natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Case handlers are advised to consult national law to assess whether such exemptions are possible and to what extent( ).
Saksbehandlere bør søke råd i nasjonal lovgivning for å vurdere om og i hvilket omfang slike unntak er mulige( ).
Opinion 6/2007/EC on data protection issues related to the Consumer Protection Cooperation System (CPCS) 01910/2007/EN — WP 130 — adopted on 21 September 2007, p. 24-26.
Uttalelse 6/2007/EF om personvernspørsmål knyttet til systemet for forbrukervernsamarbeid (CPCS) 01910/2007/EN — WP 130 — vedtatt 21. september 2007, s. 24 26.
The use of the CPCS should be strictly limited to the purposes set out in the CPC Regulation.
Bruken av CPCS bør være strengt begrenset til de formål som er fastsatt i CPC forordningen.
Article 13(1) of the CPC Regulation states that information communicated may only be used for the purpose of ensuring compliance with the laws that protect consumers’ interests.
Artikkel 13 nr. 1 i CPC forordningen slår fast at opplysninger som formidles, bare kan benyttes for å sikre at lover og forskrifter som beskytter forbrukernes interesser, blir overholdt.
These laws are listed in the Annex to the CPC Regulation.
Disse lovene og forskriftene er oppført i vedlegget til CPC forordningen.
The CPCS users should carefully select the questions they ask in the mutual assistance request and not ask for more data than in necessary.
CPCS brukere bør omhyggelig velge ut hvilke spørsmål de stiller i anmodningen om gjensidig bistand, og ikke be om flere opplysninger enn nødvendig.
The Data Protection Directive( ) requires that personal data needs to be accurate and kept up to date.
Personverndirektivet( ) krever at personopplysninger skal være nøyaktige og holdes à jour.
When a competent authority considers that granting a request may affect the investigation or enforcement procedure being carried out by other competent authorities, the former should request the opinion of the latter before granting the request.
Når vedkommende myndighet anser at de ved å etterkomme en slik anmodning kan påvirke en undersøkelses eller håndhevingsprosedyre som utføres av andre vedkommende myndigheter, bør førstnevnte anmode om en uttalelse fra sistnevnte før anmodningen etterkommes.
The CPCS includes a default value feature where CPCS users need to explicitly grant access to documents by unclicking the confidential flag.
CPCS inneholder en standardverdi der CPCS brukere eksplisitt skal gi tilgang til dokumenter ved å fjerne merkingen ved fortrolighetsfeltet.
The s-TESTA network is based on a dedicated private infrastructure completely separated from the Internet.
s-TESTA nettet er basert på en dedikert privat infrastruktur som er fullstendig atskilt fra Internett.
Implementing rules( ) that cover key aspects to ensure data protection compliance: clear deletion rules (what information; how and when to delete data); principles that specify the types of access to the information (only directly concerned competent authorities have full access and the others only have general information).
Gjennomføringsbestemmelser( ) som omfatter viktige hensyn for å sikre at vern av personopplysninger blir overholdt, tydelige regler for sletting (hva slags opplysninger; hvordan og når opplysninger skal slettes), prinsipper som angir ulike typer tilgang til opplysningene (bare direkte berørte vedkommende myndigheter har full tilgang, andre har bare tilgang til generelle opplysninger).
Operational guidelines( ) that further clarify what to consider when completing the different data fields and integration of these guidelines( ).
Retningslinjer for virksomheten( ) som ytterligere tydeliggjør hva det skal tas hensyn til ved utfylling av de ulike datafeltene og integrering av disse retningslinjene( ).
The Consumer Protection Cooperation Network: Operating Guidelines — endorsed by the CPC Committee on 8 June 2010.
«The Consumer Protection Cooperation Network: Operating Guidelines È — godkjent av CPC komiteen 8. juni 2010.
Automatic deletion of mutual assistance cases 5 years after the closing of the case as required by the CPC Regulation.
Automatisk sletting av saker om gjensidig bistand fem år etter at saken er avsluttet, slik det kreves av CPC forordningen.
Only the Commission can delete information from the CPCS( ) and it does so normally at the request of a competent authority.
Bare Kommisjonen kan slette opplysninger fra CPCS( ), og den gjør normalt dette på anmodning fra en vedkommende myndighet.
The CPC Regulation( ) provides that information communicated under the CPC Regulation may also be communicated to an authority of a third country by a Member State having a bilateral assistance agreement provided the consent of the competent authority that originally communicated the information has been obtained and that data protection provisions are met.
CPC forordningen( ) fastsetter at opplysninger som formidles i henhold til CPC forordningen, også kan formidles til en myndighet i en tredjestat av en medlemsstat i henhold til en bilateral bistandsavtale med vedkommende tredjestat, forutsatt at det er innhentet samtykke fra vedkommende myndighet som opprinnelig formidlet opplysningene, og at bestemmelsene om vern av personopplysninger er oppfylt.
It is recommended that in the absence of an international agreement by the European Union for mutual assistance cooperation arrangements( ) with a third country, any bilateral assistance agreement with a given third country should provide for adequate data protection safeguards and be notified to the relevant data protection supervisory authorities so that prior checking may be carried out, unless the Commission has found that the third country ensures an adequate level of protection for personal data transferred from the Union in accordance with Article 25 of the Data Protection Directive.
Det anbefales at i mangel av en internasjonal avtale med Den europeiske union om samarbeidsordninger om gjensidig bistand( ) med en tredjestat, bør alle bilaterale bistandsavtaler med en tredjestat inneholde fyllestgjørende sikringstiltak omkring vern av personopplysninger og meldes til de relevante nasjonale tilsynsmyndighetene for personvern, slik at det kan utføres forhåndskontroll, med mindre Kommisjonen har kommet til at vedkommende tredjestat sikrer et fyllestgjørende nivå for vern av personopplysninger som blir formidlet fra Unionen i samsvar med artikkel 25 i personverndirektivet.
Consequently, this Directive should apply to AIFMs managing all types of funds that are not covered by Directive 2009/65/EC of the European Parliament and of the Council of 13 July 2009 on the coordination of laws, regulations and administrative provisions relating to the undertakings for collective investment in transferable securities (UCITS)( ), irrespective of the legal or contractual manner in which the AIFMs are entrusted with this responsibility.
Dette direktiv bør derfor få anvendelse på forvaltere som forvalter alle typer fond som ikke omfattes av europaparlaments- og rådsdirektiv 2009/65/EF av 13. juli 2009 om samordning av lover og forskrifter om foretak for kollektiv investering i omsettelige verdipapirer (investeringsforetak)( ), uavhengig av hvordan forvalterne rettslig eller kontraktsmessig er betrodd dette ansvaret.
As the practical consequences and possible difficulties resulting from a harmonised regulatory framework and an internal market for non-EU AIFMs performing management and/or marketing activities within the Union and EU AIFMs managing non-EU alternative investment funds (AIFs), are uncertain and difficult to predict due to the lack of previous experience in this regard, a review mechanism should be provided for.
Da de praktiske konsekvensene og mulige vanskelighetene som harmoniserte rammeregler og et indre marked kan medføre for forvaltere basert i en tredjestat som utfører forvaltnings- og/eller markedsføringsvirksomhet i Unionen, og for forvaltere basert i Unionen som forvalter alternative investeringsfond (AIF-er) basert i en tredjestat, er usikre og vanskelige å forutsi på grunn av mangelen på tidligere erfaringer på dette området, bør det etableres en revisjonsordning.
Investment undertakings, such as family office vehicles which invest the private wealth of investors without raising external capital, should not be considered to be AIFs in accordance with this Directive.
Investeringsforetak, for eksempel «familieeide foretak» som investerer investorenes private formuer uten å reise ekstern kapital, bør ikke anses som AIF-er i henhold til dette direktiv.
Investment firms authorised under Directive 2004/39/EC of the European Parliament and of the Council of 21 April 2004 on markets in financial instruments( ) and credit institutions authorised under Directive 2006/48/EC of the European Parliament and of the Council of 14 June 2006 relating to the taking up and pursuit of the business of credit institutions( ) should not be required to obtain an authorisation under this Directive in order to provide investment services such as individual portfolio management in respect of AIFs.
Verdipapirforetak som er godkjent i henhold til europaparlaments- og rådsdirektiv 2004/39/EF av 21. april 2004 om markeder for finansielle instrumenter( ), og kredittinstitusjoner som er godkjent i henhold til europaparlaments- og rådsdirektiv 2006/48/EF av 14. juni 2006 om adgang til å starte og utøve virksomhet som kredittinstitusjon( ), bør ikke være pålagt å søke godkjenning i henhold til dette direktiv for å tilby investeringstjenester som individuell porteføljeforvaltning i forbindelse med AIF-er.
In such cases, the AIFM has no ultimate control over whether a depositary is in fact appointed unless the AIF is internally managed.
I slike tilfeller har forvalteren ikke den endelige kontrollen over om en depositar faktisk utpekes, med mindre AIF-et forvaltes internt.
An external AIFM should not be prevented from also providing the service of management of portfolios of investments with mandates given by investors on a discretionary, client-by-client basis, including portfolios owned by pension funds and institutions for occupational retirement provision which are covered by Directive 2003/41/EC of the European Parliament and of the Council of 3 June 2003 on the activities and supervision of institutions for occupational retirement provision( ), or from providing the non-core services of investment advice, safe-keeping and administration in relation to units of collective investment undertakings and reception and transmission of orders.
En ekstern forvalter bør ikke hindres i også å yte tjenesten investeringsporteføljeforvaltning i henhold til de mandater investorer har gitt på skjønnsmessig, individuelt kundegrunnlag, herunder porteføljer som eies av pensjonsfond og tjenestepensjonsforetak som omfattes av europaparlaments- og rådsdirektiv 2003/41/EF av 3. juni 2003 om virksomhet i og tilsyn med tjenestepensjonsforetak( ), eller å yte de tilknyttede tjenestene investeringsrådgivning, oppbevaring og administrasjon av andeler i foretak for kollektiv investering og mottak og formidling av ordrer.
The principles regarding sound remuneration policies set out in the Commission Recommendation 2009/384/EC of 30 April 2009 on remuneration policies in the financial services sector( ) are consistent with and complement the principles of this Directive.
Prinsippene for en forsvarlig godtgjøringspolitikk som er fastsatt i kommisjonsrekommandasjon 2009/384/EF av 30. april 2009 om godtgjøringspolitikk i sektoren for finansielle tjenester( ), er forenlige med og supplerer prinsippene i dette direktiv.
In order to promote supervisory convergences in the assessment of remuneration policies and practices, the European Supervisory Authority (European Securities and Markets Authority), established by Regulation (EU) No 1095/2010 of the European Parliament and of the Council( ) (ESMA) should ensure the existence of guidelines on sound remuneration policies in the AIFM sector.
For å fremme tilsynsmessig tilnærming i vurderingen av godtgjøringspolitikk og -praksis bør Den europeiske tilsynsmyndighet (Den europeiske verdipapir- og markedstilsynsmyndighet), opprettet ved europaparlaments- og rådsforordning (EU) nr. 1095/2010( ) (ESMA), sikre at det finnes retningslinjer for forsvarlig godtgjøringspolitikk i sektoren for forvaltere.
The European Supervisory Authority (European Banking Authority) established by Regulation (EU) No 1093/2010 of the European Parliament and of the Council( ) should assist it in the elaboration of such guidelines.
Den europeiske tilsynsmyndighet (Den europeiske banktilsynsmyndighet) opprettet ved europaparlaments- og rådsforordning (EU) nr. 1093/2010( ) bør bistå ved utarbeidingen av slike retningslinjer.
When ensuring investor money is booked in cash accounts, the depositary should take into account the principles set out in Article 16 of Commission Directive 2006/73/EC of 10 August 2006 implementing Directive 2004/39/EC of the European Parliament and of the Council as regards organisational requirements and operating conditions for investment firms and defined terms for the purposes of that Directive( ).
Når depositaren sikrer at investormidler bokføres på kassekontoer, bør depositaren ta hensyn til prinsippene i artikkel 16 i kommisjonsdirektiv 2006/73/EF av 10. august 2006 om gjennomføring av europaparlaments- og rådsdirektiv 2004/39/EF med hensyn til organisatoriske krav til og vilkår for drift av verdipapirforetak samt definisjon av begreper for nevnte direktivs formål( ).
Entrusting the custody of assets to the operator of a securities settlement system as designated for the purposes of Directive 98/26/EC of the European Parliament and of the Council of 19 May 1998 on settlement finality in payment and securities settlement systems( ) or entrusting the provision of similar services to third-country securities settlement systems should not be considered to be a delegation of custody functions.
Det bør ikke anses som delegering av oppbevaringsfunksjoner å overlate oppbevaringen av aktiva til operatøren av et oppgjørssystem for verdipapirer som er utpekt i henhold til europaparlaments- og rådsdirektiv 98/26/EF av 19. mai 1998 om endeleg oppgjer i betalingssystem og i oppgjerssystem for verdipapir( ), eller å overlate ytelsen av tilsvarende tjenester til oppgjørssystemer for verdipapirer i tredjestater.
However, provided that the depositary is expressly allowed to discharge itself of liability subject to a contractual transfer of such liability to that third party, pursuant to a written contract between the depositary and the AIF or the AIFM acting on behalf of the AIF, in which such a discharge is objectively justified, and that the third party can be held liable for the loss based on a contract between the depositary and the third party, the depositary should be able to discharge itself of liability if it can prove that it has exercised due skill, care and diligence and that the specific requirements for delegation are met.
Dersom depositaren har uttrykkelig tillatelse til å fraskrive seg ansvar gjennom en kontraktsmessig overdragelse av et slikt ansvar til denne tredjemann, i henhold til en skriftlig kontrakt mellom depositaren og AIF-et eller forvalteren som handler på vegne av AIF-et, der slik ansvarsfraskrivelse er objektivt begrunnet, og dersom tredjemannen kan holdes ansvarlig for tapet på grunnlag av en kontrakt mellom depositaren og tredjemann, bør depositaren likevel kunne fraskrive seg ansvar dersom denne kan bevise at den har utøvd behørig sakkyndighet, omhu og aktsomhet, og de særlige kravene til delegeringen er oppfylt.
Information gathered by competent authorities should be shared with other authorities in the Union, with ESMA and with the European Systemic Risk Board (ESRB) established by Regulation (EU) No 1092/2010 of the European Parliament and of the Council of 24 November 2010 on European Union macro-prudential oversight of the financial system and establishing a European Systemic Risk Board( ) so as to facilitate a collective analysis of the impact of the leverage of AIFs managed by AIFMs on the financial system in the Union, as well as a common response.
De opplysninger som samles inn av vedkommende myndigheter, bør videreformidles til andre myndigheter i Unionen, til ESMA og Den europeiske komité for systemrisiko (ESRB) opprettet ved europaparlaments- og rådsforordning (EU) nr. 1092/2010 av 24. november 2010 om makrotilsyn med finanssystemet på EU-plan og opprettelse av en europeisk komité for systemrisiko( ) for å gjøre det enklere å foreta en felles analyse av virkningene av den finansielle giringen for AIF-er som forvaltes av forvaltere, på finanssystemet i Unionen, og treffe felles tiltak.
Where AIFMs manage AIFs which exercise control over an issuer whose shares are admitted to trading on a regulated market, information should generally be disclosed in accordance with Directive 2004/25/EC of the European Parliament and of the Council of 21 April 2004 on takeover bids( ) and Directive 2004/109/EC of the European Parliament and of the Council of 15 December 2004 on the harmonisation of transparency requirements in relation to information about issuers whose securities are admitted to trading on a regulated market( ).
Når forvaltere forvalter AIF-er som utøver kontroll over en utsteder hvis aksjer er opptatt til notering på et regulert marked, bør opplysningene generelt forelegges i samsvar med europaparlaments- og rådsdirektiv 2004/25/EF av 21. april 2004 om overtakelsestilbud( ) og europaparlaments- og rådsdirektiv 2004/109/EF av 15. desember 2004 om harmonisering av innsynskrav med hensyn til opplysninger om utstedere av verdipapirer som er opptatt til notering på et regulert marked( ).
The obligations to notify and disclose information should therefore apply subject to the conditions and restrictions relating to confidential information set out in Directive 2002/14/EC of the European Parliament and of the Council of 11 March 2002 establishing a general framework for informing and consulting employees in the European Community( ) and without prejudice to Directives 2004/25/EC and 2004/109/EC.
Derfor bør melde- og opplysningsplikten gjelde med forbehold for vilkårene og begrensningene vedrørende fortrolige opplysninger omhandlet i europaparlaments- og rådsdirektiv 2002/14/EF av 11. mars 2002 om fastsettelse av en generell ramme for opplysninger til og konsultasjon med arbeidstakere i Det europeiske fellesskap( ) og uten at dette berører direktiv 2004/25/EF og 2004/109/EF.
This means that Member States should provide that within the limits and conditions laid down by national law the employees’ representatives, and anyone assisting them, are not authorised to reveal to employees and to third parties any information affecting the legitimate interests of the company that has expressly been provided to them in confidence.
Dette betyr at medlemsstatene, innenfor rammen av begrensningene og vilkårene fastsatt i nasjonal lovgivning, bør foreskrive at arbeidstakerrepresentantene, samt enhver som bistår disse, ikke har lov til å videreformidle opplysninger som berører selskapets rettmessige interesser, og som uttrykkelig er gitt dem i fortrolighet, til arbeidstakere eller tredjemann.
In addition, other national and Union law, such as Directive 2003/71/EC of the European Parliament and of the Council of 4 November 2003 on the prospectus to be published when securities are offered to the public or admitted to trading( ) and Directive 2004/39/EC, may also regulate the distribution of AIFs to investors in the Union.
Dessuten kan annen nasjonal lovgivning og unionsretten, som europaparlaments- og rådsdirektiv 2003/71/EF av 4. november 2003 om det prospekt som skal offentliggjøres når verdipapirer legges ut til offentlig tegning eller opptas til notering( ), og direktiv 2004/39/EF, også regulere distribusjonen av AIF-er til investorer i Unionen.
In addition, AIFMs, investment firms authorised under Directive 2004/39/EC and credit institutions authorised under Directive 2006/48/EC which provide investment services to retail clients should take into account any additional requirements when assessing whether a certain AIF is suitable or appropriate for an individual retail client or whether it is a complex or non-complex financial instrument.
Dessuten bør forvaltere, verdipapirforetak som er godkjent i henhold til direktiv 2006/48/EF, og kredittinstitusjoner som er godkjent i henhold til direktiv 2006/48/EF, og som yter investeringstjenester til detaljkunder, ta hensyn til eventuelle ytterligere krav når de vurderer hvorvidt et bestemt AIF er velegnet for en individuell detaljkunde, eller hvorvidt det er et sammensatt eller ikke-sammensatt finansielt instrument.
Any exchange or transmission of information by competent authorities should be in accordance with the rules on the transfer of personal data as laid down in Directive 95/46/EC of the European Parliament and of the Council of 24 October 1995 on the protection of individuals with regard to the processing of personal data and on the free movement of such data( ).
Enhver utveksling eller oversending av opplysninger fra vedkommende myndigheter bør skje i samsvar med reglene for oversending av personopplysninger fastsatt i europaparlaments- og rådsdirektiv 95/46/EF om vern av fysiske personer i forbindelse med behandling av personopplysninger og om fri utveksling av slike opplysninger( ).
Any exchange or transmission of information by ESMA should be in accordance with the rules on the transfer of personal data as laid down in Regulation (EC) No 45/2001 of the European Parliament and of the Council of 18 December 2000 on the protection of individuals with regard to the processing of personal data by the Community institutions and bodies and on the free movement of such data( ), which should be fully applicable to the processing of personal data for the purposes of this Directive.
Enhver utveksling eller oversending av opplysninger fra ESMA bør være i samsvar med reglene for oversending av personopplysninger fastsatt i europaparlaments- og rådsforordning (EF) nr. 45/2001 av 18. desember 2000 om personvern i forbindelse med behandling av personopplysninger i Fellesskapets institusjoner og organer og om fri utveksling av slike opplysninger( ), som fullt ut får anvendelse på behandlingen av personopplysninger for målene for dette direktiv.
Those powers should be exercised in accordance with Regulation (EU) No 182/2011 of the European Parliament and of the Council of 16 February 2011 laying down the rules and general principles concerning mechanisms for control by Member States of the Commission’s exercise of implementing powers( ).
Denne myndighet bør utøves i samsvar med europaparlaments- og rådsforordning (EU) nr. 182/2011 av 16. februar 2011 om fastsettelse av generelle regler og prinsipper for medlemsstatenes kontroll med Kommisjonens utøvelse av sin gjennomføringsmyndighet( ).
Delegated acts should also be adopted to specify the cooperation arrangements in relation to non-EU AIFMs and/or non-EU AIFs in order to design a common framework to facilitate the establishment of those cooperation arrangements with third countries.
Delegerte rettsakter bør også vedtas for å angi samarbeidsordningene vedrørende forvaltere basert i en tredjestat og/eller AIF-er basert i en tredjestat for å utforme en felles ramme for å legge til rette for inngåelsen av slike samarbeidsordninger med tredjestater.
The Commission should in its review examine the functions of ESMA and the Union competent authorities in ensuring effective supervision of all AIFMs operating in the Union markets in the context of this Directive, including, inter alia – in accordance with Regulation (EU) No 1095/2010 – entrusting ESMA with further supervisory responsibilities in the field of authorisation and supervision of non-EU AIFMs.
Kommisjonen bør i sin gjennomgåelse undersøke ESMAs og vedkommende EU-myndigheters funksjoner når det gjelder å sikre effektivt tilsyn med alle forvaltere med virksomhet i Unionens markeder innenfor rammen av dette direktiv, herunder blant annet – i samsvar med forordning (EU) nr. 1095/2010 – gjennom å overlate ESMA ytterligere tilsynsansvar med hensyn til godkjenning av og tilsyn med forvaltere basert i en tredjestat.