natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It facilitates supervision both for the Member State of registration and for other Member States, since registration in one Member State constitutes proof of payment of taxes on motor vehicles in that State ( ).
Registreringen letter kontrollen både for registreringsmedlemsstaten og andre medlemsstater, ettersom registrering i en medlemsstat utgjør bevis på at motorvognavgift er betalt i den medlemsstaten( ).
Article 7 of Directive 83/182/EEC ( ) and Article 6 of Directive 83/183/EEC ( ) set out precise rules for determining normal residence in situations where the persons concerned are respectively temporarily or permanently living and driving in a Member State other than their own.
I artikkel 7 i direktiv 83/182/EØF( ) og artikkel 6 i direktiv 83/183/EØF( ) er det fastsatt nøyaktige regler for hvordan vanlig bosted skal bestemmes når en person midlertidig eller varig bor og kjører i en annen medlemsstat enn sin egen.
Judgment of the Court of Justice of 12 July 2001, Paraskevas Louloudakis v Elliniko Dimosio, Case C-262/99, ECR 2001, p. I-05547.
Domstolens dom av 12. juli 2001, Paraskevas Louloudakis mot Elliniko Dimosio, sak C-262/99, samling 2001, s. I-05547.
All series-built passenger cars approved since 1996, motorcycles approved since May 2003 and tractors approved since 2005 are in principle subject to EC type-approval.
Alle serieproduserte personbiler som er godkjent siden 1996, motorsykler som er godkjent siden mai 2003 og traktorer som er godkjent siden 2005, har i prinsippet vært omfattet av EF-typegodkjenning.
Where the manufacturer of the motor vehicle submits, pursuant to Directive 70/156/CEE, his application for EC type-approval to the approval authority of a Member State, which grants EC type-approval to the vehicle if it complies with all the requirements of the relevant directives ( ), the approval authority of that Member State sends to the approval authorities of the other Member States a copy of the vehicle type-approval certificate for each vehicle type which it approved or refused to approve, or for which it withdrew the certification.
Når motorvognprodusenten i samsvar med direktiv 70/156/EØF framlegger sin søknad om EF-typegodkjenning for en medlemsstats godkjenningsmyndighet, som gir kjøretøyet EF-typegodkjenning dersom det oppfyller alle kravene i de relevante direktiver( ), sender denne medlemsstatens godkjenningsmyndighet en kopi av typegodkjenningsdokumentet for hvert kjøretøy som den har typegodkjent, nektet å typegodkjenne eller tilbakekalt typegodkjenningen av, til godkjenningsmyndighetene i de andre medlemsstatene.
The applicable directives are listed in Annex IV, Part I of Directive 70/156/EEC.
De gjeldende direktivene er oppført i del I i vedlegg IV til direktiv 70/156/EØF.
National legislation under which motor vehicles covered by a valid EC type-approval certificate cannot be registered unless a national certificate is produced attesting to their conformity with national requirements, for example concerning exhaust emissions, is therefore not allowed ( ).
Nasjonale bestemmelser der det fastsettes at motorvogner som har gyldige EF-typegodkjenningsdokumenter, ikke kan registreres med mindre det framlegges et nasjonalt sertifikat som viser at de oppfyller nasjonale krav, for eksempel med hensyn til eksosutslipp, er dermed ikke tillatt( ).
Judgment of the Court of Justice of 29 May 1997, Administrative proceedings brought by VAG Sverige AB, Case C-329/95, ECR 1997, p. I-02675.
Domstolens dom av 29. mai 1997, forvaltningssak innledet av VAG Sverige AB, sak C-329/95, samling 1997, s. I-02675.
However, national approval procedures for motor vehicles which have already obtained a national approval in another Member State and for motor vehicles that were already registered in another Member State, must comply with Articles 28 and 30 of the EC Treaty.
Framgangsmåtene for nasjonal godkjenning av motorvogner som allerede er godkjent i en annen medlemsstat, og av motorvogner som allerede har vært registrert i en annen medlemsstat, må imidlertid være i samsvar med EF-traktatens artikkel 28 og 30.
Yet, these approvals must at least fulfill the following procedural conditions to comply with Articles 28 and 30 of the EC Treaty ( ):
Disse godkjenningene må imidlertid minst oppfylle følgende saksbehandlingskrav for å være i samsvar med EF-traktatens artikkel 28 og 30( ):
Judgment of the Court of Justice of 22 January 2002, Canal Satélite Digital SL v Adminstración General del Estado, and Distribuidora de Televisión Digital SA (DTS), Case C-390/99, ECR2002, p. I-00607.
Domstolens dom av 22. januar 2002, Canal Satélite Digital SL mot Adminstración General del Estado, med deltakelse av Distribuidora de Televisión Digital SA (DTS), sak C-390/99, samling 2002, s. I-00607.
Further, such an active approach is also required, where appropriate, of the latter body, and in this respect it is for the Member States to ensure that the competent approval bodies cooperate with each other with a view to facilitating the procedures to be followed to obtain access to the national market of the importing Member State ( );
En slik aktiv holdning bør eventuelt også inntas av sistnevnte organ, og i denne sammenheng påhviler det medlemsstatene å sikre at vedkommende godkjenningsorganer samarbeider med hverandre med sikte på å forenkle de framgangsmåtene som skal følges for å få adgang til det nasjonale markedet i importmedlemsstaten( ).
Judgment of the Court of Justice of 10 November 2005, Commission of the European Communities v Portuguese Republic, Case C-432/03, ECR 2005, p. I-09665.
Domstolens dom av 10. november 2005, Kommisjonen for De europeiske fellesskap mot Republikken Portugal, sak C-432/03, samling 2005, s. I-09665.
The means which they choose must therefore be confined to what is actually necessary to ensure the safeguarding of public health or to satisfy overriding requirements regarding, for example, road safety, and they must be proportional to the objective thus pursued, which could not have been attained by measures less restrictive of intra-Community trade ( ).
De tiltak de velger å treffe, må derfor være begrenset til det som er faktisk nødvendig for å sikre vern av menneskers helse eller for å oppfylle ufravikelige krav til for eksempel trafikksikkerhet, og de må stå i forhold til det målet som etterstrebes, som ikke kunne vært nådd med tiltak med mindre restriktiv virkning på handelen innenfor Fellesskapet( ).
Since Article 30 of the EC Treaty provides for an exception, to be interpreted strictly ( ), to the rule of free movement of goods within the Community, it is for the national authorities which invoke it to show in each case that the application of their rules is necessary to give effective protection to the interests referred to in Article 30 of the EC Treaty and, in particular, that the approval of the motor vehicle in question poses a real risk to human health or road safety.
Ettersom EF-traktatens artikkel 30 er et unntak, som skal tolkes restriktivt( ), fra regelen om fritt varebytte innenfor Fellesskapet, påhviler det de nasjonale myndighetene som påberoper seg dette unntaket, å vise i hvert enkelt tilfelle at deres regler er nødvendige for å sikre effektivt vern av interessene nevnt i EF-traktatens artikkel 30, og særlig at godkjenningen av den berørte motorvognen utgjør en faktisk risiko for menneskers helse eller for trafikksikkerheten.
Judgment of the Court of Justice of 5 February 2004, Commission of the European Communities v French Republic, Case C-24/00.
Domstolens dom av 5. februar 2004, Kommisjonen for De europeiske fellesskap mot Republikken Frankrike, sak C-24/00.
ECR 2004, p. I-01277.
Samling 2004, s. I-01277.
Judgment of the Court of Justice of 5 February 2004, Criminal proceedings against John Greenham and Léonard Abel, Case C-95/01.
Domstolens dom av 5. februar 2004, straffesak mot John Greenham og Léonard Abel, sak C-95/01.
the competent authorities must take into account the test and certificates issued by the competent authorities of other Member States and by the manufacturer ( ).
Vedkommende myndigheter må ta hensyn til prøvinger foretatt og sertifikater utstedt av vedkommende myndigheter i andre medlemsstater og av produsenten( ).
Judgment of the Court of Justice of 16 October 2003, Commission of the European Communities v Italian Republic, Case C-455/01, ECR 2003, p. I-12023.
Domstolens dom av 16. oktober 2003, Kommisjonen for De europeiske fellesskap mot Republikken Italia, sak C-455/01, samling 2003, s. I-12023.
the competent authorities may then only apply national technical rules which are proportionate in the light of one of the imperative reasons recognised by the Court as mandatory requirements or mentioned in Article 30 of the EC Treaty.
Vedkommende myndigheter kan deretter bare anvende nasjonale tekniske regler som er forholdsmessige i lys av et av de tvingende hensyn som Domstolen har anerkjent som obligatoriske krav, eller som er nevnt i EF-traktatens artikkel 30.
According to the jurisprudence of the Court of Justice ( ), Member States may therefore require that motor vehicles previously registered in the same or in another Member State undergo roadworthiness testing prior to registration, provided that this inspection is obligatory for any transfer of ownership of any similar motor vehicle or for any change of holder of the registration certificate, regardless whether the motor vehicle was registered in the same or in another Member State.
I henhold til Domstolens rettspraksis( ) kan medlemsstatene derfor kreve at motorvogner som tidligere er registrert i den samme eller en annen medlemsstat, gjennomgår teknisk kontroll før registrering, forutsatt at denne kontrollen er obligatorisk ved enhver overdragelse av eiendomsretten til alle lignende motorvogner og ved enhver endring av vognkortets innehaver, uansett om motorvognen ble registrert i den samme eller i en annen medlemsstat.
Judgment of the Court of Justice of 12 June 1986, Bernhard Schloh v Auto contrôle technique SPRL, Case C 50/85, ECR 1986, p. I-01855, points 14-16;
Domstolens dom av 12. juni 1986, Bernhard Schloh mot Auto contrôle technique SPRL, sak C50/85, samling 1986, s. I-01855, premiss 14–16,
Case C-451/99, points 62 — 64.
sak C-451/99, premiss 62–64.
When a vehicle has undergone roadworthiness testing in a Member State, the principle of equivalence and mutual recognition laid down by Article 3(2) of Council Directive 96/96/EC ( ) requires all the other Member States to recognise the certificate issued on that occasion, without that preventing them from requiring any additional tests usually carried out for the purposes of registration in their territory, provided those tests are not already covered by that certificate ( );
Når et kjøretøy har gjennomgått en teknisk kontroll i en medlemsstat, skal alle andre medlemsstater, i henhold til prinsippet om likeverdighet og gjensidig anerkjennelse fastsatt i artikkel 3 nr. 2 i rådsdirektiv 96/96/EF( ), anerkjenne det sertifikatet som ble utstedt i den forbindelse, uten at dette hindrer dem i å kreve eventuelle ytterligere kontroller som vanligvis foretas ved registrering på deres territorium, forutsatt at disse kontrollene ikke allerede omfattes av nevnte sertifikat( ).
For new EC type-approved motor vehicles purchased in another Member State, the Member State of registration must request, besides specific personal data of the person or organisation seeking the registration under harmonised Community code C ( ), the EC certificate of conformity ( ).
For nye EF-typegodkjente motorvogner som er kjøpt i en annen medlemsstat, må registreringsmedlemsstaten, i tillegg til særskilte personopplysninger om den personen eller organisasjonen som søker registrering under harmonisert fellesskapskode C( ), be om EF-samsvarssertifikatet( ).
As set out in Annexes I and II to Directive 1999/37/EC.
Som fastsatt i vedlegg I og II til direktiv 1999/37/EF.
the motor vehicle is "new", where the supply takes place either within six months of the date of first entry into service or where the vehicle has travelled for no more than 6000 kilometres.
Motorvognen er «ny», dvs. levering skjer innen seks måneder etter at den ble tatt i bruk for første gang, eller motorvognen har kjørt høyst 6 000 kilometer.
VAT will be due in the Member State to which the vehicle is moved according to Article 2 of Council Directive 2006/112/EC of 28 November 2006 on the common system of value added tax ( ) (the VAT Directive).
Merverdiavgift skal betales i den medlemsstaten som motorvognen transporteres til, i samsvar med artikkel 2 i rådsdirektiv 2006/112/EF av 28. november 2006 om det felles merverdiavgiftssystem( ) (merverdiavgiftsdirektivet).
The supply of new means of transport is exempted in the Member State of origin where the trader is established (Article 138(2)(a) of the VAT Directive).
Levering av nye transportmidler er fritatt i den opprinnelsesmedlemsstaten der forhandleren er etablert (artikkel 138 nr. 2 bokstav a) i merverdiavgiftsdirektivet).
When the car trader has bought the car from an initial buyer who, in particular, did not deduct VAT included in the purchase price of the motor vehicle, the special scheme on second-hand goods (the margin scheme) will be applicable (Article 312 et seq. of the VAT Directive).
Dersom bilforhandleren har kjøpt bilen fra den første kjøperen, som ikke trakk fra merverdiavgiften som inngikk i innkjøpsprisen for motorvognen, får den særlige ordningen for brukte varer (fortjenestemarginordningen) anvendelse (artikkel 312 og følgende i merverdiavgiftsdirektivet).
"New "(for the definition of the new vehicle see in point a. above).
«ny» (se definisjonen av ny motorvogn i bokstav a) over).
In that case VAT will be due in the Member State to which the vehicle is moved. (Article 2 of the VAT Directive).
I så fall skal merverdiavgiften betales i den medlemsstaten som motorvognen transporteres til (artikkel 2 i merverdiavgiftsdirektivet).
To avoid double taxation, the private individual who has sold the "new car "is entitled to deduct or to be refunded of VAT included in the purchase price in the Member State of origin, up to an amount not exceeding the amount of VAT which he would be liable if the supply were taxable in the Member State of origin (Article 172 of the VAT Directive).
For å unngå dobbeltbeskatning har den privatpersonen som har solgt den «nye» bilen, rett til å trekke fra eller få tilbakebetalt den merverdiavgift som inngår i innkjøpsprisen i opprinnelsesmedlemsstaten, men høyst det beløp han skulle ha betalt i merverdiavgift dersom leveringen var avgiftspliktig i opprinnelsesstaten (artikkel 172 i merverdiavgiftsdirektivet).
The harmonised registration certificate: The harmonised registration certificate issued by a Member State must be recognised by the other Member States for the vehicle's re-registration in another Member State ( ).
Det harmoniserte vognkortet: Det harmoniserte vognkortet som er utstedt av en medlemsstat, må anerkjennes av de andre medlemsstatene før ny registrering av kjøretøyet i en annen medlemsstat( ).
When a buyer purchases a motor vehicle carrying the harmonised registration certificate, he will have received Part I of the previous registration certificate in every case and Part II if it was issued.
Kjøperen av en motorvogn som har det harmoniserte vognkortet, mottar alltid del I av det tidligere vognkortet og mottar del II dersom denne er utstedt.
Part I of the previous registration certificate and Part II (if issued) must be transmitted to the registration authorities in the Member State of destination in order for these authorities to be able to withdraw the part(s) of the previous registration certificate.
Del I og del II (dersom denne er utstedt) av det tidligere vognkortet må framlegges for registreringsmyndighetene i bestemmelsesmedlemsstaten, slik at disse myndighetene kan tilbakekalle denne eller disse delene av det gamle vognkortet.
According to recital 7 of Directive 1999/37/EC Member States use a registration certificate consisting either of one single part or two separate parts, and "it is currently appropriate to allow both systems to coexist".
I henhold til betraktning 7 i direktiv 1999/37/EF benytter medlemsstatene et vognkort som består av en enkelt del eller to særskilte deler, og «begge ordninger bør fortsatt være i bruk».
Consequently, Article 3(1) of Directive, the registration certificate consists of either a single part in accordance with Annex I or two parts in accordance with Annexes I and II.
I henhold til artikkel 3 nr. 1 i direktivet skal derfor vognkortet bestå av enten en enkelt del i samsvar med vedlegg I eller av to deler i samsvar med vedlegg I og II.
The reference to Part II only applies to Member States who follow the system of registration certificate with two separate parts (Part I and Part II).
Henvisningen til del II gjelder bare medlemsstater som bruker ordningen med vognkort som består av to særskilte deler (del I og del II).
Pursuant to Article 4 of the Directive, the registration certificate issued by a Member State must be recognised by the other Member States for the re-registration of the motor vehicle in those States,
I henhold til artikkel 4 i direktivet skal et vognkort utstedt av en annen medlemsstat anerkjennes av de andre medlemsstatene før motorvognen kan registreres på nytt i disse statene.
Proof of payment of VAT, if the vehicle is new for VAT purposes (see section 3.5.1.);
Bevis på at merverdiavgift er betalt, dersom kjøretøyet er nytt i merverdiavgiftssammenheng (se nr. 3.5.1).
Moreover, civil liability must remain covered by insurance ( ) and it is advisable for motorists to keep the "green card", i.e. the international certificate of insurance ( ) with them while using their vehicle.
Kjøretøyet må dessuten ha gyldig ansvarsforsikring( ), og førerne bør ha med seg det «grønne kortet», det vil si det internasjonale forsikringsbeviset( ), når de bruker kjøretøyet.
However, following the signature of the Multilateral Agreement ( ) in all Member States (as well as in Andorra, Croatia, Lichtenstein Norway and Switzerland), the vehicle licence plate is the equivalent of an insurance certificate.
Etter at den multilaterale avtalen( ) er underskrevet av alle medlemsstatene (samt Andorra, Kroatia, Liechtenstein, Norge og Sveits), anses kjøretøyets kjennemerker som et bevis på at kjøretøyet er forsikret.
Council Directive 72/166/EEC of 24 April 1972 on the approximation of the laws of the Member States relating to insurance against civil liability in respect of the use of motor vehicles, and to the enforcement of the obligation to insure against such liability, as amended (OJ L 103, 2.5.1972, p. 1).
Rådsdirektiv 72/166/EØF av 24. april 1972 om tilnærming av medlemsstatenes lovgivning om ansvarsforsikring for motorvogn og kontroll med at forsikringsplikten overholdes, med endringer (EFT L 103 av 2.5.1972, s. 1).
Any motorist can obtain a Green Card from the insurer who has issued for him/her the compulsory motor liability insurance.
Alle førere kan få et grønt kort av det forsikringsselskapet som har utstedt hans eller hennes obligatoriske ansvarsforsikring.
The Green Card certifies that the motorist has at least the minimum compulsory third party insurance cover required by the laws of the countries visited (for more info, see: http://www.cobx.org/public/NXhomeEng- Public.htm).
Det grønne kortet attesterer at føreren har minst den lovpliktige ansvarsforsikringen med den minstedekning som kreves i henhold til lovgivningen i de landene som besøkes (flere opplysninger finnes på http://www.cobx.org/public/NXhomeEng-Public.htm).
Article 35(1)(a) of the Vienna Convention on Road Traffic ( ) specifies that the Contracting Parties may not prohibit the movement of motor vehicles that are registered by another Contracting Party, provided the driver carries a registration certificate.
I artikkel 35 nr. 1 bokstav a) i Wien-konvensjonen om veitrafikk( ) er det fastsatt at avtalepartene ikke kan forby ferdsel med motorvogner som er registrert av en annen avtalepart, forutsatt at føreren medbringer vognkort.
United Nations — Economic Commission for Europe, 8 November 1968, as amended.
De forente nasjoners europeiske økonomiske kommisjon, 8. november 1968, med endringer.
Considering the freedom of transit of goods within the Community ( ), the intra-Community movement of motor vehicles displaying a professional registration number issued in another Member State is governed by the EC Treaty ( ), and in particular by its Article 28.
Det frie varebyttet innenfor Fellesskapet( ) innebærer at ferdsel innenfor Fellesskapet med motorvogner med prøvekjennemerker som er utstedt i en annen medlemsstat, omfattes av EF-traktaten( ), særlig artikkel 28.
Possible impediments must be justified in accordance with Article 30 of the EC Treaty or with one of the mandatory requirements accepted by the Court of Justice.
Eventuelle hindringer må være berettiget i henhold til EF-traktatens artikkel 30 eller et av de tvingende hensyn som godtas av Domstolen.
Point 18 of the Judgement of the Court of Justice of 23 October 2003, Administration des douanes et droits indirects v Rioglass SA and Transremar SL, Case C-115/02, ECR 2003, p. I-12705, point 18.
Premiss 18 i Domstolens dom av 23. oktober 2003, Administration des douanes et droits indirects mot Rioglass SA og Transremar SL, sak C-115/02, samling 2003, s. I-12705, premiss 18.
See Judgement of the Court of Justice of 2 October 2003, Criminal proceedings against Marco Grilli, Case C-12/02, ECR 2003, p. I-11585.
Se Domstolens dom av 2. oktober 2003, straffesak mot Marco Grilli, sak C-12/02, samling 2003, s. I-11585.
In that case, the other Member States retain the right to require that the person having custody of such a vehicle be in possession of a valid green card or that he conclude a frontier insurance contract complying with the requirements of the Member State concerned ( ).
I så fall har de andre medlemsstatene rett til å kreve at kjøretøyets bruker er i besittelse av et gyldig grønt kort eller inngår en grenseforsikringsavtale som oppfyller vilkårene i den berørte medlemsstaten( ).
However, a new amendment to Directive 72/166/EEC introduced by the fifth motor insurance Directive 2005/14/EC ( ) states that vehicles exempted from the insurance obligation on the grounds of bearing a special plate should be treated in the same way as uninsured vehicles.
I henhold til en ny endring av direktiv 72/166/EØF innført ved femte direktiv om motorvognforsikring, 2005/14/EF( ), skal imidlertid kjøretøyer som er unntatt fra forsikringsplikten fordi de har et særskilt kjennemerke, behandles på samme måte som uforsikrede kjøretøyer.
To be implemented by Member States by 11 June 2007 at the latest.
Skal gjennomføres av medlemsstatene senest 11. juni 2007.
In that case, other Member States are obliged to recognise the temporary registration certificate issued by a Member State for the identification of the vehicle in international traffic, provided that the driver carries Part I of the registration certificate pursuant to Article 5(1) of the Directive ( ),
I så fall må de andre medlemsstatene anerkjenne det midlertidige vognkortet som en medlemsstat har utstedt for å identifisere kjøretøyet i internasjonal trafikk, forutsatt at føreren medbringer del I av vognkortet i henhold til direktivets artikkel 5 nr. 1( ), eller
Directive 1999/37 EC also applies to temporary registration certificates, which should be recognised by the Member States based on Article 1(2)(b), and Article 4 of the Directive.
Direktiv 1999/37/EF får også anvendelse på midlertidige vognkort, som skal anerkjennes av medlemsstatene i henhold til direktivets artikkel 1 nr. 2 bokstav b) og artikkel 4.
Other Member States must, in principle, recognise the certificate in accordance with Articles 28 and 30 of the EC Treaty.
I så fall må de andre medlemsstatene i prinsippet anerkjenne vognkortet i samsvar med EF-traktatens artikkel 28 og 30.