natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Illustration: Areas affected by cross seas are marked with blue fields on the chart and in the graphic.
Illustrasjon: Område med kryssende bølger er markert med blå felt i kart og grafikk.
The system, which was initially established as an anti-collision system for vessels, now has a much broader area of application and versatility for various public actors.
Systemet, som i utgangspunktet ble etablert som et antikollisjonssystem for fartøy, har i dag fått et mye større bruksområde og allsidig nytteverdi for ulike offentlige aktører.
Previously, the authorities had to contact vessels directly to obtain detailed information on the vessel.
Tidligere måtte myndigheter kontakte fartøyene direkte for å få detaljert informasjon om fartøyet.
Today much of this information may be obtained from a web-based AIS service (AIS Online).
I dag kan man få mange av disse opplysningene via en webbasert AIS tjeneste (AIS Online).
The information available in AIS Online is the AIS messages recorded by the national AIS network.
Informasjonen som er tilgjengelig i AIS Online er AIS meldingene som fanges opp av det nasjonale AIS-nettverket.
The AIS network consists of 44 land-based base stations on mainland Norway and Svalbard that receive automatic and dynamic messages from vessels showing the vessel's position, course, speed, and identity.
AIS-nettverket består av 44 landbaserte basestasjoner på fastlands-Norge og Svalbard som mottar automatiske og dynamiske meldinger fra fartøy som viser fartøyets posisjon, kurs, fart, og identitet.
The web-based AIS service also displays static information about the ship's identity, type of vessel, dimensions, destination, estimated time of arrival and cargo.
Den webbaserte AIS tjenesten viser også statisk informasjon, slik som skipets identitet, skipstype, dimensjoner, destinasjon, antatt ankomsttid, og last.
The AIS network covers, with certain exceptions, the area from the baseline and 40-60 nautical miles from the coast.
AIS-nettverket dekker, med enkelte unntak, området fra grunnlinja og 40-60 nautiske mil ut fra kysten.
Versatility and usefulness
Allsidig bruk og nytteverdi
The Joint Rescue Coordination Centre (HRS) is one of the most active users of the web-based AIS service.
Hovedredningssentralen (HRS) er en av de mest aktive brukerne av den webbaserte AIS tjenesten.
HRS uses AIS to find the position of vessels in distress and nearby vessels that can assist in seagoing search and rescue operations.
HRS benytter AIS til å finne posisjonen til fartøy i nød og nærliggende fartøy som kan bistå under sjøgående søk- og redningsaksjoner.
Access to dynamic information on shipping traffic via AIS makes it possible to coordinate seagoing resources in a transparent and efficient manner.
Tilgang på dynamiske opplysninger om skipstrafikken via AIS gjør det mulig å koordinere sjøgående ressurser på en oversiktlig og effektiv måte.
For the NCA's traffic control centre service, which is responsible for monitoring, regulating and assisting maritime traffic in particularly exposed areas, the AIS in combination with radar provides a complete picture of the traffic situation.
For Kystverkets sjøtrafikksentraltjeneste, som har ansvar for å overvåke, regulere og bistå skipstrafikken innenfor spesielt utsatte områder, gir AIS i kombinasjon med radar et komplett bilde av trafikksituasjonen.
The NCA also uses the system for other purposes.
Kystverket benytter også systemet til andre formål.
For the pilotage service the AIS is an important tool for planning and executing pilotage assignments.
For lostjenesten er AIS et sentralt verktøy for planlegging og utførelse av losoppdrag.
In preparedness against acute pollution AIS is an important source of information to gain a quick overview of the situation when groundings or collisions occur, such that action can be taken to limit the scope and coordinate resources at the location.
I beredskapen mot akutt forurensning er AIS en viktig informasjonskilde for å få rask oversikt over situasjonsbildet når grunnstøtinger eller kollisjoner oppstår, slik at man kan iverksette tiltak for å begrense hendelsesomfanget og koordinere ressurser til stedet.
AIS data that is recorded by the land-based network is stored for several years.
AIS-data som fanges opp av det landbaserte nettverket lagres over flere år.
Historical data can therefore be used to survey traffic volumes and sailing patterns in the context of transportation planning and development of the maritime infrastructure.
Historisk data kan derfor brukes til å kartlegge trafikkmengde og seilingsmønstre i sammenheng med transportplanlegging og videreutviklingen av den maritime infrastrukturen.
AIS can also be used to verify the legitimacy of the vessels and their use of the coast, such as the control of compulsory pilotage, compliance with pilot exemption rules, and whether vessels comply with the national notification regime.
AIS kan også brukes til å kontrollere legitimiteten til fartøy og deres bruk av kysten, eksempelvis ved kontroll av losplikten, hvorvidt farledsbevisreglene blir ivaretatt, og om fartøyer følger det nasjonale meldingsregimet.
See www.kystverket.no/AIS for more information.
Se www.kystverket.no/AIS for mer informasjon.
Sist oppdatert: 25.
Illustrasjonsfoto: Kystverket.
May 2013 The Norwegian Coastal Administration
Sist oppdatert: 14. mai 2012 Kystverket
When the International Council for the Exploration of the Sea (ICES) has made its recommendations on how much output the individual stocks in the various ecosystems can tolerate, the various countries meet and negotiate a total quota for one species in an area or ecosystem.
Når det internasjonale havforskningsrådet (ICES) har kommet med sine anbefalinger for hvor store uttak de enkelte bestander i de enkelte økosystemene kan tåle, møtes de ulike landene og forhandler fram en totalkvote av en art i et område eller økosystem.
This is then split between different countries and distributed to groups, areas and vessels in Norway.
Deretter blir denne fordelt mellom de ulike landene og fordelt på grupper, områder og fartøyer i Norge.
The quota recommendations from ICES are usually published in the autumn, and negotiations on the distribution between countries starts soon after so that distribution both nationally and internationally is ready at the turn of the year.
Kvoteanbefalingene fra ICES kommer som oftest om høsten og forhandlingene om fordelingen landene imellom starter like etter slik at fordelingen både nasjonalt og internasjonalt skal være klare til årsskiftet.
Broad consultation
Bred høring
The Directorate of Fisheries prepares a proposal for detailed regulations based on agreements concluded between Norway and other countries.
Fiskeridirektoratet vil utarbeide et forslag til detaljerte reguleringer basert på avtalene Norge har inngått med andre land.
Then all stakeholders are invited to a meeting, called the Regulating meeting at which the proposal from the Directorate is discussed.
Deretter blir alle interessert invitert til et møte, kalt Reguleringsmøtet der forslaget fra Fiskeridirektoratet blir diskutert.
The meeting primarily involves representatives of the fishing industry such as Norwegian Fishermen's Association, the Norwegian Coastal Fishermen's Association and the Norwegian Seafood Federation.
På møtet deltar først og fremst representanter for fiskerinæringen som Norges Fiskarlag, Norges Kystfiskarlag og Fiskeri- og Havbruksnæringens Landsforening.
In addition, nature conservation interests are represented together with the Sami Parliament and representatives of recreational fishermen.
I tillegg er naturverninteresser representert sammen med Sametinget og representanter for fritidsfiskerne.
Input from the Regulating meeting is submitted to the Ministry of Fisheries and Coastal Affairs together with the Fisheries Director's proposal, and it is the Ministry that takes the final decision on how the Norwegian quota of each species is distributed between equipment groups, groups of vessels, areas and periods.
Innspill fra Reguleringsmøtet blir oversendt Fiskeri- og kystdepartementet sammen med Fiskeridirektørens forslag og det er departementet som tar den endelige beslutningen om hvordan den norske kvoten av de enkelte fiskeslagene skal fordeles mellom redskapsgrupper, fartøygrupper, områder og perioder.
Sist oppdatert: 07.
Foto: Sintef.
May 2013 The Directorate of Fisheries
Sist oppdatert: 11. april 2013 Fiskeridirektoratet
In addition, the country’s shores represent an important recreational area for many people.
Kysten er også viktig som rekreasjonsområde for mange mennesker.
Roughly 80 per cent of the Norwegian population lives less than 10 kilometres from the sea.
Omtrent 80 prosent av befolkningen i Norge bor mindre enn 10 km fra sjøen.
Cause for concern in the south
Bekymringsverdig i sør, stort sett bra i nord
More than 60 per cent of Norway’s coastal waters meet a good or very good ecological standard as defined in the EU’s water framework directive.
Over 60 prosent av kystvannet i Norge har god eller svært god økologisk tilstand i henhold til definisjonene i EUs vanndirektiv.
The latter has been incorporated in Norwegian law through the water management regulations .
EUs vanndirektiv er blitt gjort gjeldende i Norge gjennom vannforskriften.
Keeping ecosystems viable
Trenger mer kunnskap
It is important to ensure that human impacts along the Norwegian coast do not exceed the ability of ecosystems to maintain their natural dynamic.
Det er viktig at den menneskeskapte påvirkningen på kysten på lang sikt ikke blir større enn at økosystemene kan bevare sin naturlige dynamikk.
Special natural conditions and key areas for specific species and populations are mapped and monitored in order to keep track of their status.
Spesielle naturtyper og nøkkelområder for bestemte arter og bestander kartlegges og overvåkes for å følge med i miljøtilstanden.
Fish breeding grounds are among the features studied.
Gyteområder for fisk er blant de naturtypene som undersøkes.
So are kelp forests, soft inshore seabeds, underwater meadows of various seagrasses, shell sand formations and large scallop deposits.
Tareskog, bløtbunnsområder i strandsonen, undervannsenger som blant annet ålegrasenger, skjellsandforekomster, større kamskjellforekomster er andre eksempler.
But more remains to be learnt about the status of many ecosystems along the Norwegian coast.
Men fortsatt er det mangel på kunnskap om hvordan det står til med mange av naturtypene langs kysten.
Sugar kelp on red list
Sukketareskog på rødlista
Some of the natural features along the coast are threatened, and have been placed on a national red list for species .
Noen av naturtypene langs kysten er truet og plassert på Norsk rødliste for naturtyper.
They include sugar kelp (Saccharina latissima), an important habitat for many species.
Sukkertareskog, som er viktige oppvekst- og leveområde for mange arter, er et eksempel på en truet naturtype.
Coral reefs, sand dune formations and active marine deltas are also assessed as vulnerable.
Naturtypene korallrev, sanddynemark og aktivt marint delta (ved utløp av elver) er andre naturtyper som er vurdert som sårbare.
South Norwegian beach meadows and dunelands are also considered to be under great threat.
Sørlig strandeng og sørlig etablert sanddynemark vurderes også som sterkt truet.
Recovery
Stortareskog på vei tilbake
Some threatened species are also showing signs of recovery, such as the cuvie (Laminaria hyperborea) variety of kelp which forms important habitats for fish and other fauna.
Noen truede naturtyper er også på vei tilbake, som Stortareskogen som er et viktig leve- og oppvekstområder for blant annet fisk.
Over the past 30 years, these kelp forests have been overgrazed by sea urchins northwards along the coast from Nord-Trøndelag county.
De siste 30 årene har stortareskogen vært nedbeitet av kråkeboller fra Nord-Trøndelag og nordover.
But declining pressure from sea urchins in recent years means the kelp has been returning both in Nord-Trøndelag and along the Helgeland coast in Nordland county.
De siste årene er presset fra kråkebollene redusert og taren er på vei tilbake både i Nord-Trøndelag og på Helgelandskysten i Nordland.
It is harvested where appropriate.
Stortare blir høstet der det er forsvarlig.
Biodiversity affected by human activity
Artsmangfold påvirkes av menneskelig aktivitet
Several types of human activity affect biodiversity (species variety) along the Norwegian coast.
Artsmangfoldet langs kysten påvirkes av flere typer menneskelig aktivitet:
Environmental toxins have a particular presence in port areas and fjords affected by discharges from industry and households along their shores.
Miljøgiftforekomsten er spesielt stor i havneområder og fjorder som er påvirket av utslipp fra industri og husholdninger.
Environmental toxins are also carried by winds and ocean currents from other parts of the world.
Miljøgifter bringes også med luft- og havstrømmer fra andre deler av verden.
Coastal cod, halibut and lobsters are overfished species which need time to recover.
Kysttorsk, kveite og hummer er overbeskattede arter som bør få tid til å bygge seg opp igjen.
The average temperature of the waters off Norway could rise by about 2°C over the next century, and rainfall by 30 per cent.
2 °C og nedbøren kan øke med 30 prosent.
The climatic conditions which currently prevail off western Norway could become typical for the more northerly coasts of Nordland and Troms counties within a hundred years.
Forhold som i dag rår langs Vestlandet, kan i løpet av hundre år bli typiske langs kysten av Nordland og Troms.
Sea levels could also rise in many places.
Havnivået kan også stige flere steder.
Carbon emissions mean that ocean acidity is growing, which could cause problems for such marine life forms as plankton.
Utslipp av CO2 fører til at havet blir surere noe som kan gi problemer for blant annet plankton.
Alien species brought in ballast water on ships, for example, as well as deliberately introduced or attracted by higher sea temperatures in recent decades have already led to changes.
Fremmede arter som har kommet via for eksempel ballastvann, utsetting av arter og høyere sjøtemperaturer de siste tiårene har allerede ført til endringer.
The red king crab (Paralithodes camtschaticus) and Pacific oysters are among the alien species which have been established along the Norwegian coast.
Kongekrabbe og stillehavsøsters er to av de fremmede artene som har etablert seg langs kysten.
Important for recreation
Kysten – et viktig rekreasjonsområde
Opportunities to use the coast for recreation are guaranteed through Norway’s right-to-roam provisions, but building along the shore limits access for swimming, sunbathing and walking.
Muligheten til å bruke kysten til rekreasjon er garantert gjennom allemannsretten, men utbygging langs strandsonen begrenser tilgangen.
Pressure on the shoreline varies greatly between different regions.
Det blir mindre rom for friluftslivsaktiviteter, som for eksempel bading, soling og turgåing.
Other threats to recreational uses of the shoreline are climate change, which could lead to warmer water and more frequent blooms of toxic algae.
Andre trusler mot bruk av kysten som rekreasjonsområder er klimaendringene som fører til varmere vann og hyppigere oppblomstring av giftige alger.
Monitoring the coast
Overvåkning av kysten
The Norwegian Environment Agency (NEA) has initiated an ecosystem monitoring programme in coastal waters (Økolyst) to follow up the environmental status of selected locations.
Miljødirektoratet har satt i gang overvåkningsprogrammet Økosystemovervåking i kystvann (Økolyst) for å følge med på miljøtilstanden utvalgte steder langs norskekysten.
This provides information about important ecosystems and species in order to register changes in biodiversity and clarify whether these related to human activities.
Overvåkingen innhenter kunnskap om viktige økosystemer og arter.
Petroleum activities on the Norwegian continental shelf are subject to the most stringent requirements for safety and the environment, and Norwegian fisheries are scientifically based and strictly enforced to prevent illegal, unregulated and unreported fishing.
Petroleumsvirksomhet på norsk sokkel er underlagt de aller strengeste krav for sikkerhet og miljø, og norsk fiskeriforvaltning er vitenskapelig fundert og håndheves strengt for å forhindre ulovlig, uregulert og urapportert fiske.
Shipping along the exposed parts of the coast is managed through specific lanes to reduce potential harm, and key environmental concerns are addressed through work with management plans for Norwegian waters.
Skipsfarten langs utsatte deler av kysten ledes gjennom bestemte seilingsleder for å redusere skadepotensialet, og sentrale miljøhensyn ivaretas gjennom arbeidet med forvaltningsplanene for norske havområder.
On 29 November 2010 the Maritime Safety Committee of the International Maritime Organization, IMO, adopted Norway's proposed route systems (lanes) off the south and west coast of Norway, more specifically from Runde to Utsira and from Egersund to Risør.
Sjøsikkerhetskomiteen i FNs sjøfartsorganisasjon, IMO, vedtok den 29. november 2010 Norges forslag om rutesystemer (seilingsleder) utenfor sør- og vestkysten av Norge, nærmere bestemt fra Runde til Utsira og fra Egersund til Risør.
Similar measures were established in 2007 between Vardø and Røst for tankers and larger cargo ships.
Tilsvarende tiltak ble i 2007 etablert mellom Vardø og Røst for tankskip og større lasteskip.
Experience with these route systems are very good.
Erfaringene med disse rutesystemene er svært gode.
This national effort will continue through international cooperation, for example in the North East Atlantic Fisheries Commission (NEAFC), the Joint Norwegian-Russian Fisheries Commission, the Convention for the Protection of the Marine Environment of the North-East Atlantic (OSPAR) and the IMO.
Denne nasjonale innsatsen videreføres internasjonalt gjennom samarbeid for eksempel i Den nordøstatlantiske fiskerikommisjon (NEAFC), Den blandete norsk-russiske fiskerikommisjon, konvensjonen om beskyttelse av det marine miljø i Nordøst-Atlanteren (OSPAR) og IMO.
May 2013 Ministry of Foreign Affairs
Sist oppdatert: 18. mai 2012 Utenriksdepartementet
The services also includes information that contributes toward maritime safety.
Tjenestene omfatter også informasjon som bidrar til økt sjøsikkerhet.
SafeSeaNet Norway is a national reporting system for ships arriving at or leaving Norwegian ports.
SafeSeaNet Norway er et nasjonalt meldingssystem for skip som ankommer eller forlater norske havner.
Currently shipping can provide statutory information via the notification system to a number of agencies in accordance with their regulations.
Per i dag kan skipsfarten avgi lovpålagt informasjon via meldingssystemet til en rekke etater i henhold til deres forskrifter.
The system provides solutions that are customized based on the notification requirements of other public authorities, so that they can extract relevant shipping information directly from the notification system, without requiring individual reporting from shipping.
Systemet inneholder løsninger som er skreddersydd basert på meldingsbehovet til andre offentlige myndigheter, slik at de kan hente ut relevante skipsopplysninger direkte fra meldingssystemet, uten å be om enkeltvis rapportering fra skipsfarten.
Navigational warnings
Navigasjonsvarsling
As the national coordinator for the NAVCO service, the Norwegian Coastal Administration is responsible for transmitting navigational warnings of incidents and conditions at sea that can affect the navigational conditions for mariners.
Kystverket er som nasjonal koordinator for NAVCO-tjenesten ansvarlig for å sende ut navigasjonsvarsler om hendelser og forhold på sjøen som kan påvirke navigasjonsforholdene for sjøfarende.
The warnings are made over the coastal radio and through Notices to Mariners (EFS), which are issued by the Norwegian Mapping Authority (sea).
Varslingen skjer over kystradioen og gjennom Etterretninger for sjøfarende (Efs), som utgis av sjødivisjonen i Kartverket .
Warnings include notification of faults to NAVCO, active navigational warnings and general navigational warnings.
Varslingene inkluderer melding om feil til NAVCO, aktive navigasjonsvarsler og generelle navigasjonsvarsler.
Every year approx. 600 navigational warnings are issued within Norwegian waters.
600 navigasjonsvarsler innenfor norsk farvann.
Operates monitoring systems
Drifter overvåkingssystemer
The NCA operates the Norwegian part of the database for Long-Range Identification and Tracking on behalf of the Norwegian authorities.
Kystverket drifter den norske delen av databasen for Long-Range Identification and Tracking på vegne av norske myndigheter.
LRIT is a global satellite-based system for the identification and tracking of vessels, which was introduced in Norway in 2009.
LRIT er et globalt satellittbasert system for identifisering og sporing av fartøy, som ble innført i Norge i 2009.
The system is only accessible by public authorities.
Systemet er kun tilgjengelig for offentlige myndigheter.
The Norwegian Coastal Administration registers, corrects and updates data on ships that sail under the Norwegian flag in the European LRIT database, which is operated by the EU Maritime Safety Agency EMSA in Lisbon.
Kystverket registrerer, korrigerer og oppdaterer data om fartøy som seiler med norsk flagg i den europeiske LRIT databasen, som driftes av EUs sjøsikkerhetsorganisasjon EMSA i Lisboa.
Radio navigation (DGPS)
Radionavigasjon (DGPS)
The Norwegian Coastal Administration's Differential Global Positioning System (DGPS) service transmits correction signals to GPS navigation equipment on board ships.
Kystverkets DGPS-tjeneste (Differential Global Positioning System) leverer korreksjonssignaler til GPS navigasjonsutstyr på skip.
The DGPS service gives greater accuracy of the GPS position that is read and better signal quality for the system.
DGPS-tjenesten gir større nøyaktighet på GPS-posisjonen som blir avlest og bedre signalkvalitet på systemet.
The Norwegian Coastal Administration's DGPS service is built up of 12 DGPS stations along the Norwegian coast.
Kystverkets DGPS-tjeneste er oppbygd av 12 DGPS stasjoner langs norskekysten.
Each DGPS station consists of reference stations that monitor all visible satellites and calculates a correction value for each satellite.
Hver DGPS stasjon består av referansestasjoner som overvåker alle synlige satellitter og beregner en korreksjonsverdi for hver satellitt.
These corrections are broadcast over the NCA's maritime radio beacons.
Disse korreksjonene blir kringkastet over Kystverkets maritime radiofyr.
Web-based map service
Webbasert karttjeneste
Kystinfo is the Norwegian Coastal Administration' online map service.
Kystinfo er Kystverkets kartløsning på internett.
Here you will find the NCA's own map data, in addition to map data and other geographic related information from a large number of other data owners.
Her tilgjengeliggjøres Kystverkets egne kartdata, men også kartdata og annen geografisk relatert informasjon fra en stor mengde andre dataeiere.
Most of them are obtained directly from the source database as so-called WMS services.
De aller fleste hentes direkte fra kildedatabasen som såkalte WMS-tjenester.
As a user you are therefore ensured of access to the most recently updated data.
Som bruker sikres man derfor tilgang til de siste oppdaterte dataene.
Different types of nautical charts, land maps, satellite and aerial photos, fairways, nature reserve areas, anchorage sites and emergency preparedness topics are examples of data that can be found in Kystinfo.
Ulike typer sjøkart, landkart, satellitt- og flyfoto, farleder, naturvernområder, ankringsområder, beredskapstema er eksempler på data man kan finne i Kystinfo.
Wave and current warnings to mariners
Bølge- og strømvarsling for sjøfarende
The wave and current warning service provides mariners with information on wave and current conditions up to two days in advance.
Bølge- og strømvarslingstjenesten gir sjøfarende informasjon om bølge- og strømforhold inntil to døgn frem i tid.
The warnings apply to particularly exposed stretches along the Norwegian coast.
Varslene gjelder for spesielt utsatte strekninger langs norskekysten.