natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The specifications of the lubricating oil used for the test shall be recorded at section 1.2 of Annex VII, Appendix 2, for SI engines and presented with the results of the test.
Spesifikasjonene for smøreoljen som brukes i prøvingen, skal for motorer med elektrisk tenning registreres i vedlegg VII tillegg 2 nr. 1.2 og framlegges sammen med prøvingsresultatene.
During each mode of the test cycle after the initial transition period, the specified speed shall be within ± 2 % of rated speed or ± 3 min-1 whichever is greater, but shall in any case be held within ± 5 %, except for low idle which shall be within the tolerances declared by the manufacturer.
I løpet av hver sekvens av prøvingssyklusen etter den innledende overgangsperioden skal det fastsatte turtallet være innenfor det som er størst av ± 2 % av nominelt turtall og ± 3 min -1 , men skal alltid holdes innenfor ± 5 %, unntatt for lav tomgang, som skal være innenfor de toleranser som er oppgitt av produsenten.
During each mode of the test cycle where the prescribed torque is 50 % or greater of the maximum torque at the test speed the specified average torque over the data acquisition period shall be held within ± 5 % of the prescribed torque.
I løpet av hver sekvens av prøvingssyklusen der det foreskrevne dreiemomentet er minst 50 % av største dreiemoment ved prøvingsturtallet, skal det fastsatte gjennomsnittlige dreiemomentet under dataregistreringen holdes innenfor ± 5 % av det foreskrevne dreiemoment.
The fuel shall be the reference fuel specified in Annex V.
Prøvingsdrivstoffet skal være referansedrivstoffet angitt i vedlegg V.
The octane number and the density of the reference fuel used for test shall be recorded at section 1.1.1 of Annex VII, Appendix 2, for SI engines.
Referansedrivstoffets oktantall og densitet skal for motorer med elektrisk tenning registreres i vedlegg VII tillegg 2 nr. 1.1.1.
The percentage of oil in the fuel/lubricant mixture feeding the two-stroke engines and the resulting density of the fuel shall be recorded at section 1.1.4 of Annex VII, Appendix 2, for SI engines.
Den prosentvise oljemengden i drivstoff/smøremiddel-blandingen som benyttes i totaktsmotorene og drivstoffets densitet skal for motorer med elektrisk tenning registreres i vedlegg VII tillegg 2 nr. 1.1.4.
The settings of inlet restriction and exhaust pipe backpressure shall be adjusted, for engines where it shall be possible to perform such an adjustment, to the manufacturer's upper limits, in accordance with sections 2.2 and 2.3.
Innsnevringen i luftinntaket og mottrykket i eksosrøret skal justeres, når slik justering av motoren er mulig, til de øvre grensene som er angitt av produsenten, i samsvar med nr. 2.2 og 2.3.
is the maximum observed or declared power at the test speed under the test conditions (see Appendix 2 of Annex VII) [kW],
er største målte eller oppgitte effekt ved prøvingsturtallet ved prøvingsvilkårene (se vedlegg VII tillegg 2) [kW],
is the declared total power absorbed by any auxiliary fitted for the test [kW] and not required by Appendix 3 of Annex VII,
er oppgitt samlet effekt som tas opp av eventuelt hjelpeutstyr som er montert for prøvingen [kW] og som ikke kreves i henhold til vedlegg VII tillegg 3,
the value of P AE may be verified by the technical authority granting type-approval.
kan verdien av P AE kontrolleres av den tekniske myndigheten som gir typegodkjenning.
The dilution system and the engine shall be started and warmed up until all temperatures and pressures have stabilised at full load and rated speed (section 3.5.2).
Fortynningssystemet og motoren skal startes og varmes opp til alle temperaturer og trykk er stabilisert ved full belastning og nominelt turtall (se nr. 3.5.2).
Load( 1 ) %
Belastning( 1 ) %
For stage I, 0,90 and 0,10 may be used instead of 0,85 and 0,15 respectively.
For trinn I kan 0,90 og 0,10 benyttes i stedet for henholdsvis 0,85 og 0,15.
If the primary end use of an engine model is known then the test cycle may be chosen based on the examples given in section 3.5.1.3.
Dersom motortypens hovedbruksområde er kjent, kan prøvingssyklusen velges ut fra eksemplene i nr. 3.5.1.3.
Each mode sampling time shall be at least 180 s.
Prøvetakingstiden for hver sekvens skal være minst 180 sekunder.
The exhaust emission concentration values shall be measured and recorded for the last 120 s of the respective sampling time.
Konsentrasjonen av eksosutslipp skal måles og registreres i løpet av de siste 120 sekundene av prøvetakingstiden.
During modes of the test cycle where the prescribed torque is less than 50 % of the maximum torque at the test speed the specified average torque over the data acquisition period shall be held within ± 10 % of the prescribed torque or ± 0,5 Nm whichever is greater.
I løpet av de sekvenser av prøvingssyklusen der det foreskrevne dreiemomentet er under 50 % av største dreiemoment ved prøvingsturtallet, skal det fastsatte gjennomsnittlige dreiemomentet under dataregistreringen holdes innenfor ± 10 % av det foreskrevne dreiemomentet, eller innenfor ± 0,5 Nm dersom sistnevnte verdi er høyere.
The output of the analysers shall be recorded on a strip chart recorder or measured with an equivalent data acquisition system with the exhaust gas flowing through the analysers at least during the last 180 s of each mode.
Data fra analysatorene skal registreres på båndskriver eller måles med et tilsvarende dataregistreringssystem, og eksosen skal strømme gjennom analysatorene minst i de siste 180 sekundene i hver sekvens.
If bag sampling is applied for the diluted CO and CO2 measurement (see Appendix 1, section 1.4.4), a sample shall be bagged during the last 180 s of each mode, and the bag sample analysed and recorded.
Dersom det benyttes prøvetakingssekk til måling av fortynnet CO og CO 2 (se tillegg 1 nr. 1.4.4), skal det tas en prøve i løpet av de siste 180 sekundene i hver sekvens, og prøven fra sekken skal analyseres og registreres.
The test shall be considered acceptable if the difference between the two measuring results is less than 2 %.
Prøvingen betraktes som akseptabel dersom differansen mellom de to måleresultatene er mindre enn 2 %.
Gaseous components emitted by the engine submitted for testing shall be measured by the methods described in Annex VI.
Utslippene av forurensende gasser fra motoren som er innlevert til prøving, skal måles etter metodene beskrevet i vedlegg VI.
The methods of Annex VI describe the recommended analytical systems for the gaseous emissions (section 1.1).
Metodene i vedlegg VI beskriver de anbefalte analysesystemene for gassutslipp (nr. 1.1).
An engine dynamometer with adequate characteristics to perform the test cycles described in Annex IV, section 3.5.1 shall be used.
Det skal brukes et motordynamometer med tilstrekkelige egenskaper til at prøvingssyklusene beskrevet i vedlegg IV nr. 3.5.1 kan gjennomføres.
The accuracy of the measuring equipment must be such that the maximum tolerances of the figures given in section 1.3 are not exceeded.
Måleinstrumentene skal ha en slik nøyaktighet at de største toleransene angitt i figurene i nr. 1.3 ikke overskrides.
Fuel flow meters with the accuracy defined in section 1.3 shall be used to measure the fuel flow that will be used to calculate emissions (Appendix 3).
Det skal benyttes drivstoffstrømningsmålere med en nøyaktighet som fastsatt i nr. 1.3 til å måle drivstoffstrømmen som inngår i beregningen av utslipp (tillegg 3).
When using a full flow dilution system, the total flow of the dilute exhaust (GTOTW) shall be measured with a PDP or CFV — Annex VI, section 1.2.1.2.
Dersom det brukes et system med fullstrømsfortynning, skal den totale massestrøm av fortynnet eksos (G TOTW ) måles med en PDP (fortrengningspumpe) eller CFV (kritisk strømningsventuri) — vedlegg VI nr. 1.2.1.2.
The calibration of all measuring instruments shall be traceable to national (international) standards and comply with the requirements given in tables 2 and 3.
Kalibreringen av alle måleinstrumenter skal kunne føres tilbake til nasjonale (internasjonale) standarder og være i samsvar med kravene i tabell 2 og 3:
Table 2 — Permissible deviations of instruments for engine related parameters
Tabell 2 — Tillatte instrumentavvik for motorparametrer
Fuel consumption( a )
Drivstofforbruk( a )
Air consumption( a )
Luftforbruk( a )
Table 3 — Permissible deviations of instruments for other essential parameters
Tabell 3 — Tillatte instrumentavvik for andre viktige parametrer
Temperatures = 600 K
Temperaturer 600 K
The analysers shall have a measuring range appropriate for the accuracy required for measuring the concentrations of the exhaust gas components (section 1.4.1.1).
Analysatorene skal kunne foreta målinger i et område som tilsvarer den nøyaktighet som kreves for å måle konsentrasjonene av bestanddelene i eksosen (nr. 1.4.1.1).
In this case, additional calibrations are to be made to ensure the accuracy of the calibration curves — Appendix 2, section 1.5.5.2, of this Annex.
I slike tilfeller skal det foretas ekstra kalibreringer for å sikre nøyaktigheten i kalibreringskurvene (se tillegg 2 nr. 1.5.5.2 i dette vedlegg).
The analyser shall not deviate from the nominal calibration point by more than ± 2 % of the reading over the whole measurement range except zero, and ± 0,3 % of full scale at zero.
Analysatoren skal ikke avvike fra det nominelle kalibreringspunktet med mer enn ± 2 % av avlest verdi over hele måleområdet unntatt null, og med mer enn ± 0,3 % av full skalaverdi ved null.
The accuracy shall be determined according to the calibration requirements laid down in section 1.3.
Nøyaktigheten bestemmes i samsvar med kalibreringskravene fastsatt i nr. 1.3.
The repeatability, shall be such that 2,5 times the standard deviation of 10 repetitive responses to a given calibration or span gas is not greater than ± 1 % of full scale concentration for each range used above 100 ppm (or ppmC) or ± 2 % of each range used below 100 ppm (or ppmC).
Repeterbarheten skal være slik at 2,5 ganger standardavviket på 10 gjentatte responser på en gitt kalibreringsgass ikke er større enn ± 1 % av fullskalakonsentrasjonen for hvert område som benyttes over 100 ppm (eller ppm C), eller ± 2 % av hvert område som benyttes under 100 ppm (eller ppm C).
The analyser peak-to-peak response to zero and calibration or span gases over any 10-s period shall not exceed 2 % of full scale on all ranges used.
Analysatorens topp-topp-respons på null- eller kalibreringsgasser over en 10-sekundersperiode skal ikke overstige 2 % av full skalaverdi for alle områder som benyttes.
The drift of the zero response during a one-hour period shall be less than 2 % of full scale on the lowest range used.
Nullpunktsforskyvningen i løpet av en en-timesperiode skal være mindre enn 2 % av full skalaverdi for det laveste området som benyttes.
The drift of the span response during a one-hour period shall be less than 2 % of full scale on the lowest range used.
Forskyvningen av relativ respons i løpet av en en-timesperiode skal være mindre enn 2 % av full skalaverdi for det laveste området som benyttes.
Sections 1.4.3.1 to 1.4.3.5 describe the measurement principles to be used.
Nr. 1.4.3.1-1.4.3.5 beskriver måleprinsippene som skal benyttes.
A detailed description of the measurement systems is given in Annex VI.
En detaljert beskrivelse av målesystemene finnes i vedlegg VI.
Oxygen (O2) analysis
Analyse av oksygen (O 2 )
Electrochemical sensors shall be compensated for CO2 and NOX interference.
Elektrokjemiske sensorer skal kompenseres for CO 2 - og NO X -interferens.
For direct gas sampling the hydrocarbon analyser shall be of the heated flame ionisation detector (HFID) type with detector, valves, pipework, etc., heated so as to maintain a gas temperature of 463 K ± 10 K (190 °C ± 10 °C).
Ved direkte gassprøvetaking skal hydrokarbonanalysatoren være av typen oppvarmet flammeionisasjonsdetektor (HFID) med detektor, ventiler, røropplegg osv., slik oppvarmet at gasstemperaturen holdes på 463 K ± 10 K (190 °C ± 10 °C).
For both CLD and HCLD, the sampling path shall be maintained at a wall temperature of 328 K to 473 K (55 °C to 200 °C) up to the converter for dry measurement, and up to the analyser for wet measurement.
Prøvetakingsveien skal for både CLD og HCLD holde en veggtemperatur på mellom 328 K og 473 K (55 °C til 200 °C) fram til omformeren ved tørr måling og fram til analysatoren ved våt måling.
The exhaust line leaving the mixing chamber of muffler should extend at least 610 mm beyond the sample probe location and be of sufficient size to minimise back pressure.
Eksosledningen fra lyddemperens blandekammer bør fortsette minst 610 mm forbi prøvetakingssondens plassering og være tilstrekkelig bred til å kunne minimere mottrykket.
The temperature of the inner surface of the mixing chamber must be maintained above the dew point of the exhaust gases and a minimum temperature of 338 oK (65 °C) is recommended.
Temperaturen på blandekammerets indre overflate skal holdes over eksosens duggpunkt, og en minstetemperatur på 338 K (65 °C) anbefales.
purified oxygen (purity &gt; 99,5 Vol.- % O 2 ),
renset oksygen (renhet &gt; 99,5 volumprosent O 2 ),
purified synthetic air (contamination = 1 ppm C, = 1 ppm CO, = 400 ppm CO 2 , = 0,1 ppm NO (oxygen content between 18 % and 21 % vol).
renset syntetisk luft (forurensning 1 ppm C, 1 ppm CO, 400 ppm CO 2 , 0,1 ppm NO (oksygeninnhold 18-21 volumprosent).
and purified nitrogen (the amount of NO 2 contained in this calibration gas must not exceed 5 % of the NO content),
NO X og renset nitrogen (mengden av NO 2 i denne kalibreringsgassen må ikke overstige 5 % av NO-innholdet),
C 3 H 8 and purified synthetic air (see section 1.2.1),
C 3 H 8 og renset syntetisk luft (se nr. 1.2.1),
CO 2 and purified nitrogen,
CO 2 og renset nitrogen,
CH 4 and purified synthetic air,
CH 4 og renset syntetisk luft,
C 2 H 6 and purified synthetic air.
C 2 H 6 og renset syntetisk luft.
The true concentration of a calibration and span gas shall be within ± 2 % of the nominal value.
Den faktiske konsentrasjonen av en kalibreringsgass skal være innenfor ± 2 % av den nominelle verdien.
The gases used for calibration and span may also be obtained by means of precision blending devices (gas dividers), diluting with purified N2 or with purified synthetic air.
Gassene som brukes til kalibrering, kan også lages ved hjelp av en presisjonsblander (utblandingsenhet for gass), ved fortynning med renset N 2 eller med renset syntetisk luft.
The accuracy of the mixing device must be such that the concentration of the diluted calibration gases is accurate to within ± 1,5 %.
Nøyaktigheten i blandeinnretningen må være stor nok til at konsentrasjonen av de fortynnede kalibreringsgassene kan bestemmes med en nøyaktighet på ± 1,5 %.
This accuracy implies that primary gases used for blending must be known to an accuracy of at least ± 1 %, traceable to national or international gas standards.
Nøyaktighetskravet innebærer at primærgassene som benyttes i blandingen, må være kjent med en nøyaktighet på minst ± 1 %, som skal kunne spores til nasjonale og/eller internasjonale standarder.
The verification shall be performed at between 15 % and 50 % of full scale for each calibration incorporating a blending device.
Etterprøvingen utføres ved mellom 15 % og 50 % av full skalaverdi for hver kalibrering som omfatter bruk av en blandeinnretning.
This difference shall in each point be within ± 0,5 % of the nominal value.
Denne differansen skal ved hvert punkt ligge på ± 0,5 % av den nominelle verdien.
Oxygen interference check gases shall contain propane with 350 ppm C ± 75 ppm C hydrocarbon.
Kontrollgassene for oksygeninterferens skal inneholde propan med 350 ppm C ± 75 ppm C hydrokarbon.
O 2 interference concentration
O 2 -interferenskonsentrasjon
For laboratory instruments such as GC and high performance liquid chromatography (HPLC) only section 1.5.4 shall apply.
For laboratorieinstrumenter som GC og høytrykksvæskekromatografi (HPLC) får bare nr. 1.5.4 anvendelse.
Alternatively, the system may be evacuated to a pressure of at le ast 20 kPa vacuum (80 kPa absolute).
Systemet kan eventuelt tømmes til et trykk på minst 20 kPa vakuum (80 kPa absolutt verdi).
After an initial stabilisation period the pressure increase äp (kPa/min) in the system shall not exceed:
Etter en innledende stabiliseringsperiode bør trykkøkningen δp (kPa/min) i systemet ikke overstige:
The NDIR analyser shall be tuned, as necessary, and the combustion flame of the HFID analyser shall be optimised (section 1.9.1).
NDIR-analysatoren skal innstilles om nødvendig, og HFID-analysatorens forbrenningsflamme skal optimeres (nr. 1.9.1).
Using purified synthetic air (or nitrogen), the CO, CO2, NOx and HC analysers shall be set at zero.
CO-, CO 2 -, NO x - og HC-analysatorene skal nullstilles ved hjelp av renset syntetisk luft (eller nitrogen).
For the lowest range of the instrument, the calibration curve shall be established by at least 10 calibration points (excluding zero) spaced so that half of the calibration points are placed below 15 % of the analyser's full scale and the rest are placed above 15 % of full scale.
Kalibreringskurven for instrumentets laveste område skal bestemmes ved minst ti kalibreringspunkter (unntatt null) plassert med slik avstand at halvparten av kalibreringspunktene er under 15 % av analysatorens fulle skalaverdi og resten er over 15 % av full skalaverdi.
For all ranges the highest nominal concentration must be equal to or higher than 90 % of full scale.
For alle områder skal den høyeste nominelle konsentrasjon av kalibreringsgassen være minst 90 % av full skalaverdi.
The calibration points must not differ from the least-squares best-fit line by more than ± 2 % of reading or ± 0,3 % of full scale whichever is larger.
Kalibreringspunktene må ikke avvike fra justeringskurven som er laget med minste kvadraters metode med mer enn ± 2 % av avlest verdi, eller ± 0,3 % av full skalaverdi dersom sistnevnte verdi er høyest.
Should this not be the case, the span gas shall be verified or a new calibration curve shall be established in accordance with section 1.5.5.1.
Dersom dette ikke er tilfellet, skal kalibreringsgassen etterprøves eller en ny kalibreringskurve bestemmes i samsvar med nr. 1.5.5.1.
The calibration curve shall be established by at least 10 calibration points (excluding zero) spaced so that half of the calibration points are placed between 4 % to 20 % of the analyser's full scale and the rest are in between 20 % and 100 % of the full scale.
Kalibreringskurven skal bestemmes ved minst ti kalibreringspunkter (unntatt null) plassert med slik avstand at halvparten av kalibreringspunktene er mellom 4 % til 20 % av analysatorens fulle skalaverdi og resten er mellom 20 % og 100 % av full skalaverdi.
The calibration curve must not differ by more than ± 1 % of the full scale from the nominal value of each calibration point, in the range from 20 % to 100 % of the full scale.
Kalibreringskurven må ikke avvike med mer enn ± 1 % av full skalaverdi fra den nominelle verdien for hvert kalibreringspunkt i området fra 20 % til 100 % av full skalaverdi.
It also must not differ by more than ± 2 % of reading from the nominal value in the range from 4 % to 20 % of the full scale.
Den må heller ikke avvike med mer enn ± 2 % av avlest verdi fra den nominelle verdien i området fra 4 % til 20 % av full skalaverdi.
The analyser shall be set at zero and spanned prior to the test run using a zero gas and a span gas whose nominal value is more than 80 % of the analyser full scale.
Analysatoren skal nullstilles og kalibreres før prøvingen ved bruk av en nullgass og en kalibreringsgass hvis nominelle verdi er over 80 % av analysatorens fulle skalaverdi.
The efficiency of the converter used for the conversion of NO2 into NO is tested as given in sections 1.8.1 to 1.8.8 (figure 1 of Annex III, Appendix 2).
Virkningsgraden til omformeren som omdanner NO 2 til NO, prøves som angitt i nr. 1.8.1-1.8.8 (figur 1 i vedlegg III tillegg 2).
Using the test set-up as shown in figure 1 of Annex III and the procedure below, the efficiency of converters can be tested by means of an ozonator.
Med prøvingsoppstillingen som vist i figur 1 i vedlegg III og framgangsmåten beskrevet nedenfor kan omformernes virkningsgrad prøves ved hjelp av en ozongenerator.
The efficiency of the NO x , converter is calculated as follows:
NO x -omformerens virkningsgrad beregnes på følgende måte:
NO x concentration according to section 1.8.6
NO x -konsentrasjon i samsvar med nr. 1.8.6
NO concentration according to section 1.8.4
NO-konsentrasjon i samsvar med nr. 1.8.4
NO concentration according to section 1.8.5.
NO-konsentrasjon i samsvar med nr. 1.8.5
Via a T-fitting, oxygen or zero air is added continuously to the gas flow until the concentration indicated is about 20 % less than the indicated calibration concentration given in section 1.8.2. (The analyser is in the NO mode.)
Via et T-rørstykke tilføres gasstrømmen oksygen eller nullstillingsluft kontinuerlig til avlest konsentrasjon er ca. 20 % lavere enn målt kalibreringskonsentrasjon etter nr. 1.8.2. (Analysatoren er innstilt på NO).
The ozonator is now activated to generate enough ozone to bring the NO concentration down to about 20 % (minimum 10 %) of the calibration concentration given in section 1.8.2.
Ozongeneratoren skal nå aktiveres slik at den framstiller tilstrekkelig ozon til å bringe NO-konsentrasjonen ned til 20 % (minimum 10 %) av kalibreringskonsentrasjonen angitt i nr. 1.8.2.
The mixture of gases described in section 1.8.6 passes through the converter into the detector.
Gassblandingen beskrevet i nr. 1.8.6 går gjennom omformeren inn i detektoren.
The NOx reading of the analyser shall not deviate by more than ± 5 % from the value measured according to section 1.8.2.
Avlest NO x -verdi på analysatoren skal da ikke avvike med mer enn ± 5 % fra verdien målt etter nr. 1.8.2.
If, with the analyser in the most common range, the ozonator cannot give a reduction from 80 % to 20 % according to section 1.8.5, then the highest range which will give the reduction shall be used.
Dersom ozongeneratoren, med analysatoren i det mest brukte driftsområdet, ikke kan gi en reduksjon fra 80 til 20 % etter nr. 1.8.5, skal det høyeste området som vil gi reduksjonen benyttes.
With the fuel and airflow rates set at the manufacturer's recommendations, a 350 ± 75 ppm C span gas shall be introduced to the analyser.
Med drivstoff- og luftstrømmengden innstilt slik produsenten har anbefalt, skal det føres en kalibreringsgass på 350 ± 75 ppm C inn i analysatoren.
This is the initial flow rate setting, which may need further optimisation depending on the results of the hydrocarbon response factor and the oxygen interference check according to sections 1.9.2 and 1.9.3.
Denne opprinnelige innstillingen for strømningshastighet må kanskje optimeres ytterligere avhengig av resultatene av responsfaktoren for hydrokarboner og kontrollen for oksygeninterferens i samsvar med nr. 1.9.2 og 1.9.3.
If the oxygen interference or the hydrocarbon response factors do not meet the following specifications, the airflow shall be incrementally adjusted above and below the manufacturer's specifications, sections 1.9.2 and 1.9.3 should be repeated for each flow.
Dersom oksygeninterferensen eller responsfaktorene for hydrokarboner ikke oppfyller nedenstående spesifikasjoner, skal luftstrømmen innstilles progressivt over og under produsentens spesifikasjoner, og nr. 1.9.2 og 1.9.3 gjentas for hver strøm.
In addition, the gas cylinder must be preconditioned for 24 hours at a temperature of 298 K (25 °C) ± 5 K.
I tillegg må gassylinderen forhåndskondisjoneres i 24 timer ved en temperatur på 298 K (25 °C) ± 5 K.
A range shall be chosen where the oxygen interference check gases will fall in the upper 50 %.
Det skal velges et område der kontrollgassene for oksygeninterferens vil ligge i de øverste 50 %.
The oxygen interference gases are specified in section 1.2.3.
Oksygeninterferensgassene er angitt i nr. 1.2.3.
The analyser shall be spanned with the 0 % oxygen blend for gasoline fuelled engines.
Analysatoren kalibreres med 0 %-oksygenblanding for bensindrevne motorer.
If it has changed more than 0,5 % of full scale subsections (a) and (b) of this section shall be repeated.
Dersom den er endret med mer enn 0,5 % av full skalaverdi, gjentas bokstav a) og b) i dette nummer.