natgillin/translations-raw huggingface dataset:
REGULATION (EC) No 2006/2004 OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL of 27 October 2004 on cooperation between national authorities responsible for the enforcement of consumer protection laws (the Regulation on consumer protection cooperation)
EUROPAPARLAMENTS- OG RÅDSFORORDNING (EF) nr. 2006/2004 av 27. oktober 2004 om samarbeid mellom nasjonale myndigheter med ansvar for håndheving av forbrukervernlovgivning (forordningen om forbrukervernsamarbeid)
The Council Resolution of 8 July 1996 on cooperation between administrations for the enforcement of legislation on the internal market acknowledged that a continuing effort is required to improve cooperation between administrations and invited the Member States and the Commission to examine as a matter of priority the possibility of reinforcing administrative cooperation in the enforcement of legislation.
I rådsresolusjon av 8. juli 1996 om samarbeid mellom forvaltingar om handhevinga av regelverket for den indre marknaden erkjente Rådet at det er behov for en fortsatt innsats for å bedre samarbeidet mellom forvaltningene, og oppfordret medlemsstatene og Kommisjonen til å undersøke muligheten av å styrke forvaltningssamarbeidet om håndhevingen av regelverket, og se dette som en prioritert sak.
These difficulties give rise to barriers to cooperation between public enforcement authorities to detect, investigate and bring about the cessation or prohibition of intra-Community infringements of the laws that protect consumers' interests.
Disse vanskelighetene er til hinder for at offentlige håndhevingsmyndigheter kan samarbeide om å påvise og etterforske overtredelser innenfor Fellesskapet av regelverket som beskytter forbrukernes interesser, og sikre stans eller forbud.
It is therefore appropriate to facilitate cooperation between public authorities responsible for enforcement of the laws that protect consumers' interests in dealing with intra-Community infringements, and to contribute to the smooth functioning of the internal market, the quality and consistency of enforcement of the laws that protect consumers' interests and the monitoring of the protection of consumers' economic interests.
Det er derfor hensiktsmessig på den ene side å gjøre det lettere for offentlige myndigheter med ansvar for håndheving av regelverket som beskytter forbrukernes interesser å samarbeide når de skal håndtere overtredelser innenfor Fellesskapet, og på den annen side å bidra til at det indre marked virker på en tilfredsstillende måte, til at håndhevingen av regelverket som beskytter forbrukernes interesser er konsekvent og holder en høy standard, og til kontroll med at forbrukerne har et økonomisk vern.
Best practice should be exchanged between the networks established by this Regulation and these other networks.
Nettverk opprettet ved denne forordning og disse andre nettverkene bør utveksle opplysninger om beste praksis.
Subject to paragraph 5A, from 1 January 2007, third country issuers referred to in paragraphs 3 and 4 shall present their historical financial information in accordance with international accounting standards adopted under Regulation (EC) No 1606/2002 or a third country's national accounting standards equivalent to those standards.
Med forbehold for nr. 5a skal utstedere fra tredjestater nevnt i nr. 3 og 4 fra 1. januar 2007 framlegge sin historiske finansielle informasjon i samsvar med internasjonale regnskapsstandarder vedtatt i henhold til forordning (EF) nr. 1606/2002 eller en tredjestats nasjonale regnskapsstandarder som tilsvarer disse standardene.
Third country issuers are not subject to a requirement, under Annex I, item 20.1;
Utstedere fra tredjestater omfattes ikke av kravet, i henhold til vedlegg I nr. 20.1,
Therefore, such a reporting system may at present be limited to undertakings with a yearly turnover of more than EUR 250 million.
Rapporteringssystemet kan derfor i første omgang begrenses til foretak med en årsomsetning på mer enn 250 millioner euro.
This Directive should be without prejudice to the obligations of the Member States relating to the time-limits for transposition into national law of the Directives set out in Annex I, Part B —
Dette direktiv bør ikke berøre medlemsstatenes forpliktelser med hensyn til fristene for innarbeiding i nasjonal lovgivning av direktivene som er angitt i vedlegg I del B —
A reporting system based on ex post facto checks of the financial flows between public authorities and public undertakings operating in the manufacturing sector will enable the Commission to fulfil its obligations.
Et rapporteringssystem som bygger på kontroll i ettertid av kapitalstrømmene mellom offentlige myndigheter og offentlige foretak innenfor produksjonssektoren vil gjøre det mulig for Kommisjonen å oppfylle sine forpliktelser.
Opinion of the European Parliament of 28 September 2005 (not yet published in the Official Journal) and Council Decision of 25 April 2006.
Europaparlamentsuttalelse av 28.09.2005 (ennå ikke offentliggjort i EUT) og rådsbeslutning av 25.04.2006.
This Directive is without prejudice to other provisions of the Treaty, notably Articles 86(2), 88 and 296, and to any other rules concerning the provision of information by Member States to the Commission.
Dette direktiv berører ikke gjennomføringen av andre bestemmelser i traktaten, særlig artikkel 86 nr. 2, artikkel 88 og 296, eller andre regler for oversending av opplysninger fra medlemsstatene til Kommisjonen.
Air carriers participating in consultations should therefore be required to collect data for all fare classes in which interlinable fares are agreed, for each IATA season starting from 1 May 2004.
Det bør derfor kreves at luftfartsselskaper som deltar i konsultasjoner, for hver IATA-sesong fra 1. mai 2004 samler inn data for alle takstklasser der det er avtalt interlining-takster.
Having regard to Council Regulation (EC) No 246/2009 of 26 February 2009 on the application of Article 81(3) of the Treaty to certain categories of agreements, decisions and concerted practices between liner shipping companies (consortia)( ), and in particular Article 1 thereof,
under henvisning til rådsforordning (EF) nr. 246/2009 av 26. februar 2009 om anvendelse av traktatens artikkel 81 nr. 3 på visse grupper av avtaler, beslutninger og samordnet opptreden mellom rederier som driver linjefart (konsortier)( ), særlig artikkel 1,
Furthermore, where agreements have effects which are incompatible with Article 81(3) of the Treaty in the territory of a Member State, or in a part thereof, which has all the characteristics of a distinct geographic market, the competition authority of that Member State may withdraw the benefit of the block exemption in respect of that territory pursuant to Regulation (EC) No 1/2003.
Når avtaler har virkninger som er uforenlige med traktatens artikkel 81 nr. 3 på en medlemsstats territorium, eller en del av det, som har alle kjennetegn på et særskilt geografisk marked, kan dessuten medlemsstatens konkurransemyndighet trekke tilbake gruppeunntaket for dette territoriet i henhold til forordning (EF) nr. 1/2003.
Regulation (EC) No 794/2004 should therefore be amended accordingly —
Forordning (EF) nr. 794/2004 bør derfor endres —
Directive 94/19/EC of the European Parliament and of the Council( ) already provides for basic coverage for depositors.
Europaparlaments- og rådsdirektiv 94/19/EF( ) gir allerede en grunnleggende dekning for innskytere.
Schemes which use public loans are considered as transparent regional investment aid schemes within the meaning of paragraph 1(i) if they are backed by normal security and do not involve abnormal risk, and are therefore not considered to contain a state guarantee element;
Ordninger der det brukes offentlige lån, anses som åpne ordninger for investeringsstøtte til regionene i henhold til nr. 1 i) dersom de er sikret på vanlig måte og ikke innebærer en unormalt stor risiko, og anses derfor ikke for å inneholde innslag av statlig garanti;
In case of ad hoc aid, Indicate the overall Overall amount of ad hoc aid aid amount.
For ad hoc-støtte, oppgi det samlede støttebeløp. Samlet beløp for ad hoc-støtte.
It should be recalled that individual aid to Fsmall and medium-sized enterprises granted outside of any aid scheme in accordance with Article 3(1) of Regulation (EC) No 70/2001 is compatible with the common market within the meaning of Article 87(3) of the Treaty and is exempted from the notification requirement of Article 88(3) of the Treaty.
Det bør minnes om at individuell støtte til små og mellomstore bedrifter som gis uavhengig av støtteordninger, i henhold 3 nr. 1 i forordning (EF) nr. 70/2001 er forenlig med det felles marked i henhold til traktatens artikkel 87 nr. 3 og er unntatt fra meldeplikten fastsatt i traktatens artikkel 88 til artikkel nr. 3.
Having regard to Directive 2004/39/EC of the European Parliament and of the Council of 21 April 2004 on markets in financial instruments amending Council Directives 85/611/EEC and 93/6/EEC and Directive 2000/12/EC of the European Parliament and of the Council and repealing Council Directive 93/22/EEC( ), and in particular Article 4(2), Article 13(10), Article 18(3), Article 19(10), Article 21(6), Article 22(3) and Article 24(5) thereof,
under henvisning til europaparlaments- og rådsdirektiv 2004/39/EF av 21. april 2004 om markeder for finansielle instrumenter, om endring av rådsdirektiv 85/611/EØF og 93/6/EØF og europaparlaments- og rådsdirektiv 2000/12/EF som opphever rådsdirektiv 93/22/EØF( ), særlig artikkel 4 nr. 2, artikkel 13 nr. 10, artikkel 18 nr. 3, artikkel 19 nr. 10, artikkel 21 nr. 6, artikkel 22 nr. 3 og artikkel 24 nr. 5, og
Your attention is also drawn to the corresponding provisions of the European Union .
Se også de tilsvarende bestemmelsene til Den europeiske union.
Council Directive 73/239/EEC of 24 July 1973 on the coordination of laws, regulations and administrative provisions relating to the taking-up and pursuit of the business of direct insurance other than life assurance( ), Council Directive 92/49/EEC of 18 June 1992 on the coordination of laws, regulations and administrative provisions relating to direct insurance other than life assurance( ) and Directive 2002/83/EC of the European Parliament and of the Council of 5 November 2002 concerning life assurance( ) have laid down the provisions relating to the taking-up and pursuit of direct insurance in the Community.
Bestemmelsene om adgang til å starte og utøve virksomhet innen direkte forsikring i Fellesskapet er fastsatt i rådsdirektiv 73/239/EØF av 24. juli 1973 om samordning av lover og forskrifter om adgang til å starte og utøve virksomhet innen direkte forsikring med unntak av livsforsikring( ), rådsdirektiv 92/49/EØF av 18. juni 1992 om samordning av lover og forskrifter om direkte forsikring med unntak av livsforsikring( ) og europaparlaments- og rådsdirektiv 2002/83/EF av 5. november 2002 om livsforsikring( ).
The regime laid down by those Directives applies to direct insurance undertakings in respect of their entire business carried on, both direct insurance activities as well as reinsurance activities by way of acceptances; however reinsurance activities conducted by specialised reinsurance undertakings are neither subject to that regime nor any other regime provided for by Community law.
Ordningen som er innført ved disse direktiver, får anvendelse på foretak innen direkte forsikring når det gjelder deres samlede virksomhet, både virksomhet innen direkte forsikring og innen mottatt gjenforsikring. Gjenforsikringsvirksomhet som utøves av spesialiserte gjenforsikringsforetak er imidlertid underlagt verken nevnte ordning eller noen annen ordning fastsatt i fellesskapsretten.
Reinsurance is a major financial activity as it allows direct insurance undertakings, by facilitating a wider distribution of risks at worldwide level, to have a higher underwriting capacity to engage in insurance business and provide insurance cover and also to reduce their capital costs; furthermore, reinsurance plays a fundamental role in financial stability, since it is an essential element in ensuring the financial soundness and the stability of direct insurance markets as well as the financial system as a whole, because it involves major financial intermediaries and institutional investors.
Gjenforsikring er en viktig finansiell virksomhet, ettersom den tillater foretak innen direkte forsikring , å øke sin tegnings- og dekningskapasitet samt å redusere virksomhetens kapitalkostnader, ved å lette en bredere fordeling av risikoene på verdensbasis. Dessuten spiller gjenforsikring en grunnleggende rolle når det gjelder finansiell stabilitet, siden den er et vesentlig element i sikringen av den økonomiske soliditet og stabiliteten i markedene for direkte forsikring og det finansielle systemet som helhet, fordi det involverer viktige finansformidlere og institusjonelle investorer.
This situation has resulted in significant differences in the level of supervision of reinsurance undertakings in the Community, which create barriers to the pursuit of reinsurance business, such as the obligation for the reinsurance undertaking to pledge assets in order to cover its part of the technical provisions of the direct insurance undertaking, as well as the compliance by reinsurance undertakings with different supervisory rules in the various Member States in which they conduct business or an indirect supervision of the various aspects of a reinsurance undertaking by the competent authorities of direct insurance undertakings.
Denne situasjonen har ført til betydelige ulikheter i nivået for tilsyn med gjenforsikringsforetak i Fellesskapet, som skaper hindringer for utøvelsen av gjenforsikringsvirksomheten, som gjenforsikringsforetakets forpliktelse til å stille eiendeler som sikkerhet for å dekke sin del av de forsikringstekniske avsetningene til foretaket innen direkte forsikring , og gjenforsikringsforetaks forpliktelse til å overholde ulike tilsynsregler i de ulike medlemsstatene der de driver sin virksomhet eller et indirekte tilsyn med de ulike sidene av et gjenforsikringsforetaks typer virksomhet av vedkommende myndigheter for foretak innen direkte forsikring.
This Directive should apply to reinsurance undertakings which conduct exclusively reinsurance business and do not engage in direct insurance business; it should also apply to the so-called «captive» reinsurance undertakings created or owned by either a financial undertaking other than an insurance or reinsurance undertaking or a group of insurance or reinsurance undertakings to which Directive 98/78/EC of the European Parliament and of the Council of 27 October 1998 on the supplementary supervision of insurance undertakings in an insurance group( ) applies, or by one or several non-financial undertakings, the purpose of which is to provide reinsurance cover exclusively for the risks of the undertakings to which they belong.
Dette direktiv bør få anvendelse på gjenforsikringsforetak som utøver bare gjenforsikringsvirksomhet og som ikke er engasjert i virksomhet innen direkte forsikring. Direktivet bør dessuten få anvendelse på foretak kalt egenforsikringsforetak for gjenforsikring, som er opprettet eller eid av enten et annet finansforetak enn et forsikrings- eller gjenforsikringsforetak eller av en gruppe av forsikrings- eller gjenforsikringsforetak som kommer inn under europaparlaments- og rådsdirektiv 98/78/EF av 27. oktober 1998 om utvidet tilsyn med forsikringsforetak som er del av en forsikringsgruppe( ), eller av ett eller flere ikke-finansielle foretak, hvis formål utelukkende er å levere gjenforsikringsprodukter til dekning utelukkende av risikoene til de foretakene de tilhører.
Article 1(2)(d) of this Directive also applies to arrangements between insurance undertakings to which Directives 73/239/EEC or 2002/83/EC apply and which aim to pool financial claims ensuing from major risks such as terrorism.
Artikkel 1 nr. 2) bokstav d) i dette direktiv får anvendelse også på avtaler mellom forsikringsforetak som kommer inn under direktiv 73/239/EØF eller 2002/83/EF, og hvis formål er felles dekning av økonomiske krav som følger av store risikoer, som terrorisme.
It may also include a holding company function and activities with respect to financial sector activities within the meaning of Article 2, point 8, of Directive 2002/87/EC of the European Parliament and of the Council of 16 December 2002 on the supplementary supervision of credit institutions, insurance undertakings and investment firms in a financial conglomerate( ).
Det kan også omfatte et holdingelskaps funksjon og typer virksomhet med hensyn til aktiviteter på finanssektoren i henhold til artikkel 2 nr. 8 i europaparlaments- og rådsdirektiv 2002/87/EF av 16. desember 2002 om utvidet tilsyn med kredittinstitusjoner, forsikringsforetak og investeringsforetak i et finanskonsern( ).
The competent authorities of the reinsurance undertaking's home Member State should be responsible for monitoring the financial health of reinsurance undertakings, including their state of solvency, the establishment of adequate technical provisions and equalisation reserves and the covering of those provisions and reserves by quality assets.
Vedkommende myndigheter i gjenforsikringsforetakets hjemstat bør ha ansvar for å føre tilsyn med gjenforsikringsforetakets økonomiske soliditet, herunder foretakets solvensgrad, opprettelse av tilstrekkelige forsikringstekniske avsetninger og utjevningsavsetninger ,og at disse avsetningene og reservene er dekket av eiendeler av god kvalitet.
The amount of such technical provisions should be determined in accordance with Council Directive 91/674/EEC of 19 December 1991 on the annual accounts and consolidated accounts of insurance undertakings( ) and, in respect of life reinsurance activities, the home Member State should also be allowed to lay down more specific rules in accordance with Directive 2002/83/EC.
Beløpet for slike forsikringstekniske avsetninger bør fastsettes i samsvar med rådsdirektiv 91/674/EØF av 19. desember 1991 om forsikringsforetaks årsregnskaper og konsoliderte regnskaper( ). Når det gjelder virksomhet innen gjenforsikring av livsforsikring, bør hjemstaten også tillates å fastsette nærmere regler, i samsvar med direktiv 2002/83/EF.
However, it is essential that all key substantive pieces of information, and in particular market share information for the parties and their largest competitors, are presented in the body of Form CO. Annexes to this Form shall only be used to supplement the information supplied in the Form itself.
Det er likevel viktig at alle vesentlige opplysninger, særlig opplysninger om partenes markedsandeler og deres viktigste konkurrenter, gis i selve skjema CO. Vedleggene til dette skjemaet skal benyttes utelukkende til å utfylle de opplysninger som er gitt i selve skjemaet.
Supporting documents shall be submitted in their original language.
Vedlagte dokumenter skal inngis på originalspråket.
Unlike land transport, the maritime and air transport sectors are subject to Article 106(2) of the Treaty.
I motsetning til landtransportsektoren omfattes sjøtransportsektoren og lufttransportsektoren av traktatens artikkel 106 nr. 2.
Certain rules applicable to public service compensation in the air and maritime transport sectors are to be found in Council Regulation (EEC) No 2408/92 of 23 July 1992 on access for Community air carriers to intra-Community air routes( ) and Council Regulation (EEC) No 3577/92 of 7 December 1992 applying the principle of freedom to provide services to maritime transport within Member States (maritime cabotage)( ).
Visse regler som får anvendelse på godtgjøring for offentlig tjenesteyting i sjøtransportsektoren og lufttransportsektoren finnes i rådsforordning (EØF) nr. 2408/92 av 23. juli 1992 om EF-luftfartsselskapers adgang til flyruter innenfor Fellesskapet( ) og rådsforordning (EØF) nr. 3577/92 av 7. desember 1992 om anvendelse av prinsippet om adgangen til å yte tjenester innen sjøtransport i medlemsstatene (maritim kabotasje)( ).
However, contrary to Regulation (EEC) No 1191/69, these Regulations do not refer to the compatibility of the possible State aid elements nor contain an exemption from the obligation to notify under Article 88(2) of the Treaty.
I motsetning til forordning (EØF) nr. 1191/69 inneholder imidlertid disse forordningene ingen bestemmelser om eventuelle statsstøtteelementers forenlighet med traktaten, og de inneholder heller ikke noe unntak fra meldingsplikten omhandlet i traktatens artikkel 88 nr. 2.
on the application of Article 86(2) of the EC Treaty to State aid in the form of public service compensation granted to certain undertakings entrusted with the operation of services of general economic interest
om anvendelsen av EF-traktatens artikkel 86 nr. 2 på statsstøtte i form av godtgjøring for offentlig tjenesteyting til visse foretak som er blitt tillagt oppgaven å utføre tjenester av allmenn økonomisk betydning
Article 16 of the Treaty requires the Community, without prejudice to Articles 73, 86 and 87, to use its powers in such a way as to make sure that services of general economic interest operate on the basis of principles and conditions which enable them to fulfil their missions.
I henhold til traktatens artikkel 16 skal Fellesskapet, med forbehold for artikkel 73, 86 og 87, bruke den myndighet det er gitt på en slik måte at tjenester av allmenn økonomisk betydning utføres på grunnlag av prinsipper og vilkår som setter dem i stand til å utføre sine oppgaver.
Article 1(19) of Directive 2000/12/EC is replaced by the following:
Artikkel 1 nr. 19 i direktiv 2000/12/EF skal lyde:
The Member State in which the SCE's registered office is situated shall seek judicial or other appropriate remedy with regard to any established infringement of Article 6.
Medlemsstaten der SCE-foretakets forretningskontor ligger, skal fastsette en klageadgang eller et annet egnet rettslig virkemiddel med hensyn til enhver fastslått overtredelse av artikkel 6.
first Council Directive 68/151/EEC of 9 March 1968 on coordination of safeguards which, for the protection of the interests of members and others, are required by Member States of companies within the meaning of the second paragraph of Article 48 of the Treaty, with a view to making such safeguards equivalent throughout the Community( ),
første rådsdirektiv 68/151/EØF av 9. mars 1968 om samordning av de garantier som kreves i medlemsstatene av selskaper som definert i traktatens artikkel 58 annet ledd for å verne selskapsdeltakeres og tredjemanns interesser, med det formål å gjøre garantiene likeverdige( ),
In its Resolution on more effective securities market regulation in the European Union, the Stockholm European Council of 23 and 24 March 2001 welcomed the report of the Committee of Wise Men and called for the four-level approach to be implemented.
I resolusjonen om et mer effektivt regelverk for verdipapirmarkedet i Den europeiske union fra Det europeiske råds møte i Stockholm 23. og 24. mars 2001 ble det uttrykt tilfredshet med vismannskomiteens rapport og oppfordret til at den foreslåtte metoden med fire nivåer ble gjennomført.
In the light of those developments, the Commission adopted on 6 June 2001 Decisions 2001/527/EC( ) and 2001/528/EC( ) setting up, respectively, the Committee of European Securities Regulators (CESR) and the European Securities Committee (ESC).
På bakgrunn av denne utviklingen vedtok Kommisjonen 6. juni 2001 beslutning 2001/527/EF( ) og 2001/528/EF( ) om opprettelse av henholdsvis Komiteen av europeiske verdipapirtilsyn (CESR) og Den europeiske verdipapirkomité (ESC).