natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Directive as last amended by Regulation (EC) No 1830/2003 (OJ L 268, 18.10.2003, p. 24).
Direktivet sist endret ved forordning (EF) nr. 1830/2003 (EUT L 268 av 18.10.2003, s. 24).
Transboundary shipment of waste within, into or out of the European Union, requiring an authorisation or prohibited in the meaning of Council Regulation (EEC) No 259/93 of 1 February 1993 on the supervision and control of shipments of waste within, into and out of the European Community().
Transport over landegrensene av avfall innenfor, til og fra Den europeiske union, som krever tillatelse eller er forbudt i henhold til rådsdirektiv (EØF) nr. 259/93 av 1. februar 1993 om overvåking og kontroll av avfallstransport innen, inn i og ut av Det europeiske fellesskap().
INTERNATIONAL CONVENTIONS REFERRED TO IN ARTICLE 4(2)
INTERNASJONALE KONVENSJONER NEVNT I ARTIKKEL 4 NR. 2
the International Convention of 27 November 1992 on Civil Liability for Oil Pollution Damage;
Den internasjonale konvensjon av 27. november 1992 om erstatningsansvar for oljesølskade.
the International Convention of 27 November 1992 on the Establishment of an International Fund for Compensation for Oil Pollution Damage;
Den internasjonale konvensjon av 27. november 1992 om opprettelse av et internasjonalt fond for erstatning av oljesølskade.
the International Convention of 3 May 1996 on Liability and Compensation for Damage in Connection with the Carriage of Hazardous and Noxious Substances by Sea;
Den internasjonale konvensjon av 3. mai 1996 om ansvar og erstatning for skade i forbindelse med sjøtransport av farlige og skadelige stoffer.
the Convention of 10 October 1989 on Civil Liability for Damage Caused during Carriage of Dangerous Goods by Road, Rail and Inland Navigation Vessels.
Konvensjon av 10. oktober 1989 om erstatningsansvar for skade i forbindelse med transport av farlig gods på vei, jernbane og innlands vannveier.
INTERNATIONAL INSTRUMENTS REFERRED TO IN ARTICLE 4(4)
internasjonale DOKUMENTER nevnt i artikkel 4 nr. 4
the Paris Convention of 29 July 1960 on Third Party Liability in the Field of Nuclear Energy and the Brussels Supplementary Convention of 31 January 1963;
Paris-konvensjonen av 29. juli 1960 om erstatningsansvar på atomenergiens område og tilleggskonvensjonen undertegnet i Brussel 31. januar 1963.
the Vienna Convention of 21 May 1963 on Civil Liability for Nuclear Damage;
Wien-konvensjonen av 21. mai 1963 om erstatningsansvar på atomenergiens område.
the Convention of 12 September 1997 on Supplementary Compensation for Nuclear Damage;
Konvensjon av 12. september 1997 om tilleggserstatning for atomskader.
the Joint Protocol of 21 September 1988 relating to the Application of the Vienna Convention and the Paris Convention;
Fellesprotokollen av 21. september 1988 i tilknytning til Wien- og Paris-konvensjonene om erstatningsansvar ved atomulykker.
the Brussels Convention of 17 December 1971 relating to Civil Liability in the Field of Maritime Carriage of Nuclear Material.
Brussel-konvensjonen av 17. desember 1971 om erstatningsansvar ved sjøtransport av atomsubstans.
INFORMATION AND DATA REFERRED TO IN ARTICLE 18(1)
OPPLYSNINGER OG DATA NEVNT I artikkel 18 nr. 1
The reports referred to in Article 18(1) shall include a list of instances of environmental damage and instances of liability under this Directive, with the following information and data for each instance:
Rapportene nevnt i artikkel 18 nr. 1 skal inneholde en liste over tilfeller av miljøskader og tilfeller med erstatningsansvar i henhold til dette direktiv, med følgende opplysninger og data for hvert tilfelle:
The NACE code can be used (Council Regulation (EEC) No 3037/90 of 9 October 1990 on the statistical classification of economic activities in the European Community (OJ L 293, 24.10.1990, p. 1).
NACE-koden kan brukes (rådsforordning (EØF) nr. 3037/90 av 9. oktober 1990 om statistisk klassifisering av økonomisk virksomhet innen Det europeiske fellesskap (EFT L 293 av 24.10.1990, s. 1).
Commission declaration on Article 14(2) — Environmental liability Directive
Erklæring fra Kommisjonen om artikkel 14 nr. 2 — Direktiv om miljøansvar
The Commission takes note of article 14(2).
Kommisjonen tar artikkel 14 nr. 2 til etterretning.
European Parliament Legislative Resolution of 18 January 2006 and Council Decision of 30 January 2006.
Europaparlamentets regelverksresolusjon av 18. januar 2006 og Rådets beslutning av 30. januar 2006.
The Communication of the Commission entitled ‘Safe operation of mining activities: a follow-up to recent mining accidents” sets out as one of its priority actions an initiative to regulate the management of waste from the extractive industries.
Kommunikasjonsmeldingen «Sikker gruvedrift: en oppfølging av nylige gruveulykker» har som et av sine prioriterte tiltak et initiativ for å regulere håndteringen av avfall fra utvinningsindustrien.
This action is designed to complement initiatives pursuant to Directive 2003/105/EC of the European Parliament and of the Council of 16 December 2003 amending Council Directive 96/82/EC on the control of major-accident hazards involving dangerous substances( ) as well as the production of a best available technique document covering the management of waste rock and tailings from mining activities under the auspices of Council Directive 96/61/EC of 24 September 1996 concerning integrated pollution prevention and control( ).
Dette tiltaket er ment å supplere initiativer i henhold til europaparlaments- og rådsdirektiv 2003/105/EF av 16. desember 2003 om endring av rådsdirektiv 96/82/EF om kontroll med farene for større ulykker med farlige stoffer( ) og for utarbeiding av et referansedokument om de beste tilgjengelige teknikker på området for steinavfall og avgangsmasse fra bryting og utvinning i henhold til rådsdirektiv 96/61/EF av 24. september 1996 om integrert forebygging og begrensning av forurensning( ).
In its Resolution( ) of 5 July 2001 concerning that Communication, the European Parliament strongly supported the need for a Directive on waste from the extractive industries.
Europaparlamentet har i sin resolusjon( ) av 5. juli 2001 om nevnte melding sterkt understreket behovet for et direktiv om avfall fra utvinningsindustrien.
Decision No 1600/2002/EC of the European Parliament and of the Council of 22 July 2002 laying down the Sixth Community Environment Action Programme( ) sets as the objective for wastes that are still generated that the level of their hazardousness should be reduced and that they should present as little risk as possible, that preference should be given to recovery and especially to recycling, that the quantity of waste for disposal should be minimised and should be safely disposed of, and that waste intended for disposal should be treated as closely as possible to the place of its generation to the extent that this does not lead to a decrease in the efficiency of waste treatment operations.
Europaparlaments- og rådsbeslutning nr. 1600/2002/EF av 22. juli 2002 om fastsettelse av Fellesskapets sjette miljøhandlingsprogram( ) har som mål for det avfallet som fortsatt produseres, at farenivået skal reduseres, slik at det utgjør en minst mulig risiko, at gjenvinning og særlig resirkulering skal prioriteres, at mengden av avfall som disponeres, skal være minst mulig og disponeres på en sikker måte, og at avfall beregnet på disponering bør behandles nærmest mulig det sted der det produseres, så lenge dette ikke gjør avfallshåndteringen mindre effektiv.
Decision No 1600/2002/EC also prescribes as a priority action, with reference to accidents and disasters, the development of measures to help prevent major accident hazards, with special regard to those arising from mining, and the development of measures on mining waste.
Når det gjelder ulykker og naturkatastrofer, skal det i henhold til beslutning nr. 1600/2002/EF som prioritert tiltak utarbeides forholdsregler for å forebygge faren for større ulykker, særlig i forbindelse med utvinning, og forholdsregler for utvinningsavfall.
Decision No 1600/2002/EC also sets as a priority action the promotion of sustainable management of extractive industries with a view to reducing their environmental impact.
Beslutning nr. 1600/2002/EF har også som prioritert tiltak å fremme bærekraftig forvaltning i utvinningsindustrien med sikte på å redusere miljøvirkningene.
In accordance with the objectives of Community policy on the environment, it is necessary to lay down minimum requirements in order to prevent or reduce as far as possible any adverse effects on the environment or on human health which are brought about as a result of the management of waste from the extractive industries, such as tailings (i.e. the waste solids or slurries that remain after the treatment of minerals by a number of techniques), waste rock and overburden (i.e. the material that extractive operations move during the process of accessing an ore or mineral body, including during the pre-production development stage), and topsoil (i.e. the upper layer of the ground) provided that they constitute waste as defined in Council Directive 75/442/EEC of 15 July 1975 on waste( ).
Det må i samsvar med Fellesskapets miljømål fastsettes minstekrav for å forebygge eller i størst mulig grad redusere eventuelle skadevirkninger på miljøet eller på menneskers helse som følge av håndtering av avfall fra utvinningsindustrien, for eksempel avgangsmasse (dvs. faste eller halvflytende avfallsstoffer som er igjen etter behandling av mineraler ved en rekke teknikker), steinavfall og jordmasse (dvs. det materialet som flyttes ved utvinning for å komme fram til malmen eller mineralene, herunder på forproduksjonsstadiet) samt toppjord (dvs. det øvre laget i bakken), forutsatt at de utgjør avfall som definert i rådsdirektiv 75/442/EØF av 15. juli 1975 om avfall( ).
In accordance with paragraph 24 of the Johannesburg Plan of Implementation on Sustainable Development adopted within the framework of the United Nations at the 2002 World Summit on Sustainable Development, it is necessary to protect the natural resource base of economic and social development and reverse the current trend in natural resource degradation by managing the natural resource base in a sustainable and integrated manner.
I samsvar med punkt 24 i Johannesburg-planen for gjennomføring av bærekraftig utvikling, som ble vedtatt innenfor rammen av De forente nasjoners verdensmøte i 2002 om bærekraftig utvikling, er det nødvendig å verne om naturressursgrunnlaget for økonomisk og sosial utvikling, og å snu tendensen til nedbrytning av naturressurser ved å forvalte naturressursgrunnlaget på en bærekraftig og integrert måte.
Accordingly, this Directive should cover the management of waste from land-based extractive industries, that is to say, the waste arising from the prospecting, extraction (including the pre-production development stage), treatment and storage of mineral resources and from the working of quarries.
Dette direktiv bør derfor omfatte håndtering av avfall fra landbasert utvinningsindustri, det vil si avfall fra prospektering, utvinning (herunder forproduksjonsutvikling), behandling og lagring av mineralressurser og fra drift av steinbrudd.
However, such management should reflect the principles and priorities identified in Directive 75/442/EEC, which, in accordance with Article 2(1)(b)(ii) thereof, continues to apply to any aspects of the management of waste from the extractive industries which are not covered by this Directive.
Slik håndtering bør imidlertid gjenspeile prinsippene i direktiv 75/442/EØF, som, i samsvar med artikkel 2 nr. 1 bokstav b) ii) i nevnte direktiv, fortsatt gjelder for alle aspekter ved håndtering av avfall fra utvinningsindustrien som ikke omfattes av dette direktiv.
Accordingly, the provisions of this Directive should not apply to those waste streams which, albeit generated in the course of mineral extraction or treatment operations, are not directly linked to the extraction or treatment process, e.g. food waste, waste oil, end-of-life vehicles, spent batteries and accumulators.
Bestemmelsene i dette direktiv bør derfor ikke få anvendelse på avfall som, selv om det produseres i forbindelse med mineralutvinning eller behandling, ikke er direkte forbundet med utvinnings- eller behandlingsprosessen, f.eks. næringsmiddelavfall, spillolje, kasserte kjøretøyer, brukte batterier og akkumulatorer.
The management of such waste should be subject to the provisions of Directive 75/442/EEC or of Council Directive 1999/31/EC of 26 April 1999 on the landfill of waste( ) or any other relevant Community legislation, as is the case for waste generated at a prospecting, extraction or treatment site and transported to a location that is not a waste facility according to this Directive.
Håndteringen av slikt avfall bør omfattes av bestemmelsene i direktiv 75/442/EØF eller i rådsdirektiv 1999/31/EF av 26. april 1999 om deponering av avfall( ) eller annet relevant fellesskapsregelverk, slik tilfellet er for avfall som produseres ved et prospekterings-, utvinnings- eller behandlingsanlegg og transporteres til et sted som ikke er et avfallsanlegg i henhold til dette direktiv.
Nor should this Directive apply to waste resulting from the offshore prospecting, extraction and treatment of mineral resources or to the injection of water and re-injection of pumped groundwater, while inert waste, non-hazardous prospecting waste, unpolluted soil and waste resulting from the extraction, treatment and storage of peat should be covered only by a limited set of requirements due to their lower environmental risks.
Dette direktiv bør heller ikke få anvendelse på avfall fra offshoreprospektering, utvinning og behandling av mineralressurser eller på innsprøyting av vann og gjeninnsprøyting av grunnvann som er pumpet opp, samtidig som inert avfall, ikke-farlig prospekteringsavfall, ikke-forurenset jord og avfall fra utvinning, behandling og lagring av torv bare bør omfattes av et begrenset sett med krav på grunn av sin lavere miljøfare.
However, these exemptions should not apply to Category A waste facilities.
Disse unntakene bør imidlertid ikke gjelde for avfallsanlegg i kategori A.
In order to remain true to the principles and priorities identified in Directive 75/442/EEC and, in particular, Articles 3 and 4 thereof, Member States should ensure that operators engaged in the extractive industry take all necessary measures to prevent or reduce as far as possible any negative effects, actual or potential, on the environment or on human health which are brought about as a result of the management of waste from the extractive industries.
For å overholde prinsippene og prioriteringene i direktiv 75/442/EØF, særlig artikkel 3 og 4, bør medlemsstatene sikre at de driftsansvarlige i utvinningsindustrien treffer alle nødvendige tiltak for å forebygge eller i størst mulig grad redusere eventuelle faktiske eller potensielle skadevirkninger på miljøet eller menneskers helse som følge av håndtering av avfall fra utvinningsindustrien.
These measures should be based, inter alia , on the concept of best available techniques as defined in Directive 96/61/EC and, when such techniques are applied, it is for the Member States to determine how the technical characteristics of the waste facility, its geographical location and local environmental conditions can, where appropriate, be taken into consideration.
Disse tiltakene bør blant annet bygge på de beste tilgjengelige teknikker som definert i direktiv 96/61/EF, og når slike teknikker anvendes, må medlemsstatene bestemme hvordan det i det enkelte tilfelle kan tas hensyn til avfallsanleggets tekniske egenskaper, geografiske beliggenhet og lokale miljøforhold.
In order to minimise the risk of accidents and to guarantee a high level of protection for the environment and human health, Member States should ensure that each operator of a Category A waste facility adopts and applies a major-accident prevention policy for waste.
For å redusere risikoen for ulykker og sikre et høyt vernenivå for miljøet og menneskers helse bør medlemsstatene sikre at hver driftsansvarlig for et avfallsanlegg i kategori A vedtar og iverksetter en omfattende plan for forebygging av ulykker ved avfallshåndtering.
A waste facility should not be classified in Category A solely on the basis of risks to the safety and health protection of workers in the extractive industries covered by other Community legislation, in particular Directives 92/91/EEC( ) and 92/104/EEC( ).
Et avfallsanlegg bør ikke klassifiseres i kategori A utelukkende på grunnlag av sikkerhetsrisiko og vern av arbeidstakeres helse i utvinningsindustrien, som omfattes av annet fellesskapsregelverk, særlig direktiv 92/91/EØF( ) og 92/104/EØF( ).
Council Directive 92/91/EEC of 3 November 1992 concerning the minimum requirements for improving the safety and health protection of workers in the mineral-extracting industries through drilling (eleventh individual Directive within the meaning of Article 16(1) of Directive 89/391/EEC) (OJ L 348, 28.11.1992, p. 9).
Rådsdirektiv 92/91/EØF av 3. november 1992 om minimumskrav med sikte på å forbedre vernet av arbeidstakernes sikkerhet og helse i boringsrelatert utvinningsindustri (ellevte særdirektiv i henhold til artikkel 16 nr. 1 i direktiv 89/391/EØF) (EFT L 348 av 28.11.1992, s. 9).
Council Directive 92/104/EEC of 3 December 1992 on the minimum requirements for improving the safety and health protection of workers in surface and underground mineral-extracting industries (twelfth individual Directive within the meaning of Article 16(1) of Directive 89/391/EEC) (OJ L 404, 31.12.1992, p. 10).
Rådsdirektiv 92/104/EØF av 3. desember 1992 om minimumskrav med sikte på å forbedre vernet av arbeidstakernes sikkerhet og helse i utvinningsindustri i dagbrudd eller under jord (tolvte særdirektiv i henhold til artikkel 16 nr. 1 i direktiv 89/391/EØF) (EFT L 404 av 31.12.1992, s. 10).
Member States should be required to ensure that, in accordance with the UNECE Convention on Access to Information, Public Participation in Decision-making and Access to Justice in Environmental Matters of 25 June 1998 (Aarhus Convention), the public are informed of the application for a waste management permit and the public concerned are consulted prior to the granting of a waste management permit.
Det må kreves at medlemsstatene sikrer at offentligheten, i samsvar med UNECE-konvensjonen om tilgang til miljøinformasjon, allmenn deltakelse i beslutningsprosesser og tilgang til rettsmidler i saker vedrørende miljø av 25. juni 1998 (Århus-konvensjonen), blir orientert om søknaden om tillatelse for et avfallsanlegg, og at den berørte offentlighet blir hørt før det gis tillatelse for avfallsanlegget.
An after-closure period for monitoring and control of Category A waste facilities should be laid down proportionate to the risk posed by the individual waste facility, in a way similar to that required by Directive 1999/31/EC.
Det bør fastsettes en periode etter avvikling for overvåking og kontroll av avfallsanlegg i kategori A som står i forhold til den risiko det enkelte anlegg utgjør, på en lignende måte som den som kreves i direktiv 1999/31/EF.
In addition, for the purposes of minimising water pollution, the discharge of waste into any receiving body of water should comply with Directive 2000/60/EC of the European Parliament and of the Council of 23 October 2000 establishing a framework for Community action in the field of water policy( ).
Videre bør utslipp av avfall til enhver resipient, med sikte på å redusere vannforurensning skje i samsvar med europaparlaments- og rådsdirektiv 2000/60/EF av 23. oktober 2000 om fastsettelse av en ramme for fellesskapstiltak på området vannpolitikk( ).
The financial guarantee should be sufficient to cover the cost of rehabilitation of the land affected by the waste facility, which includes the waste facility itself, as described in the waste management plan prepared pursuant to Article 5 and required by the Article 7 permit, by a suitably qualified and independent third party.
Den økonomiske garantien bør være tilstrekkelig til å dekke kostnader til rehabilitering utført av kvalifiserte og uavhengige tredjemenn, av landområdet som berøres av avfallsanlegget, og som omfatter selve avfallsanlegget, som beskrevet i avfallshåndteringsplanen som er utarbeidet i henhold til artikkel 5, og som kreves i forbindelse med tillatelsen i henhold til artikkel 7.
In addition, in accordance with the polluter pays principle and with Directive 2004/35/EC of the European Parliament and of the Council of 21 April 2004 on environmental liability with regard to the prevention and remedying of environmental damage( ), it is important to clarify that an operator of a waste facility servicing the extractive industries is subject to appropriate liability in respect of environmental damage caused by its operations or the imminent threat of such damage.
For øvrig er det, i samsvar med prinsippet om at forurenseren betaler, og med europaparlaments- og rådsdirektiv 2004/35/EF av 21. april 2004 om miljøansvar med hensyn til forebygging og utbedring av miljøskader( ) viktig å gjøre det klart at en driftsansvarlig for et avfallsanlegg som betjener utvinningsindustrien, bør ha en passende ansvarsforsikring med hensyn til miljøskader forårsaket av driften eller overhengende fare for slike skader.
With a view to the consistent application of Article 6 of the Treaty, environmental protection requirements must be integrated into the implementation of Community policies and activities with a view to promoting sustainable development.
Med sikte på konsekvent anvendelse av traktatens artikkel 6 bør miljøvernkrav integreres i gjennomføringen av Fellesskapets politikk og virksomhet med henblikk på å fremme bærekraftig utvikling.
Such an approach is consistent with Article 6 of the Treaty, particularly with regard to integrating environmental protection requirements into the Community's policy in the sphere of development cooperation.
En slik framgangsmåte er i samsvar med traktatens artikkel 6, særlig med hensyn til integrering av miljøvernkrav i Fellesskapets politikk på området utviklingssamarbeid.
Under the polluter pays principle it is necessary, inter alia, to take into account any damage to the environment caused by waste from the extractive industries, and different national applications of that principle may lead to substantial disparities in the financial burden on economic operators.
Det må i samsvar med prinsippet om at forurenseren betaler, blant annet tas hensyn til eventuelle miljøskader forårsaket av avfall fra utvinningsindustrien, og forskjellige nasjonale anvendelser av dette prinsippet kan føre til vesentlige forskjeller i de driftsansvarliges økonomiske byrder.
Therefore, since by reason of the scale and effects of this Directive, its objective can be better achieved at Community level, the Community may adopt measures, in accordance with the principle of subsidiarity, as set out in Article 5 of the Treaty.
Ettersom målet for dette direktiv ut fra sitt omfang og sine virkninger bedre kan nås på fellesskapsplan, kan Fellesskapet treffe tiltak i samsvar med nærhetsprinsippet som fastsatt i traktatens artikkel 5.
In accordance with paragraph 34 of the Interinstitutional agreement on better law-making( ), Member States are encouraged to draw up, for themselves and in the interest of the Community, their own tables, which will, as far as possible, illustrate the correlation between this Directive and the transposition measures and to make them public —
I samsvar med nr. 34 i den tverrinstitusjonelle avtalen om bedre regelverksutforming( ) oppfordres medlemsstatene til, for eget formål og i Fellesskapets interesse, å utarbeide og offentliggjøre egne tabeller som så langt det er mulig viser sammenhengen mellom dette direktiv og innarbeidingstiltakene —
Subject to paragraphs 2 and 3, this Directive covers the management of waste resulting from the prospecting, extraction, treatment and storage of mineral resources and the working of quarries, hereinafter ‘extractive waste’.
Med forbehold for nr. 2 og 3 omfatter dette direktiv håndtering av avfall fra prospektering, utvinning, behandling og lagring av mineralressurser samt drift av steinbrudd, heretter kalt «utvinningsavfall».