natgillin/translations-raw huggingface dataset:
( ) Directive 2004/38/EC of the European Parliament and of the Council of 29 April 2004 on the right of citizens of the Union and their family members to move and reside freely within the territory of the Member States, amending Regulation (EEC) No 1612/68 and repealing Directives 64/221/EEC, 68/360/EEC, 72/194/EEC, 73/148/EEC, 75/34/EEC, 75/35/EEC, 90/364/EEC, 90/365/EEC and 93/96/EEC (OJ L 158, 30.4.2004, p. 77).
( ) Europaparlaments- og rådsdirektiv 2004/38/EF av 29. april 2004 om unionsborgeres og deres familiemedlemmers rett til å ferdes og oppholde seg fritt på medlemsstatenes territorium, om endring av forordning (EØF) nr. 1612/68 og om oppheving av direktiv 64/221/EØF, 68/360/EØF, 72/194/EØF, 73/148/EØF, 75/34/EØF, 75/35/EØF, 90/364/EØF, 90/365/EØF og 93/96/EØF (EUT L 158 av 30.4.2004, s. 77).
With respect to Union workers and members of their family exercising their right to free movement, Article 45 TFEU confers substantial rights for the exercise of this fundamental freedom, which are further specified in Regulation (EU) No 492/2011 of the European Parliament and of the Council ( ).
Når det gjelder unionsarbeidstakere og deres familiemedlemmer som utøver sin rett til fri bevegelighet, gir artikkel 45 TEUV betydelige rettigheter ved utøvelse av denne grunnleggende frihet; disse rettigheter er nærmere fastsatt i europaparlaments- og rådsforordning (EU) nr. 492/2011( ).
( ) Regulation (EU) No 492/2011 of the European Parliament and of the Council of 5 April 2011 on freedom of movement for workers within the Union (OJ L 141, 27.5.2011, p. 1).
( ) Europaparlaments- og rådsforordning (EU) nr. 492/2011 av 5. april 2011 om fri rørsle for arbeidstakarar innanfor Unionen (EUT L 141 av 27.5.2011, s. 1).
In the Commission Communication entitled ‘Towards a job-rich recovery’ of 18 April 2012 (the Employment Package), the Commission announced its intention to: present a legislative proposal (information and advice) in order to support mobile workers in the exercise of rights derived from the TFEU and Regulation (EU) No 492/2011, and urged Member States to: raise awareness of and access to rights conferred by Union law in relation to anti-discrimination, gender equality and free movement of workers and to open and facilitate access by Union citizens to public sector posts, in accordance with Union law, as interpreted by the Court of Justice of the European Union.
I kommisjonsmeldingen «Mot et arbeidsplassintensivt oppsving» av 18. april 2012 («sysselsettingspakken») offentliggjorde Kommisjonen sine planer om å legge fram et forslag til regelverk (informasjon og rådgivning) til støtte for mobile arbeidstakere i utøvelsen av deres rettigheter i henhold til TEUV og forordning (EU) nr. 492/2011, og oppfordret medlemsstatene til å øke kunnskapen om og adgangen til rettighetene fastsatt i unionsretten med hensyn til forbudet mot forskjellsbehandling, likestilling mellom kvinner og menn og arbeidstakernes frie bevegelighet, og til å åpne og lette adgangen for unionsborgerne til stillinger i offentlig sektor, i samsvar med unionsretten slik den fortolkes av Den europeiske unions domstol.
Member States should promote cooperation between the bodies designated by them under this Directive and existing information and assistance services provided by the social partners, associations, organisations or other relevant legal entities, such as organisations with responsibility for coordination arrangements under Regulation (EC) No 883/2004 of the European Parliament and of the Council ( ) and, where relevant, labour inspectorates.
Medlemsstatene bør fremme samarbeid mellom organene utpekt av dem i henhold til dette direktiv og eksisterende informasjons- og bistandstjenester som ytes av partene i arbeidslivet, foreninger, organisasjoner eller andre relevante juridiske personer, for eksempel organisasjoner med ansvar for samordningen i henhold til europaparlaments- og rådsforordning (EF) nr. 883/2004( ) og eventuelt arbeidstilsyn.
( ) Regulation (EC) No 883/2004 of the European Parliament and of the Council of 29 April 2004 on the coordination of social security systems (OJ L 166, 30.4.2004, p. 1).
( ) Europaparlaments- og rådsforordning (EU) nr. 883/2004 av 29. april 2004 om samordning av trygdeordninger (EUT L 166 av 30.4.2004, s. 1).
Member States should ensure the promotion of synergies with existing information and support tools at Union level and, to that end, should ensure that existing or newly created bodies work closely with the existing information and assistance services, such as Your Europe, SOLVIT, Enterprise Europe Network, the Points of Single Contact and EURES, including, where relevant, EURES cross-border partnerships.
Medlemsstatene bør fremme synergieffekter med eksisterende informasjons- og støtteverktøyer på unionsplan og bør derfor sikre at eksisterende og nyopprettede organer har et tett samarbeid med eksisterende informasjons- og bistandstjenester, for eksempel Ditt Europa, SOLVIT, Enterprise Europe Network, de felles kontaktpunktene og EURES, herunder eventuelt EURES grenseoverskridende partnerskap.
That information could be provided by individual counselling and should also be easily accessible through Your Europe and EURES.
Informasjonen kan gis ved individuell rÃ¥dgivning og bÃ¸r ogsÃ¥ vÃ¦re lett tilgjengelig gjennom Ditt Europa og EURES.
In order to facilitate the enforcement of the rights granted under Union law, Council Directive 91/533/EEC ( ) should be implemented and monitored consistently.
For å legge til rette for at rettighetene gitt i henhold til unionsretten kan håndheves, bør rådsdirektiv 91/533/EØF( ) gjennomføres og overvåkes på en ensartet måte.
( ) Council Directive 91/533/EEC of 14 October 1991 on an employer’s obligation to inform employees of the conditions applicable to the contract or employment relationship (OJ L 288, 18.10.1991, p. 32).
( ) Rådsdirektiv 91/533/EØF av 14. oktober 1991 om arbeidsgiverens plikt til å informere arbeidstakeren om vilkårene i arbeidsavtalen eller arbeidsforholdet (EUT L 288 av 18.10.1991, s. 32).
In accordance with the Joint Political Declaration of Member States and the Commission on explanatory documents of 28 September 2011, Member States have undertaken to accompany, in justified cases, the notification of their transposition measures with one or more documents explaining the relationship between the components of a directive and the corresponding parts of national transposition instruments.
I samsvar med medlemsstatenes og Kommisjonens felles politiske erklæring av 28. september 2011 om forklarende dokumenter har medlemsstatene forpliktet seg til i berettigede tilfeller å la underretningen om innarbeidingstiltak følges av et eller flere dokumenter som forklarer forholdet mellom et direktivs deler og de tilsvarende delene i nasjonale gjennomføringsdokumenter.
Since the objective of this Directive, namely to establish a general common framework of appropriate provisions, measures and mechanisms necessary for the better and more uniform application and enforcement in practice of the rights relating to free movement of workers conferred by the TFEU and by Regulation (EU) No 492/2011, cannot be sufficiently achieved by the Member States, but can rather, by reason of the scale and effect of the action, be better achieved at Union level, the Union may adopt measures in accordance with the principle of subsidiarity as set out in Article 5 of the Treaty on European Union.
Ettersom målet for denne forordning, nemlig å fastsette en allmenn, felles ramme av hensiktsmessige bestemmelser, tiltak og ordninger som er nødvendige for en bedre og mer ensartet anvendelse og håndheving i praksis av rettighetene knyttet til fri bevegelighet for arbeidstakere fastsatt i TEUV og forordning (EU) nr. 492/2011, ikke i tilstrekkelig grad kan nås av medlemsstatene og derfor, på grunn av tiltakets omfang og virkninger, bedre kan nås på unionsplan, kan Unionen vedta tiltak i samsvar med nærhetsprinsippet som fastsatt i artikkel 5 i traktaten om Den europeiske union.
In accordance with the principle of proportionality, as set out in that Article, this Directive does not go beyond what is necessary in order to achieve that objective,
I samsvar med forholdsmessighetsprinsippet fastsatt i nevnte artikkel, går dette direktiv ikke lenger enn det som er nødvendig for å nå dette målet —
acting as a contact point vis-à-vis equivalent contact points in other Member States in order to cooperate and share relevant information;
fungere som kontaktpunkt i forhold til tilsvarende kontaktpunkter i andre medlemsstater med sikte på samarbeid og utveksling av relevant informasjon,
Designates the list indicating the supervision/accreditation status of certification services from Certification Services Providers who are supervised/accredited by the referenced Member State for compliance with the provisions laid down in Directive 1999/93/EC.
Betegner den listen som angir status for kontroll/akkreditering for sertifiseringstjenester fra ytere av sertifiseringstjenester som er under kontroll/akkreditert av den aktuelle medlemsstaten, for overholdelse av bestemmelsene fastsatt i direktiv 1999/93/EF.
The obligations of administrative simplification imposed on Member States in Chapter II of Directive 2006/123/EC, in particular Articles 5 and 8 thereof, include the obligation to simplify the procedures and formalities applicable to the access to and exercise of a service activity and the obligation to ensure that those procedures and formalities may be easily completed by service providers at a distance and by electronic means through the ‘points of single contact’.
Forpliktelsene til administrativ forenkling som er pålagt medlemsstatene i kapittel II i direktiv 2006/123/EF, særlig artikkel 5 og 8, omfatter forpliktelsen til å forenkle framgangsmåtene og formalitetene i forbindelse med adgang til og utøvelse av tjenestevirksomhet og forpliktelsen til å sikre at tjenesteytere enkelt kan avvikle disse framgangsmåtene og formalitetene over avstand og elektronisk ved hjelp av «felles kontaktpunkter».
The completion of procedures and formalities through the ‘points of single contact’ must be possible across borders between Member States as set out in Article 8 of Directive 2006/123/EC.
Det må være mulig å avvikle framgangsmåter og formaliteter ved hjelp av de «felles kontaktpunktene» på tvers av medlemsstatenes grenser i samsvar med artikkel 8 i direktiv 2006/123/EF.
The Community framework for e-signatures was established in Directive 1999/93/EC of the European Parliament and of the Council of 13 December 1999 on a Community framework for electronic signatures ( ).
Fellesskapsrammen for e-signaturer ble fastsatt ved europaparlaments- og rådsdirektiv 1999/93/EF av 13. desember 1999 om en fellesskapsramme for elektroniske signaturer( ).
This could be achieved by making the information necessary to validate the electronic signatures more easily available in a trustworthy form, in particular information relating to certification service providers who are supervised/accredited in a Member State and to the services they offer.
Dette kan oppnås ved å gjøre de opplysningene som er nødvendige for å validere de elektroniske signaturene, lettere tilgjengelige i en pålitelig form, særlig opplysninger knyttet til ytere av sertifiseringstjenester som er under kontroll / akkreditert i en medlemsstat, og de tjenestene de tilbyr.
It is necessary to ensure that Member States make this information publicly available through a common template in order to facilitate its use and ensure an appropriate level of detail allowing the receiving side to validate the electronic signature —
Det er nødvendig å sikre at medlemsstatene gjør disse opplysningene offentlig tilgjengelige gjennom en felles mal med sikte på å forenkle bruken av dem og sikre et hensiktsmessig detaljnivå som gjør det mulig for mottakerne å validere den elektroniske signaturen —
If justified on the basis of an appropriate assessment of the risks involved and in accordance with Article 5(1) and (3) of Directive 2006/123/EC, Member States may require, for the completion of certain procedures and formalities through the points of single contact under Article 8 of Directive 2006/123/EC, the use by the service provider of advanced electronic signatures based on a qualified certificate, with or without a secure-signature-creation device, as defined and governed by Directive 1999/93/EC.
Til avvikling av visse framgangsmåter og formaliteter ved hjelp av de felles kontaktpunktene som er nevnt i artikkel 8 i direktiv 2006/123/EF, kan medlemsstatene kreve, dersom det er berettiget på grunnlag av en relevant risikovurdering og i samsvar med artikkel 5 nr. 1 og 3 i nevnte direktiv, at tjenesteyteren bruker avanserte elektroniske signaturer basert på et kvalifisert sertifikat, med eller uten et sikkert signaturframstillingssystem, i samsvar med definisjonene og bestemmelsene i direktiv 1999/93/EF.
Member States shall accept any advanced electronic signature based on a qualified certificate, with or without a secure-signature-creation device, for the completion of the procedures and formalities referred to in paragraph 1, without prejudice to the possibility for Member States to limit this acceptance to advanced electronic signatures based on a qualified certificate and created by a secure-signature-creation device if this is in accordance with the risk assessment referred to in paragraph 1.
Medlemsstatene skal anerkjenne alle avanserte elektroniske signaturer som er basert på et kvalifisert sertifikat, med eller uten et sikkert signaturframstillingssystem, til avvikling av framgangsmåtene og formalitetene nevnt i nr. 1, med forbehold for medlemsstatenes mulighet til å begrense denne anerkjennelsen til avanserte elektroniske signaturer basert på et kvalifisert sertifikat og framstilt av et sikkert signaturframstillingssystem, dersom det er i samsvar med risikovurderingen nevnt i nr. 1.
Paragraph 2 does not prevent Member States from accepting electronic signatures other than advanced electronic signatures based on a qualified certificate, with or without a secure-signature-creation device.
Nr. 2 skal ikke hindre medlemsstatene i å anerkjenne andre elektroniske signaturer enn avanserte elektroniske signaturer basert på et kvalifisert sertifikat, med eller uten et sikkert signaturframstillingssystem.
Each Member State shall establish, maintain and publish, in accordance with the technical specifications set out in the annex, a ‘trusted list’ containing the minimum information related to the certification service providers issuing qualified certificates to the public who are supervised/accredited by them.
Hver medlemsstat skal i samsvar med de tekniske spesifikasjonene oppført i vedlegget, utarbeide, vedlikeholde og offentliggjøre en «pålitelighetsliste» som inneholder et visst minimum av opplysninger om ytere av sertifiseringstjenester som utsteder kvalifiserte sertifikater til allmennheten, og som medlemsstaten fører kontroll med / akkrediterer.
The purpose of the Common Template for Member States' ‘Trusted List of supervised/accredited Certification Service Providers’ is to establish a common way in which information is provided by each Member State about the supervision/accreditation status of the certification services from Certification Service Providers ( ) (CSPs) who are supervised/accredited by them for compliance with the relevant provisions of Directive 1999/93/EC.
Formålet med den felles malen for medlemsstatenes «pålitelighetsliste over kontrollerte eller akkrediterte ytere av sertifiseringstjenester» er å etablere en felles måte som alle medlemsstatene kan benytte for å gi opplysninger om statusen for kontroll/akkreditering for sertifiseringstjenestene fra ytere av sertifiseringstjenester( ) (CSP-er), der CSP-ene er under kontroll/akkreditert av medlemsstatene for overholdelse av de relevante bestemmelsene i direktiv 1999/93/EF.
As defined in Art. 2,11 of Directive 1999/93/EC.
Som definert i artikkel 2 nr. 11 i direktiv 1999/93/EF.
The mandatory information in the Trusted List (TL) must include a minimum of information on supervised/accredited CSPs issuing Qualified Certificates (QCs) ( ) in accordance with the provisions laid down in Directive 1999/93/EC (Art. 3,3, 3,2, and Art 7.1(a)), including information on the QC supporting an electronic signature and whether or not the signature is created by a Secure Signature Creation Device (SSCD) ( ).
De obligatoriske opplysningene i pålitelighetslisten (PL) skal omfatte et visst minimum av opplysninger om kontrollerte/akkrediterte CSP-er som utsteder kvalifiserte sertifikater (QC-er)( ) i samsvar med bestemmelsene fastsatt i direktiv 1999/93/EF (artikkel 3 nr. 2 og 3 og artikkel 7 nr. 1 bokstav a)), herunder opplysninger om det QC som støtter en elektronisk signatur, og hvorvidt signaturen er framstilt av et sikkert signaturframstillingssystem (SSCD)( ) eller ikke.
As defined in Art. 2,10 of Directive 1999/93/EC.
Som definert i artikkel 2 nr. 10 i direktiv 1999/93/EF.
As defined in Art. 2,6 of Directive 1999/93/EC.
Som definert i artikkel 2 nr. 6 i direktiv 1999/93/EF.
This information is aimed primarily at supporting the validation of Qualified Electronic Signatures (QES) and Advanced Electronic Signatures (AdES) ( ) supported by a Qualified Certificate ( )( ).
Disse opplysningene er i første rekke rettet mot valideringen av kvalifiserte elektroniske signaturer (QES) og avanserte elektroniske signaturer (AdES)( ) som omfattes av et kvalifisert sertifikat( )( ).
As defined in Art. 2,2 of Directive 1999/93/EC.
Som definert i artikkel 2 nr. 2 i direktiv 1999/93/EF.
For an AdES supported by a QC the acronym ‘AdES QC ’ is used throughout the present document.
For en AdES som støttes av et QC, brukes akronymet «AdES QC » gjennomgående i dette dokumentet.
The proposed Common Template is compatible with an implementation based on the specifications from ETSI TS 102 231 ( ) that are used to address the establishment, publication, location, access, authentication and trusting of such kinds of lists.
Den foreslåtte felles malen er kompatibel med en gjennomføring som er basert på spesifikasjonene i ETSI TS 102 231( ), som brukes i forbindelse med utarbeidingen, offentliggjøringen og plasseringen av samt adgangen til, autentiseringen av og tilliten til slike typer lister.
ETSI TS 102 231 — Electronic Signatures and Infrastructures (ESI):
ETSI TS 102 231 — Electronic Signatures and Infrastructures (ESI):
The Trusted List of a Member State is defined as the ‘Supervision/Accreditation Status List of certification services from Certification Service Providers who are supervised/accredited by the referenced Member State for compliance with the relevant provisions of Directive 1999/93/EC’.
pålitelighetslisten til en medlemsstat er definert som «Statusliste for kontroll/akkreditering for sertifiseringstjenester fra ytere av sertifiseringstjenester som er under kontroll/akkreditert av den aktuelle medlemsstaten for overholdelse av de relevante bestemmelsene i direktiv 1999/93/EF».
all Certification Service Providers , as defined in Article 2.11 of Directive 1999/93/EC, i.e. ‘entity or a legal or natural person who issues certificates or provides other services related to electronic signatures’;
alle ytere av sertifiseringstjenester , som definert i artikkel 2 nr. 11 i direktiv 1999/93/EF, dvs. «et organ eller en fysisk eller juridisk person som utsteder sertifikater eller tilbyr andre tjenester i tilknytning til elektroniske signaturer»,
that are supervised/accredited for compliance with the relevant provisions laid down in Directive 1999/93/EC.
som er under kontroll/akkreditert for overholdelse av de relevante bestemmelsene fastsatt i direktiv 1999/93/EF.
When considering the definitions and provisions laid down in Directive 1999/93/EC, in particular with regard to the relevant CSPs and their supervision/voluntary accreditation systems, two sets of CSPs can be distinguished, namely the CSPs issuing QCs to the public (CSP QC ), and the CSPs not issuing QCs to the public but providing ‘other (ancillary) services related to electronic signatures’:
Ifølge definisjonene og bestemmelsene fastsatt i direktiv 1999/93/EF, særlig når det gjelder de relevante CSP-ene og deres ordninger for kontroll / frivillig akkreditering, kan det skjelnes mellom to sett CSP-er, nemlig CSP-er som utsteder QC-er til allmennheten (CSP QC ), og CSP-er som ikke utsteder QC-er til allmennheten, men som yter «andre tjenester i tilknytning til elektroniske signaturer»:
They must be supervised by the Member State in which they are established (if they are established in a Member State) and may also be accredited for compliance with the provisions laid down in Directive 1999/93/EC, including with the requirements of Annex I (requirements for QCs), and those of Annex II (requirements for CSPs issuing QCs).
De skal være under kontroll av den medlemsstaten der de er etablert (dersom de er etablert i en medlemsstat), og kan også akkrediteres for overholdelse av bestemmelsene fastsatt i direktiv 1999/93/EF, herunder i henhold til kravene i vedlegg I (krav til QC-er) og kravene i vedlegg II (krav til CSP-er som utsteder QC-er).
The applicable ‘supervision’ system (respectively ‘voluntary accreditation’ system) is defined and must meet the relevant requirements of Directive 1999/93/EC, in particular those laid down in Art. 3,3, Art. 8,1, Art. 11, recital (13) (respectively, Art.2.13, Art. 3,2, Art 7.1(a), Art. 8,1, Art. 11, recitals (4)-(11-13)).
Den relevante «kontrollordningen» (samt ordningen for «frivillig akkreditering» er definert og skal oppfylle de relevante kravene i direktiv 1999/93/EF, særlig dem som er fastsatt i artikkel 3 nr. 3, artikkel 8 nr. 1, artikkel 11 samt betraktning 13) (samt artikkel 2 nr. 13, artikkel 3 nr. 2, artikkel 7 nr. 1 bokstav a), artikkel 8 nr. 1, artikkel 11 samt betraktning 4) og betraktning 11)-13)).
They may fall under a ‘voluntary accreditation’ system (as defined in and in compliance with Directive 1999/93/EC) and/or under a nationally defined ‘recognised approval scheme’ implemented on a national basis for the supervision of compliance with the provisions laid down in the Directive and possibly with national provisions with regard to the provision of certification services (in the sense of Art. 2,11 of the Directive).
De kan omfattes av en ordning for «frivillig akkreditering» (som definert i og i samsvar med direktiv 1999/93/EF) og/eller av en nasjonalt definert «anerkjent godkjenningsordning» som er gjennomført på nasjonalt plan for kontroll med overholdelsen av bestemmelsene fastsatt i direktivet, og eventuelt nasjonale bestemmelser som gjelder yting av sertifiseringstjenester (i henhold til direktivets artikkel 2 nr. 11).
The Trusted List of a Member State must provide a minimum of information on supervised/accredited CSPs issuing Qualified Certificates to the public in accordance with the provisions laid down in Directive 1999/93/EC (Art. 3,3, 3,2 and Art. 7.1(a)), information on the QC supporting the electronic signature and whether the signature is or not created by a Secure Signature Creation Device.
En medlemsstats pålitelighetsliste skal inneholde et visst minimum av opplysninger om kontrollerte/akkrediterte CSP-er som utsteder kvalifiserte sertifikater til allmennheten i samsvar med bestemmelsene fastsatt i direktiv 1999/93/EF (artikkel 3 nr. 2 og 3 og artikkel 7 nr. 1 bokstav a), opplysninger om det QC som støtter den elektroniske signaturen, og hvorvidt signaturen er framstilt av et sikkert signaturframstillingssystem eller ikke.
listing and providing reliable information on the supervision/accreditation status of certification services from Certification Service Providers, who are supervised/accredited by the Member State responsible for establishing and maintaining the List for compliance with the relevant provisions laid down in Directive 1999/93/EC;
angi og levere pålitelige opplysninger om status for kontroll/akkreditering for sertifiseringstjenester fra ytere av sertifiseringstjenester som er under kontroll/akkreditert av den medlemsstaten som er ansvarlig for å utarbeide og vedlikeholde listen, for overholdelse av de relevante bestemmelsene i direktiv 1999/93/EF,