktige ansvarsforsikringen med den minstedekning som kreves i henhold til lovgivningen i de landene som besøkes (flere opplysninger finnes på http://www.cobx.org/public/NXhomeEng-Public.htm).
Driving the motor vehicle with professional number plates 
Motorvogn med prøvekjennemerker
Professional registration schemes exist in most Member States in order to allow retailers to drive motor vehicles on public roads for a very short period without being obliged to formally register them. 
Det finnes særskilte registreringsordninger for næringsdrivende i de fleste medlemsstater, for at forhandlere skal kunne kjøre motorvogner på offentlig vei i et svært kort tidsrom uten å måtte registrere dem formelt.
Professional registration schemes are reserved for manufacturers, assemblers, distributors and dealers, with respect to motor vehicles which they possess. 
Disse registreringsordningene er forbeholdt motorvogner som eies av produsenter, monteringsforetak, distributører og forhandlere.
Most Member States do not issue professional registration certificates as such, involving identification of the motor vehicle. 
De fleste medlemsstater utsteder i denne forbindelse ikke noe egentlig vognkort der motorvognen identifiseres.
They usually provide another type of document, establishing the link between the registration plates and their holder, and/or require the holder to keep a logbook in which trips made with the registration plate are recorded. 
De utsteder en annen type dokument som viser forbindelsen mellom kjennemerkene og innehaveren, og/eller de krever at innehaveren fører en dagbok over all kjøring med kjennemerkene.
Article 35(1)(a) of the Vienna Convention on Road Traffic ( ) specifies that the Contracting Parties may not prohibit the movement of motor vehicles that are registered by another Contracting Party, provided the driver carries a registration certificate. 
I artikkel 35 nr. 1 bokstav a) i Wien-konvensjonen om veitrafikk( ) er det fastsatt at avtalepartene ikke kan forby ferdsel med motorvogner som er registrert av en annen avtalepart, forutsatt at føreren medbringer vognkort.
The Contracting Parties must also recognise registration certificates issued by other Contracting Parties in accordance with the Convention. 
Avtalepartene må dessuten anerkjenne vognkort som andre avtaleparter har utstedt i samsvar med konvensjonen.
However, there is no provision of the Convention which requires or permits the Contracting Parties to prohibit the free movement of vehicles not complying with the Convention. 
Konvensjonen inneholder imidlertid ingen bestemmelser som pålegger eller tillater avtalepartene å forby fri bevegelighet for kjøretøyer som ikke er i samsvar med konvensjonen.
United Nations — Economic Commission for Europe, 8 November 1968, as amended. 
De forente nasjoners europeiske økonomiske kommisjon, 8. november 1968, med endringer.
Considering the freedom of transit of goods within the Community ( ), the intra-Community movement of motor vehicles displaying a professional registration number issued in another Member State is governed by the EC Treaty ( ), and in particular by its Article 28. 
Det frie varebyttet innenfor Fellesskapet( ) innebærer at ferdsel innenfor Fellesskapet med motorvogner med prøvekjennemerker som er utstedt i en annen medlemsstat, omfattes av EF-traktaten( ), særlig artikkel 28.
Possible impediments must be justified in accordance with Article 30 of the EC Treaty or with one of the mandatory requirements accepted by the Court of Justice. 
Eventuelle hindringer må være berettiget i henhold til EF-traktatens artikkel 30 eller et av de tvingende hensyn som godtas av Domstolen.
Point 18 of the Judgement of the Court of Justice of 23 October 2003, Administration des douanes et droits indirects v Rioglass SA and Transremar SL, Case C-115/02, ECR 2003, p. I-12705, point 18. 
Premiss 18 i Domstolens dom av 23. oktober 2003, Administration des douanes et droits indirects mot Rioglass SA og Transremar SL, sak C-115/02, samling 2003, s. I-12705, premiss 18.
See Judgement of the Court of Justice of 2 October 2003, Criminal proceedings against Marco Grilli, Case C-12/02, ECR 2003, p. I-11585. 
Se Domstolens dom av 2. oktober 2003, straffesak mot Marco Grilli, sak C-12/02, samling 2003, s. I-11585.
The principle that each Member State shall take all appropriate measures to ensure that civil liability in respect of the use of vehicles normally based in its territory is covered by insurance normally also applies to vehicles carrying professional registration plates. 
Prinsippet om at hver enkelt medlemsstat skal treffe alle hensiktsmessige tiltak for å sikre at motorvogner som normalt er hjemmehørende på dens territorium, har ansvarsforsikring, gjelder normalt også for kjøretøyer med prøvekjennemerker.
The extent of the liability covered and the terms and conditions of the cover are determined on the basis of these measures. 
Hvilke skader som dekkes, samt forsikringsvilkårene fastsettes på grunnlag av disse tiltakene.
However, Member States may exclude vehicles carrying professional registration plates from this obligation (i.e. derogate from the abovementioned provision), if such plates appear on a list drawn up by the Member State concerned and communicated to the other Member States and to the Commission. 
Medlemsstatene kan imidlertid unnta kjøretøyer med prøvekjennemerker fra denne forpliktelsen (dvs. fravike ovennevnte bestemmelse) dersom disse kjennemerkene er oppført på en liste som den berørte medlemsstat har utarbeidet og sendt til de andre medlemsstatene og til Kommisjonen.
In that case, the other Member States retain the right to require that the person having custody of such a vehicle be in possession of a valid green card or that he conclude a frontier insurance contract complying with the requirements of the Member State concerned ( ). 
I så fall har de andre medlemsstatene rett til å kreve at kjøretøyets bruker er i besittelse av et gyldig grønt kort eller inngår en grenseforsikringsavtale som oppfyller vilkårene i den berørte medlemsstaten( ).
However, a new amendment to Directive 72/166/EEC introduced by the fifth motor insurance Directive 2005/14/EC ( ) states that vehicles exempted from the insurance obligation on the grounds of bearing a special plate should be treated in the same way as uninsured vehicles. 
I henhold til en ny endring av direktiv 72/166/EØF innført ved femte direktiv om motorvognforsikring, 2005/14/EF( ), skal imidlertid kjøretøyer som er unntatt fra forsikringsplikten fordi de har et særskilt kjennemerke, behandles på samme måte som uforsikrede kjøretøyer.
Victims of accidents caused by such vehicles will have the right to apply for compensation to the compensation body of the country in which the accident occurred. 
Skadelidte ved ulykker som skyldes slike kjøretøyer, kan søke erstatning hos erstatningsorganet i den staten der ulykken inntraff.
This body should then have a claim against the guarantee fund established in the country in which the vehicle is normally based. 
Dette organet skal i sin tur kunne kreve erstatning fra garantifondet i den stat der kjøretøyet normalt er hjemmehørende.
To be implemented by Member States by 11 June 2007 at the latest. 
Skal gjennomføres av medlemsstatene senest 11. juni 2007.
The motor vehicle carries a temporary registration plate 
Motorvogn med midlertidige kjennemerker
Many Member States have put in place a system of temporary registration so that the motor vehicle can be driven for a short period before it obtains final registration or before it leaves the territory. 
Mange medlemsstater har innført en ordning med midlertidig registrering, slik at motorvognen kan kjøres i et kort tidsrom før den blir endelig registrert eller forlater staten.
Temporary registration usually takes place in the Member State of origin of the vehicle. 
Den midlertidige registreringen foretas vanligvis i motorvognens opprinnelsesmedlemsstat.
However, the Commission takes the view that the general principle of freedom of transit of goods and the directive on registration documents for vehicles entail that the Member State of origin should also accept the use — on its territory — of temporary registration plates and certificates issued by the Member State of destination. 
Kommisjonen mener imidlertid at det alminnelige prinsipp om fritt varebytte og direktivet om registreringsdokumenter for kjøretøyer innebærer at opprinnelsesmedlemsstaten også bør godta at midlertidige kjennemerker og vognkort som er utstedt av bestemmelsesmedlemsstaten, brukes på dens territorium.
For temporary registration: 
Ved midlertidig registrering kan medlemsstatene
Member States may issue a temporary registration certificate that does not differ, or only slightly differs from the model set out in Directive 1999/37/EC. 
utstede et midlertidig vognkort som ikke eller bare i liten grad avviker fra formatet fastsatt i direktiv 1999/37/EF.
In that case, other Member States are obliged to recognise the temporary registration certificate issued by a Member State for the identification of the vehicle in international traffic, provided that the driver carries Part I of the registration certificate pursuant to Article 5(1) of the Directive ( ), 
I så fall må de andre medlemsstatene anerkjenne det midlertidige vognkortet som en medlemsstat har utstedt for å identifisere kjøretøyet i internasjonal trafikk, forutsatt at føreren medbringer del I av vognkortet i henhold til direktivets artikkel 5 nr. 1( ), eller
Directive 1999/37 EC also applies to temporary registration certificates, which should be recognised by the Member States based on Article 1(2)(b), and Article 4 of the Directive. 
Direktiv 1999/37/EF får også anvendelse på midlertidige vognkort, som skal anerkjennes av medlemsstatene i henhold til direktivets artikkel 1 nr. 2 bokstav b) og artikkel 4.
alternatively, the temporary registration certificate may substantially differ from the model set out in Directive 1999/37/EC. 
utstede et midlertidig vognkort som avviker i vesentlig grad fra formatet fastsatt i direktiv 1999/37/EF.
Other Member States must, in principle, recognise the certificate in accordance with Articles 28 and 30 of the EC Treaty. 
I så fall må de andre medlemsstatene i prinsippet anerkjenne vognkortet i samsvar med EF-traktatens artikkel 28 og 30.
The free movement of the motor vehicle carrying a temporary registration plate and certificate may only be impeded for reasons relating to road safety (such as the driving capacities of the driver, his compliance with the local rules of the road or the roadworthiness of the motor vehicle), in case of reasonable suspicion of vehicle theft or when the controlling authorities have reasonable doubts about the validity of the certificate. 
Den frie bevegeligheten for motorvogner med midlertidige kjennemerker og midlertidig vognkort kan bare innskrenkes av hensyn til trafikksikkerheten (f.eks. førerens kjøreevne, førerens overholdelse av de lokale trafikkreglene eller motorvognens tekniske stand), når det er begrunnet mistanke om at kjøretøyet er stjålet, eller når tilsynsmyndighetene har begrunnet tvil om vognkortets gyldighet.
In addition, motorists are recommended to carry the "green card "confirming insurance coverage at least at the minimum compulsory level required by the laws of the country which is visited. 
Motorvognførere anbefales dessuten å medbringe det «grønne kortet», som attesterer at de har ansvarsforsikring med minst den dekningen som er lovpliktig i den staten de besøker.
During the journey and until its final registration in the Member State of destination, the vehicle has to be covered by an insurance policy issued by an insurer authorised to operate in the state of origin of the vehicle. 
Under reisen og inntil kjøretøyet blir endelig registrert i bestemmelsesmedlemsstaten, må det være dekket av en forsikring utstedt av et forsikringsselskap som har tillatelse til å utøve virksomhet i kjøretøyets opprinnelsesstat.
However, a new rule ( ) that has to be transposed by Member States by 11 June 2007 at the latest, specifies that where a vehicle is dispatched from one Member State to another, the Member State where the risk is situated shall be considered the Member State of destination, immediately upon acceptance of delivery by the purchaser for a period of thirty days, even though the vehicle has not formally been registered in the Member State of destination. 
I en ny bestemmelse( ) som medlemsstatene må ha innarbeidet senest 11. juni 2007, er det imidlertid fastsatt at, når et kjøretøy sendes fra en medlemsstat til en annen, skal den medlemsstaten der risikoen foreligger, anses som bestemmelsesmedlemsstaten i 30 dager fra det tidspunkt kjøperen aksepterer leveringen, selv om kjøretøyet ikke er formelt registrert i bestemmelsesmedlemsstaten.
This will enable the purchaser of the vehicle to obtain insurance cover in his Member State of residence even though the vehicle still bears a foreign registration plate (temporary plate of the country of origin). 
Dette gir kjøperen av kjøretøyet mulighet til å tegne forsikring i sin bostedsstat selv om kjøretøyet fortsatt har utenlandske kjennemerker (midlertidige kjennemerker fra opprinnelsesstaten).
In practical terms, this means that insurance should be taken out in the country of destination. 
I praksis betyr dette at forsikringen bør tegnes i bestemmelsesstaten.
Such insurance can be offered by insurance undertakings established in the Member State of destination, or established in other Member States which provide services in the Member State of destination based on free provision of services or freedom of establishment. 
Slik forsikring kan tilbys av forsikringsselskaper som er etablert i bestemmelsesmedlemsstaten, eller som er etablert i en annen medlemsstat og yter tjenester i bestemmelsesmedlemsstaten på grunnlag av adgangen til å yte tjenester eller etableringsadgangen.