natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Since N 1 vehicles exhibit construction features similar to those of M 1 vehicles, it is also appropriate to lay down harmonised technical requirements for vehicles of category N 1 in order to allow such vehicles produced in small series to access the internal market. 
Ettersom kjøretøyer i gruppe N 1 har konstruksjonsegenskaper som tilsvarer kjøretøyer i gruppe M 1 , bør det også fastsettes harmoniserte tekniske krav til kjøretøyer i gruppe N 1 for å tillate slike kjøretøyer produsert i små serier på det indre marked.
amending, for the purpose of adapting its technical provisions, Council Directive 86/297/EEC on the approximation of the laws of the Member States relating to the power take-offs of tractors and their protection 
om endring av rådsdirektiv 86/297/EØF av 26. mai 1986 om tilnærming av medlemsstatenes lovgivning om kraftuttak på traktorer og vern av dem, for å tilpasse det til den tekniske utvikling
Section 4.2 of Annex I to Council Directive 86/297/EEC( ) sets out general provisions for front power take-off (PTO). 
I nr. 4.2 i vedlegg I til rådsdirektiv 86/297/EØF( ) er det fastsatt allmenne bestemmelser om frontmonterte kraftuttak.
The requirements for front power take-off set out in Directive 86/297/EEC only concern safety issues, that is, the PTO location, the requirements of shielding and the clearance zone. 
Kravene til frontmonterte kraftuttak fastsatt i direktiv 86/297/EØF omfatter bare sikkerhetsspørsmål, dvs. kraftuttakets plassering, kravene til avskjerming og frisonen.
The PTO location imposed by Directive 86/297/EEC is not compatible with several tractor categories currently on the market and their mounted implements. 
Den plasseringen av frontmonterte kraftuttak som kreves i henhold til direktiv 86/297/EØF, er ikke forenlig med flere av de gruppene av traktorer som finnes på markedet i dag, eller deres påmonterte redskaper.
Table 2 of Annex I to Directive 86/297/EEC already excludes tractor categories T4.1 and T4.3 from the location requirements. 
I henhold til tabell 2 i vedlegg I til direktiv 86/297/EØF er traktorer i gruppe T4.1 og T4.3 allerede unntatt fra plasseringskravene.
Difficulties of the same kind are encountered in the corresponding C categories. 
Samme type vanskeligheter forekommer i de tilsvarende C-gruppene.
Table 2 is deleted. 
Tabell 2 utgår.
In the case of tractors of category T3, the standard only applies when the tractor is equipped with a power take-off specified in that standard. 
For traktorer i gruppe T3 får standarden anvendelse bare når traktoren er utstyrt med et kraftuttak som angitt i nevnte standard.
However, other vehicle categories, such as T2 and certain smaller T1 tractors, could be equipped with special power take-off types, which are not covered by the standard. 
Imidlertid kan også andre kjøretøygrupper, f.eks. T2 og visse mindre traktorer i gruppe T1, utstyres med særlige typer kraftuttak som ikke omfattes av standarden.
However, these location requirements are not compatible with a large number of agricultural and forestry tractors due to new design requirements. 
Disse plasseringskravene er imidlertid ikke forenlige med et stort antall jordbruks- og skogbrukstraktorer, på grunn av nye konstruksjonskrav.
Table 2 of that Annex provides for the application of standard ISO 8759-1:1998 to categories of tractors equipped with front power take-off which also sets dimensions for the front PTO location. 
I tabell 2 i nevnte vedlegg er det fastsatt at ISO-standard 8759-1:1998 skal anvendes på grupper av traktorer som er utstyrt med frontmontert kraftuttak, og hvilke dimensjoner som gjelder ved plassering av frontmonterte kraftuttak.
As the specifications of standard ISO 8759-1:1998 with the exception of clause 4.2, are to apply to tractors of all T and C categories which are equipped with front power take-offs, Table 2 becomes redundant and should therefore be deleted. 
Ettersom spesifikasjonene i ISO-standard 8759-1:1998, med unntak av punkt 4.2, gjelder for traktorer i alle T- og C-grupper som er utstyrt med frontmontert kraftuttak, blir tabell 2 overflødig og bør derfor utgå.
The specifications of ISO 8759-1:1998, with the exception of its clause 4.2, apply to tractors of all T and C categories which are equipped with front power take-offs as specified in this standard.’; 
Spesifikasjonene i ISO-standard 8759-1:1998, med unntak av punkt 4.2, får anvendelse på traktorer i alle T- og C-grupper som er utstyrt med frontmontert kraftuttak som angitt i nevnte standard.»
Having regard to Directive 2003/37/EC of the European Parliament and of the Council of 26 May 2003 on type-approval of agricultural or forestry tractors, their trailers and interchangeable towed machinery, together with their systems, components and separate technical units and repealing Directive 74/150/EEC( ), and in particular point (b) of Article 19(1) thereof, 
under henvisning til europaparlaments- og rådsdirektiv 2003/37/EF av 26. mai 2003 om typegodkjenning av jordbruks- eller skogbrukstraktorer, tilhengere og utskiftbare trukne maskiner, samt deres systemer, deler og tekniske enheter, og om oppheving av direktiv 74/150/EØF( ), særlig artikkel 19 nr. 1 bokstav b), og
Tractors of categories T1, T2, T3, T4.2 and T5, in addition to those of categories T4.1 and T4.3 currently exempted from the requirements of clause 4.2 of standard ISO 8759-1:1998, cannot comply with such requirements. 
Foruten traktorer i gruppe T4.1 og T4.3, som i dag er unntatt fra kravene i punkt 4.2 i ISO-standard 8759-1:1998, kan traktorer i gruppe T1, T2, T3, T4.2 og T5 heller ikke oppfylle disse kravene.
Several tractors can be equipped with special power take-off types, to which standard ISO 8759-1:1998 does not apply. 
Flere traktorer kan utstyres med særlige typer kraftuttak som ikke omfattes av ISO-standard 8759-1:1998.
Consequently, exemption from the requirements of standard ISO 8759-1:1998 should also be extended to tractor categories T1 and T2. 
Følgelig bør unntaket fra kravene i ISO-standard 8759-1:1998 gjelde også for traktorer i gruppe T1 og T2.
Provisions for front power take-offs 
Bestemmelser om frontmonterte kraftuttak
amending the Annexes to Directive 2006/87/EC of the European Parliament and of the Council laying down technical requirements for inland waterway vessels 
om endring av vedleggene til europaparlaments- og rådsdirektiv 2006/87/EF om fastsettelse av tekniske krav til fartøyer for fart på innlands vannveier
Having regard to Directive 2006/87/EC of the European Parliament and of the Council of 12 December 2006 laying down technical requirements for inland waterway vessels and repealing Council Directive 82/714/EEC ( ), and in particular the first sentence of Article 20(1) first subparagraph thereof, 
under henvisning til europaparlaments- og rådsdirektiv 2006/87/EF av 12. desember 2006 om fastsettelse av tekniske krav til fartøyer for fart på innlands vannveier, og om oppheving av rådsdirektiv 82/714/EØF( ), særlig artikkel 20 nr. 1 første ledd, og
Since the adoption of the Directive 2006/87/EC in December 2006, amendments to the Rhine Vessel Inspection Regulation have been agreed pursuant to Article 22 of the Revised Convention for Rhine Navigation. 
Etter at direktiv 2006/87/EF ble vedtatt i desember 2006, har det i henhold til artikkel 22 i Den reviderte konvensjon om skipsfart på Rhinen blitt vedtatt endringer av reglene for besiktelse av fartøyer på Rhinen.
It should be ensured that the Community inland navigation certificate and the vessel certificate delivered in accordance with the Rhine Vessel Inspection Regulation are issued on the basis of technical requirements which guarantee an equivalent level of safety. 
Det bør sikres at fellesskapssertifikatet for fart på innlands vannveier og fartøysertifikatet som utstedes i henhold til reglene for besiktigelse av fartøyer på Rhinen, utstedes på grunnlag av tekniske krav som sikrer et likeverdig sikkerhetsnivå.
In order to avoid distortions of competition as well as different levels of safety, the amendments to Directive 2006/87/EC should enter into force as quickly as possible. 
For å unngå konkurransevridning og ulike sikkerhetsnivåer, bør endringene av direktiv 2006/87/EF tre i kraft så raskt som mulig.
Following the adoption of Commission Implementing Decisions 2012/64/EU ( ), 2012/65/EU ( ) and 2012/66/EU ( ) of 2 February 2012 on the approval of three classification societies in accordance with Article 10 of Directive 2006/87/EC the necessary amendments to Annex VII to Directive 2006/87/EC should be made. 
Etter vedtakelsen av kommisjonsbeslutning 2012/64/EU( ), 2012/65/EU( ) og 2012/66/EU( ) av 2. februar 2012 om godkjenning av tre klassifikasjonsselskaper i samsvar med artikkel 10 i direktiv 2006/87/EF bør det foretas nødvendige endringer av vedlegg VII til direktiv 2006/87/EF.
OJ L 33, 4.2.2012, p. 6. 
EUT L 33 av 4.2.2012, s. 6.
The measures provided for in this Directive are in accordance with the opinion of the Committee referred to in Article 7 of Council Directive 91/672/EEC of 16 December 1991 on the reciprocal recognition of national boatmasters’ certificates for the carriage of goods and passengers by inland waterway ( ), 
Tiltakene fastsatt i dette direktiv er i samsvar med uttalelse fra komiteen nevnt i artikkel 7 i rådsdirektiv 91/672/EØF av 16. desember 1991 om gjensidig anerkjennelse av nasjonale skipsførersertifikater for transport av gods og passasjerer på innlands vannveier( ) —
Annex IX to Directive 2006/87/EC is amended in accordance with Annex III to this Directive. 
Vedlegg IX til direktiv 2006/87/EF endres i samsvar med vedlegg III til dette direktiv.
amending Annex II to Directive 2006/87/EC of the European Parliament and of the Council laying down technical requirements for inland waterway vessels 
om endring av vedlegg II til europaparlaments- og rådsdirektiv 2006/87/EF om fastsettelse av tekniske krav til fartøyer for fart på innlands vannveier
Having regard to Directive 2006/87/EC of the European Parliament and of the Council of 12 December 2006 laying down technical requirements for inland waterway vessels and repealing Council Directive 82/714/EEC( ), and in particular the first sentence of Article 20(1) first subparagraph thereof, 
under henvisning til europaparlaments- og rådsdirektiv 2006/87/EF av 12. desember 2006 om fastsettelse av tekniske krav til fartøyer for fart på innlands vannveier, og om oppheving av rådsdirektiv 82/714/EØF( ), særlig artikkel 20 nr. 1 første ledd, og
Since the adoption of the Directive 2006/87/EC, amendments to the Rhine Vessel Inspection Regulation have been agreed pursuant to Article 22 of the Revised Convention for Rhine Navigation. 
Etter at direktiv 2006/87/EF ble vedtatt, har det i henhold til artikkel 22 i Den reviderte konvensjon om skipsfart på Rhinen blitt vedtatt endringer av reglene for besiktelse av fartøyer på Rhinen.
It should be ensured that the Community inland navigation certificate and the vessel certificate delivered in accordance with Article 22 of the Revised Convention for Rhine Navigation are issued on the basis of technical requirements which guarantee an equivalent level of safety. 
Det bør sikres at fellesskapssertifikatet for fart på innlands vannveier og fartøysertifikatet som utstedes i henhold til artikkel 22 i Den reviderte konvensjon om skipsfart på Rhinen, utstedes på grunnlag av tekniske krav som sikrer et likeverdig sikkerhetsnivå.
The measures provided for in this Directive are in accordance with the opinion of the Committee referred to in Article 7 of Council Directive 91/672/EEC of 16 December 1991 on the reciprocal recognition of national boatmasters’ certificates for the carriage of goods and passengers by inland waterway( ), 
Tiltakene fastsatt i dette direktiv er i samsvar med uttalelse fra komiteen nevnt i artikkel 7 i rådsdirektiv 91/672/EØF av 16. desember 1991 om gjensidig anerkjennelse av nasjonale skipsførersertifikater for transport av gods og passasjerer på innlands vannveier( ) —
Directive 2006/87/EC is amended in accordance with the Annex to this Directive. 
Direktiv 2006/87/EF endres i samsvar med vedlegget til dette direktiv.
Member States which have inland waterways as referred to in Article 1(1) of Directive 2006/87/EC shall bring into force the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with this Directive at the latest by 1 December 2013. 
Medlemsstater som har innlands vannveier som nevnt i artikkel 1 nr. 1 i direktiv 2006/87/EF, skal senest 1. desember 2013 sette i verk de lover og forskrifter som er nødvendige for å etterkomme dette direktiv.
DIRECTIVE 2012/35/EU OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL 
EUROPAPARLAMENTS- OG RÅDSDIREKTIV 2012/35/EU
amending Directive 2008/106/EC on the minimum level of training of seafarers 
om endring av direktiv 2008/106/EF om minstekrav til sjøfolks opplæringsnivå
OJ C 43, 15.2.2012, p. 69. 
EUT C 43 av 15.2.2012, s. 69.
Position of the European Parliament of 23 October 2012 (not yet published in the Official Journal) and decision of the Council of 13 November 2012. 
Europaparlamentets holdning av 23. oktober 2012 (ennå ikke offentliggjort i EUT) og rådsbeslutning av 13. november 2012.
The training and certification of seafarers is regulated by the International Maritime Organisation (IMO) Convention on Standards of Training, Certification and Watchkeeping for Seafarers 1978 (the ‘STCW Convention’), which entered into force in 1984 and which was significantly amended in 1995. 
Opplæring av og utstedelse av sertifikater til sjøfolk er regulert ved Den internasjonale sjøfartsorganisasjons (IMO) konvensjon om normer for opplæring, sertifikater og vakthold for sjøfolk av 1978 («STCW-konvensjonen»), som trådte i kraft i 1984 og ble vesentlig endret i 1995.
The STCW Convention was incorporated into Union law for the first time by Council Directive 94/58/EC of 22 November 1994 on the minimum level of training of seafarers( ). 
STCW-konvensjonen ble innarbeidet i unionsretten for første gang ved rådsdirektiv 94/58/EF av 22. november 1994 om minstekrav til sjøfolks opplæringsnivå( ).
The Union rules on training and certification of seafarers were later adapted to the subsequent amendments to the STCW Convention, and a common Union mechanism for the recognition of the systems of training and certification of seafarers in third countries was set up. 
Unionsreglene for opplæring av og utstedelse av sertifikater til sjøfolk ble senere tilpasset til de etterfølgende endringer av STCW-konvensjonen, og det ble innført en felles unionsordning for anerkjennelse av systemene for opplæring og utstedelse av sertifikater til sjøfolk i tredjestater.
Those rules are, as the result of a recast, contained in Directive 2008/106/EC of the European Parliament and of the Council( ). 
Disse regler er som følge av en omarbeiding inntatt i europaparlaments- og rådsdirektiv 2008/106/EF( ).
OJ L 319, 12.12.1994, p. 28. 
EFT L 319, 12.12.1994, s. 28.
A Conference of Parties to the STCW Convention held in Manila in 2010 introduced significant amendments to the STCW Convention (the ‘Manila amendments’), namely on the prevention of fraudulent practices for certificates, in the field of medical standards, in the matter of training on security, including piracy and armed robbery, and with respect to training in technology-related matters. 
En konferanse for partene i STCW-konvensjonen, som ble avholdt i Manila i 2010, innførte vesentlige endringer til STCW-konvensjonen («Manila-endringene»), nemlig om forebygging av bedrageri i forbindelse med utstedelse av sertifikater på området medisinske krav, når det gjelder opplæring i sikkerhet, herunder mot piratvirksomhet og væpnet ran, og med hensyn til opplæring i teknologirelaterte spørsmål.
The Manila amendments also introduced requirements for able seafarers and established new professional profiles, such as electro-technical officers. 
Manila-endringene innførte også krav til matroser og opprettet nye stillingsbetegnelser, for eksempel skipselektrikeroffiserer.
All Member States are parties to the STCW Convention and none of them has objected to the Manila amendments under the procedure foreseen to that effect. 
Alle medlemsstater er part i STCW-konvensjonen, og ingen av dem har gjort innsigelse mot Manila-endringene i samsvar med framgangsmåten for dette formål.
Member States should therefore align their national rules with the Manila amendments. 
Medlemsstater bør derfor tilpasse sine nasjonale regler til Manila-endringene.
A conflict between the international commitments of Member States and their Union commitments should be avoided. 
En konflikt mellom medlemsstatenes internasjonale forpliktelser og deres unionsforpliktelser bør unngås.
Moreover, given the global nature of shipping, Union rules on training and certification of seafarers should be kept in line with international rules. 
Med tanke på skipsfartens globale karakter bør unionsreglene for opplæring og utstedelse av sertifikater til sjøfolk være i tråd med de internasjonale regler.
Several provisions of Directive 2008/106/EC should, therefore, be amended in order to reflect the Manila amendments. 
Flere bestemmelser i direktiv 2008/106/EF bør derfor endres for å gjenspeile Manila-endringene.
Improved training for seafarers should cover proper theoretical and practical training so as to ensure that seafarers are qualified to meet security and safety standards and are able to respond to hazards and emergencies. 
Bedre opplæring for sjøfolk bør omfatte hensiktsmessig teoretisk og praktisk opplæring for å sikre at sjøfolkene er kvalifisert til å oppfylle sikkerhetsstandardene og kan håndtere farer og nødssituasjoner.
Quality standards and quality standards systems should be developed and implemented taking into account, where applicable, the Recommendation of the European Parliament and of the Council of 18 June 2009 on the establishment of a European Quality Assurance Reference Framework for Vocational Education and Training( ) and related measures adopted by the Member States. 
Kvalitetsstandarder og systemer for kvalitetsstandarder bør utarbeides og gjennomføres idet det tas hensyn til, der dette er relevant, europaparlaments- og rådsrekommandasjon av 18. juni 2009 om opprettelse av en europeisk referanseramme for kvalitetssikring av yrkesrettet utdanning og opplæring( ) og tilknyttede tiltak vedtatt av medlemsstatene.
OJ C 155, 8.7.2009, p. 1. 
EUT C 155, 8.7.2009, s. 1.
European social partners have agreed on minimum hours of rest applicable to seafarers and Directive 1999/63/EC( ) was adopted with a view to implementing that agreement. 
Partene i arbeidslivet i Europa har inngått avtale om korteste hviletid for sjøfolk, og direktiv 1999/63/EF( ) ble vedtatt for å gjennomføre denne avtalen.
That Directive also allows for the possibility to authorise exceptions to the minimum hours of rest for seafarers. 
Nevnte direktiv gir også mulighet for å godkjenne unntak fra bestemmelsene om korteste hviletid for sjøfolk.
The possibility to authorise exceptions should, however, be limited in terms of maximum duration, frequency and scope. 
Muligheten for å godkjenne unntak bør imidlertid være begrenset med hensyn til lengste varighet, hyppighet og omfang.
The Manila amendments aimed, amongst other things, to set objective limits to the exceptions to the minimum rest hours for watchkeeping personnel and seafarers with designated tasks related to safety, security and prevention of pollution with a view to preventing fatigue. 
Formålet med Manila-endringene var blant annet, for å forebygge tretthet, å fastsette objektive begrensninger for unntak fra bestemmelsene om korteste hviletid for vakthavende personell og sjøfolk med oppgaver innenfor sikkerhet og forebygging av forurensning.
The Manila amendments should be incorporated in Directive 2008/106/EC in a manner that ensures coherence with Directive 1999/63/EC, as amended by Directive 2009/13/EC( ). 
Manila-endringene bør innarbeides i direktiv 2008/106/EF på en måte som sikrer sammenheng med direktiv 1999/63/EF, som endret ved direktiv 2009/13/EF( ).
Council Directive 1999/63/EC of 21 June 1999 concerning the Agreement on the organisation of working time of seafarers concluded by the European Community Shipowners’ Association (ECSA) and the Federation of Transport Workers’ Unions in the European Union (FST) — Annex: 
Rådsdirektiv 1999/63/EF av 21. juni 1999 om avtalen om organisering av sjøfolks arbeidstid inngått mellom Sammenslutningen av skipsredere i Den europeiske union (ECSA) og Sammenslutningen av transportarbeiderforbund i Den europeiske union (FST) — Vedlegg
European Agreement on the organisation of working time of seafarers (OJ L 167, 2.7.1999, p. 33). 
Europeisk avtale om organisering av sjøfolks arbeidstid (EFT L 167 av 2.7.1999, s. 33).
Council Directive 2009/13/EC of 16 February 2009 implementing the Agreement concluded by the European Community Shipowners’ Associations (ECSA) and the European Transport Workers’ Federation (ETF) on the Maritime Labour Convention, 2006 (OJ L 124, 20.5.2009, p. 30). 
Rådsdirektiv 2009/13/EF av 16. februar 2009 om gjennomføring av avtalen inngått av Sammenslutningen av skipsredere i Den europeiske union (ECSA) og Den europeiske transportarbeiderføderasjon (ETF) i tilknytning til Konvensjon om sjøfolks arbeids- og levevilkår, 2006, (EUT L 124 av 20.5.2009, s. 30).
Further recognising the importance of setting out minimum requirements governing the living and working conditions of all seafarers, Directive 2009/13/EC will take effect as specified therein, when the Maritime Labour Convention, 2006, enters into force. 
I erkjennelse av betydningen av å fastsette minstekrav vedrørende sjøfolks arbeids- og levevilkår vil direktiv 2009/13/EF tre i kraft som angitt i dette, når konvensjonen om sjøfolks arbeids- og levevilkår av 2006 trer i kraft.
Directive 2008/106/EC also contains a mechanism for the recognition of the systems of training and certification of seafarers of third countries. 
Direktiv 2008/106/EF inneholder også en ordning for anerkjennelse av systemene for opplæring av og utstedelse av sertifikater til sjøfolk i tredjestater.
The recognition is granted by the Commission in accordance with a procedure under which the Commission is assisted by the European Maritime Safety Agency (the ‘Agency’) established by Regulation (EC) No 1406/2002 of the European Parliament and of the Council( ) and by the Committee on Safe Seas and the Prevention of Pollution from Ships (COSS), established by Regulation (EC) No 2099/2002 of the European Parliament and of the Council( ). 
Anerkjennelsen gis av Kommisjonen i samsvar med en framgangsmåte der Kommisjonen bistås av Det europeiske sjøsikkerhetsbyrå («Byrået»), opprettet ved europaparlaments- og rådsforordning (EF) nr. 1406/2002( ), og Komiteen for sjøsikkerhet og hindring av forurensning fra skip (COSS), nedsatt ved europaparlaments- og rådsforordning (EF) nr. 2099/2002( ).
Experience gained in applying that procedure suggests that it should be changed, namely with respect to the deadline for the Commission decision. 
De erfaringer som er gjort med anvendelsen av nevnte framgangsmåte, tyder på at den bør endres, særlig når det gjelder fristen for Kommisjonens beslutning.
Since the recognition requires an inspection to be performed by the Agency, which has to be planned and carried out, and, in most cases, involves significant adjustments to the STCW Convention requirements by the third country concerned, the whole process cannot be completed in three months. 
Ettersom en anerkjennelse krever at Byrået gjør en inspeksjon, som må planlegges og gjennomføres, og som i de fleste tilfeller innebærer at den berørte tredjestat må foreta vesentlige tilpasninger for å oppfylle STCW-konvensjonens krav, kan hele prosessen ikke gjennomføres på tre måneder.
On the basis of experience, a more realistic time-frame in this respect appears to be 18 months. 
Erfaringene viser at en mer realistisk tidsramme i så henseende er 18 måneder.