natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Council Directive 72/166/EEC of 24 April 1972 on the approximation of the laws of Member States relating to insurance against civil liability in respect of the use of motor vehicles, and to the enforcement of the obligation to insure against such liability( ); Seventh Council Directive 83/349/EEC of 13 June 1983 based on the Article 54(3)(g) of the Treaty on consolidated accounts( ); Second Council Directive 84/5/EEC of 30 December 1983 on the approximation of the laws of the Member States relating to insurance against civil liability in respect of the use of motor vehicles( ); Directive 2004/39/EC of the European Parliament and of the Council of 21 April 2004 on markets in financial instruments( ); and Directive 2006/48/EC of the European Parliament and of the Council of 14 June 2006 relating to the taking up and pursuit of the business of credit institutions( ) lay down general rules in the fields of accounting, motor insurance liability, financial instruments and credit institutions and provide for definitions in those areas.
Rådsdirektiv 72/166/EØF av 24. april 1972 om tilnærming av medlemsstatenes lovgivning om ansvarsforsikring for motorvogn og kontroll med at forsikringsplikten overholdes( ); sjuende rådsdirektiv 83/349/EØF av 13. juni 1983 med hjemmel i traktatens artikkel 54 nr. 3 bokstav g) om konsoliderte regnskaper( ); annet rådsdirektiv 84/5/EØF av 30. desember 1983 om tilnærming av medlemsstatenes lovgivning om ansvarsforsikring for motorvogn( ); europaparlaments- og rådsforordning 2004/39/EF av 21. april 2004 om markeder for finansielle instrumenter( ) og europaparlaments- og rådsdirektiv 2006/48/EF av 14. juni 2006 om adgang til å starte og utøve virksomhet som kredittinstitusjon( ) fastsetter allmenne regler på området regnskap, ansvarsforsikring for motorvogn, finansielle instrumenter og kredittinstitusjoner og fastsetter definisjoner på disse områdene.
OJ L 8, 11.1.1984, p. 17.
EFT L 8 av 11.1.1984, s. 17.
Directive 2000/26/EC of the European Parliament and of the Council of 16 May 2000 on the approximation of the laws of the Member States relating to insurance against civil liability in respect of the use of motor vehicles (Fourth motor insurance Directive)( ) lays down rules on the appointment of claims representatives.
Europaparlaments- og rådsdirektiv 2000/26/EF av 16. mai 2000 om tilnærming av medlemsstatenes lovgivning om ansvarsforsikring for motorvogn (fjerde direktiv om motorvognforsikring)( ) fastsetter regler om utnevnelse av skaderepresentanter.
OJ L 181, 20.7.2000, p. 65.
EFT L 181 av 20.7.2000, s. 65.
It may also include a holding company function and activities with respect to financial sector activities within the meaning of Article 2(8) of Directive 2002/87/EC of the European Parliament and of the Council of 16 December 2002 on the supplementary supervision of credit institutions, insurance undertakings and investment firms in a financial conglomerate( ).
Det kan også omfatte en holdingselskapsfunksjon og virksomhet med hensyn til aktiviteter innen finanssektoren i henhold til artikkel 2 nr. 8 i europaparlaments- og rådsdirektiv 2002/87/EF av 16. desember 2002 om utvidet tilsyn med kredittinstitusjoner, forsikringsforetak og investeringsforetak i et finansielt konglomerat( ).
OJ L 35, 11.2.2003, p. 1.
EUT L 35 av 11.2.2003, s. 1.
The Committee of European Insurance and Occupational Pensions Supervisors (CEIOPS) established by Commission Decision 2009/79/EC( ) should play an important role in this respect and report regularly to the European Parliament and the Commission on the progress made.
Den europeisk tilsynskomité for forsikring og tjenestepensjoner (CEIOPS) opprettet ved kommisjonsbeslutning 2009/79/EF( ) bør spille en viktig rolle i denne forbindelse og rapportere jevnlig til Europaparlamentet og Kommisjonen om framdriften.
OJ L 25, 29.1.2009, p. 28.
EUT L 25 av 29.1.2009, s. 28.
For the purposes of strengthening the supervision of insurance and reinsurance undertakings and the protection of policy holders, the statutory auditors within the meaning of Directive 2006/43/EC of the European Parliament and of the Council of 17 May 2006 on statutory audits of annual accounts and consolidated accounts( ) should have a duty to report promptly any facts which are likely to have a serious effect on the financial situation or the administrative organisation of an insurance or a reinsurance undertaking.
For å styrke tilsynet med forsikrings- og gjenforsikringsforetak og vernet av forsikringstakerne bør revisorer som definert i europaparlaments- og rådsdirektiv 2006/43/EF av 17. mai 2006 om lovfestet revisjon av årsregnskap og konsernregnskap( ), ha plikt til umiddelbart å rapportere eventuelle forhold som vil kunne ha alvorlig innvirkning på et forsikrings- eller gjenforsikringsforetaks finansielle stilling eller administrative organisering.
In particular, those undertakings should be subject to the same capital requirements as those applicable to an equivalent insurance group, made up of a life insurance undertaking and a non-life undertaking, taking into account the increased transferability of capital in the case of composite insurance undertakings.
Slike foretak bør særlig underlegges de samme kapitalkrav som de krav som gjelder for tilsvarende forsikringsgrupper bestående av et livsforsikringsforetak og et foretak innen annen forsikring enn livsforsikring, samtidig som det tas hensyn til den økte muligheten til å overføre kapital i forsikringsforetak med blandet virksomhet.
It is current practice in certain Member States for insurance companies to sell life insurance products in relation to which the policy holders and beneficiaries contribute to the risk capital of the company in exchange for all or part of the return on the contributions.
Det er gjeldende praksis i enkelte medlemsstater at forsikringsselskaper selger livsforsikringsprodukter der forsikringstakerne og de begunstigede bidrar til selskapets risikokapital i bytte mot hele eller deler av avkastningen på premien.
This means, inter alia , that only surplus funds which fulfil the requirements for classification in Tier 1 should be considered as Tier 1 capital.
Det vil blant annet si at bare overskuddsfond som oppfyller kravene til klassifisering i kategori 1, bør betraktes som kapital i kategori 1.
In order to mitigate undue potential pro-cyclical effects of the financial system and avoid a situation in which insurance and reinsurance undertakings are unduly forced to raise additional capital or sell their investments as a result of unsustained adverse movements in financial markets, the market risk module of the standard formula for the Solvency Capital Requirement should include a symmetric adjustment mechanism with respect to changes in the level of equity prices.
For å dempe mulige utilbørlige prosykliske virkninger av finanssystemet og unngå en situasjon der forsikrings- og gjenforsikringsforetak på en utilbørlig måte tvinges til å skaffe tilleggskapital eller selge sine investeringer som følge av midlertidige ugunstige bevegelser i finansmarkedene, bør markedsrisikomodulen i standardformelen for solvenskapitalkravet omfatte en symmetrisk justeringsmekanisme for endringer i aksjekursnivået.
In order to promote good risk management and align regulatory capital requirements with industry practices, the Solvency Capital Requirement should be determined as the economic capital to be held by insurance and reinsurance undertakings in order to ensure that ruin occurs no more often than once in every 200 cases or, alternatively, that those undertakings will still be in a position, with a probability of at least 99,5 %, to meet their obligations to policy holders and beneficiaries over the following 12 months.
For å fremme god risikostyring og tilpasse lovens kapitalkrav til bransjepraksis bør det fastsettes at solvenskapitalkravene skal være den økonomiske kapital et forsikrings- eller gjenforsikringsforetak skal inneha for å sikre at konkurs ikke forekommer oftere enn i ett av 200 tilfeller, alternativt at det skal være minst 99,5 % sannsynlighet for at foretakene likevel vil kunne oppfylle sine forpliktelser overfor forsikringstakerne og begunstigede i de påfølgende 12 måneder.
Member States should not require insurance or reinsurance undertakings to invest their assets in particular categories of assets, as such a requirement could be incompatible with the liberalisation of capital movements provided for in Article 56 of the Treaty.
Medlemsstatene bør ikke kreve at forsikrings- og gjenforsikringsforetakene skal investere i bestemte kategorier eiendeler, fordi slike krav ville være uforenlige med den liberalisering av kapitalbevegelser som er fastsatt i traktatens artikkel 56.
However, the provisions on qualifying holdings should not prevent the Member States from requiring that the supervisory authorities are to be informed of acquisitions of holdings below the thresholds laid down in those provisions, so long as a Member State imposes no more than one additional threshold below 10 % for that purpose.
Bestemmelsene om kvalifiserte eierandeler bør imidlertid ikke hindre medlemsstatene i å kreve at tilsynsmyndighetene skal underrettes om overtakelser av eierandeler under de terskler som er fastsatt i disse bestemmelsene, så lenge en medlemsstat ikke pålegger flere enn én tilleggsterskel under 10 % for dette formål.
The particular nature of such health insurance distinguishes it from other classes of indemnity insurance and life insurance insofar as it is necessary to ensure that policy holders have effective access to private health cover or health cover taken out on a voluntary basis regardless of their age or risk profile.
Disse sykeforsikringenes særskilte karakter skiller dem fra annen ansvars- og livsforsikring ettersom det er nødvendig å sikre at forsikringstakerne faktisk har tilgang til privat eller frivillig sykeforsikring uansett alder og risikoprofil.
As a further possibility, it may be required that the technical basis of private health cover or health cover taken out on a voluntary basis be similar to that of life insurance.
Det kan også kreves at det forsikringstekniske grunnlaget for den private eller frivillige sykeforsikringen skal være likt tilsvarende grunnlag for livsforsikring.
Those Member States not subject to the application of Regulation (EC) No 593/2008 of the European Parliament and of the Council of 17 June 2008 on the law applicable to contractual obligations (Rome I)( ) should, in accordance with this Directive, apply the provisions of that Regulation in order to determine the law applicable to contracts of insurance falling within the scope of Article 7 of that Regulation.
De medlemsstater som ikke omfattes av europaparlaments- og rådsforordning (EF) nr. 593/2008 av 17. juni 2008 om hvilken lovgivning som får anvendelse på avtaleforpliktelser (Roma I)( ), bør i samsvar med dette direktiv anvende bestemmelsene i den forordning for å fastsette hvilken lovgivning som skal få anvendelse på forsikringsavtaler som faller inn under forordningens artikkel 7.
Special purpose vehicles authorised before 31 October 2012 should be subject to the law of the Member State having authorised the special purpose vehicle.
Spesialforetak for verdipapirisering (SPV) som godkjennes før 31. oktober 2012 bør være omfattet av lovgivningen i den medlemsstat som har godkjent foretaket.
However, in order to avoid regulatory arbitrage, any new activity commenced by such a special purpose vehicle after 31 October 2012 should be subject to the provisions of this Directive.
For å unngå tilsynsarbitrasje bør imidlertid all ny virksomhet som et spesialforetak for verdipapirisering igangsetter etter 31. oktober 2012, være omfattet av bestemmelsene i dette direktiv.
on the application of Article 106(2) of the Treaty on the Functioning of the European Union to State aid in the form of public service compensation granted to certain undertakings entrusted with the operation of services of general economic interest
om anvendelsen av artikkel 106 nr. 2 i traktaten om Den europeiske unions virkemåte på statsstøtte i form av godtgjøring for offentlig tjenesteyting til visse foretak som er blitt tillagt oppgaven å utføre tjenester av allmenn økonomisk betydning
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 106(3) thereof,
under henvisning til traktaten om Den europeiske unions virkemåte, særlig artikkel 106 nr. 3, og
Article 14 of the Treaty requires the Union, without prejudice to Articles 93, 106 and 107 of the Treaty, to use its powers in such a way as to make sure that services of general economic interest operate on the basis of principles and conditions which enable them to fulfil their missions.
I henhold til traktatens artikkel 14 skal Unionen, med forbehold for traktatens artikkel 93, 106 og 107, bruke sin myndighet på en måte som sikrer at tjenester av allmenn økonomisk betydning ytes på grunnlag av prinsipper og vilkår som gjør det mulig å utføre oppgavene.
In accordance with Article 345 of the Treaty, as interpreted by the Court of Justice of the European Union, it is irrelevant whether such services of general economic interest are operated by public or private undertakings.
I samsvar med traktatens artikkel 345, slik den tolkes av Den europeiske unions domstol, er det irrelevant om slike tjenester av allmenn økonomisk betydning ytes av offentlige eller private foretak.
Article 106(2) of the Treaty states in this respect that undertakings entrusted with the operation of services of general economic interest or having the character of a revenue-producing monopoly are subject to the rules contained in the Treaty, in particular to the rules on competition, in so far as the application of these rules does not obstruct, in law or in fact, the performance of the tasks entrusted.
I denne forbindelse fastsetter traktatens artikkel 106 nr. 2 at foretak som er blitt tillagt oppgaven å utføre tjenester av allmenn økonomisk betydning eller som har karakter av et fiskalt monopol, omfattes av traktatens regler, særlig konkurransereglene, i den grad anvendelsen av disse regler ikke rettslig eller faktisk hindrer dem i å utføre de særlige oppgaver som er tillagt dem . .
In its judgment in Altmark ( ), the Court of Justice held that public service compensation does not constitute State aid within the meaning of Article 107 of the Treaty provided that four cumulative criteria are met.
I sin dom i Altmark-saken( ) fastslo Domstolen at godtgjøring for offentlig tjenesteyting ikke utgjør statsstøtte i henhold til traktatens artikkel 107 dersom fire kumulative krav er oppfylt.
Where those criteria are not fulfilled and the general conditions for the applicability of Article 107(1) of the Treaty are met, public service compensation constitutes State aid and is subject to Articles 93, 106, 107 and 108 of the Treaty.
Dersom disse kriteriene ikke er oppfylt og de alminnelige kriteriene for anvendelse av traktatens artikkel 107 nr. 1 er oppfylt, utgjør godtgjøring for offentlig tjenesteyting statsstøtte som omfattes av traktatens artikkel 93, 106, 107 og 108.
a new Communication on the application of the European Union State aid rules to compensation granted for the provision of services of general economic interest( ) clarifies the application of Article 107 of the Treaty and the criteria set by the Altmark ruling to such compensation;
en ny melding om anvendelsen av Den europeiske unions statsstøtteregler på godtgjøring gitt for yting av tjenester av allmenn økonomisk betydning( ) tydeliggjør anvendelsen av traktatens artikkel 107 og kriteriene fastsatt gjennom Altmark-dommen på slik godtgjøring,
a new Regulation, which the Commission intends to adopt, on the application of Articles 107 and 108 of the Treaty to de minimis aid for the provision of SGEI lays down certain conditions – including the amount of the compensation – under which public service compensations shall be deemed not to meet all the criteria of Article 107(1);
en ny forordning som Kommisjonen har til hensikt å vedta, om anvendelsen av traktatens artikkel 107 og 108 på bagatellmessig støtte til yting av tjenester av allmenn økonomisk betydning, fastsetter visse vilkår – herunder for godtgjøringens størrelse – for når godtgjøring for offentlig tjenesteyting skal anses ikke å oppfylle alle kriteriene i artikkel 107 nr. 1,
a revised framework for State aid in the form of public service compensation( ) specifies how the Commission will analyse cases that are not covered by this Decision and therefore have to be notified to the Commission.
reviderte rammebestemmelser om statsstøtte i form av godtgjøring for offentlig tjenesteyting( ) angir hvordan Kommisjonen vil analysere saker som ikke omfattes av denne beslutning og som derfor må meldes til Kommisjonen.
Commission Decision 2005/842/EC of 28 November 2005 on the application of Article 86(2) of the EC Treaty to State aid in the form of public service compensation granted to certain undertakings entrusted with the operation of services of general economic interest( ) specifies the meaning and extent of the exception pursuant to Article 106(2) of the Treaty and sets out rules intended to enable effective monitoring of the fulfilment of the criteria set out in that provision.
Kommisjonsvedtak 2005/842/EC av 28. november 2005 om anvendelsen av EF-traktatens artikkel 86 nr. 2 på statsstøtte i form av godtgjøring for offentlig tjenesteyting til visse foretak som er blitt tillagt oppgaven å utføre tjenester av allmenn økonomisk betydning( ) presiserer betydningen og omfanget av unntaket omhandlet i traktatens artikkel 106 nr. 2 og fastsetter regler med sikte på en effektiv overvåking av at kriteriene fastsatt i nevnte bestemmelse er oppfylt.
This Decision replaces Decision 2005/842/EC and lays down the conditions under which State aid in the form of compensation for a service of general economic interest is not subject to the prior notification requirement of Article 108(3) of the Treaty as it can be deemed compatible with Article 106(2) of the Treaty.
Denne beslutning erstatter vedtak 2005/842/EF og fastsetter vilkår for når statsstøtte i form av godtgjøring for en tjeneste av allmenn økonomisk betydning ikke er omfattet av kravet om forhåndsmelding i traktatens artikkel 108 nr. 3 ettersom den kan anses som forenlig med traktatens artikkel 106 nr. 2.
Such aid may be deemed compatible only if it is granted in order to ensure the provision of services of general economic interest as referred to in Article 106(2) of the Treaty.
Slik støtte kan erklæres forenlig med traktaten bare dersom den gis for å sikre yting av tjenester av allmenn økonomisk betydning i henhold til traktatens artikkel 106 nr. 2.
Accordingly, undertakings in charge of social services, including the provision of social housing for disadvantaged citizens or socially less advantaged groups, who due to solvency constraints are unable to obtain housing at market conditions, should also benefit from the exemption from notification provided for in this Decision, even if the amount of compensation they receive exceeds the general compensation threshold laid down in this Decision.
Derfor bør også foretak med ansvar for sosiale tjenester, herunder sosial boligbygging for vanskeligstilte personer eller sosialt utsatte grupper som på grunn av sviktende betalingsevne er ute av stand til å finne en bolig på markedsvilkår , omfattes av unntaket fra meldingsplikten som fastsatt i denne beslutning, selv om godtgjøringsbeløpet de mottar overskrider den allmenne godtgjøringsterskelen fastsatt i denne beslutning.
In order for Article 106(2) of the Treaty to apply, the undertaking in question must have been specifically entrusted by the Member State with the operation of a particular service of general economic interest.
For at traktatens artikkel 106 nr. 2 skal komme til anvendelse, må medlemsstaten særskilt ha tildelt det berørte foretaket oppgaven å utføre en bestemt tjeneste av allmenn økonomisk betydning.
In order to ensure that the criteria set out in Article 106(2) of the Treaty are met, it is necessary to lay down more precise conditions that must be fulfilled in respect of the entrustment of the operation of services of general economic interest.
For å sikre at kriteriene i traktatens artikkel 106 nr. 2 overholdes, må det fastsettes mer presise vilkår som skal oppfylles når et foretak blir tildelt oppgaven å utføre tjenester av allmenn økonomisk betydning.
The form of the instrument may vary from one Member State to another but it should specify, at least, the undertakings concerned, the precise content and duration of and, where appropriate, the territory concerned by the public service obligations imposed, the granting of any exclusive or special rights, and describe the compensation mechanism and the parameters for determining the compensation and avoiding and recovering any possible overcompensation.
Dokumentets form kan variere fra en medlemsstat til en annen, men det skal som et minstekrav angi de berørte foretak, arten og varigheten av samt eventuelt det territorium som berøres av de pålagte forpliktelsene ti å yte offentlig tjeneste, tildeling av eventuelle ene eller særretter, og beskrive godtgjøringsordningen og parametrene for fastsettelse av godtgjøringen og for å unngå og sikre inndrivelse av en eventuell overkompensasjon.
If the undertaking in question holds special or exclusive rights linked to activities, other than the service of general economic interest for which the aid is granted, that generate profits in excess of the reasonable profit, or benefits from other advantages granted by the State, these should be included in its revenue, irrespective of their classification for the purposes of Article 107 of the Treaty.
Dersom vedkommende foretak har sær eller eneretter knyttet til andre tjenester av allmenn økonomisk betydning som støtten gis til, som gir et overskudd i overkant av den rimelige fortjenesten, eller drar nytte av andre fordeler som er gitt av staten, bør disse regnes med i foretakets inntekt, uten hensyn til hvordan de defineres i forbindelse med traktatens artikkel 107.
Profit not exceeding the relevant swap rate plus 100 basis points should not be regarded as unreasonable.
Fortjeneste som ikke overstiger den relevante bytteavtalerenten pluss 100 basispunkter, bør ikke anses som urimelig.
The premium of 100 basis points serves, inter alia, to compensate for liquidity risk related to the provision of capital which is committed for the operation of the service during the period of entrustment.
Tillegget på 100 basispunkter tjener blant annet som godtgjøring for likviditetsrisiko knyttet til kapitaltilførselen som er øremerket til driften av tjenesten i tildelingsperioden.
In cases where the undertaking entrusted with a service of general economic interest does not bear a substantial degree of commercial risk, for instance because the costs it incurs in the operation of the service are compensated in full, profits exceeding the benchmark of the relevant swap rate plus 100 basis points should not be viewed as reasonable.
I tilfeller der foretaket som er blitt tillagt oppgaven å utføre en tjeneste av allmenn økonomisk betydning, ikke har en vesentlig grad av forretningsmessig risiko, for eksempel fordi kostnadene som påløper i forbindelse med driften av tjenesten, godtgjøres i sin helhet, bør en fortjeneste som overskrider referansemålet for den relevante bytteavtalerenten pluss 100 basispunkter, ikke anses som rimelig.
Article 93 of the Treaty constitutes a lex specialis with regard to Article 106(2) of the Treaty.
Traktatens artikkel 93 utgjør en særlov med hensyn til traktatens artikkel 106 nr. 2.