natgillin/translations-raw huggingface dataset:
To maintain this sector, the country must manage its marine natural resources sustainably and keep its seas clean and productive.
Om det skal fortsette i framtiden må de marine naturressursene forvaltes bærekraftig, og rene og produktive havområder opprettholdes.
Fishing has been a key source of income and culture along the Norwegian coast for centuries.
Fiskeri har i århundrer vært en viktig del av inntektsgrunnlaget og kulturen langs kysten.
Very favourable natural conditions, good management and able personnel make Norway the European leader in this sector.
Svært heldige naturgitte forhold, god forvaltning og dyktige næringsutøvere plasserer Norge som Europas største fiskeri- og havbruksnasjon.
Seafood (including aquaculture) comes second only to petroleum among Norwegian exports.
Etter olje og gass, er sjømat (inkludert oppdrett) Norges nest største eksportnæring.
And extensive seas, a long coast and many fjords put the country in a good position to continue reaping rich marine harvests.
Store havområder, en lang kyst og mange fjorder gjør at Norge har gode forutsetninger for å høste rikelig fra havet også framover.
Maintaining stocks
Norske fiskebestander
The goal of Norwegian fisheries management is to maintain seafood stocks and the natural dynamics of the ecosystem in order to ensure sustainable resource utilisation.
Målsettingen for norsk fiskeriforvaltning er å opprettholde fiskebestandene og økosystemenes naturlige dynamikk for at fisket skal være bærekraftig.
Advice from national and international marine scientists on administering stocks represents the most important information basis for this work.
Råd om forvaltning av fiskebestandene fra internasjonale og norske havforskere er den viktigste basisinformasjonen for dette arbeidet.
That involves proposals for fishing quotas.
Dette innebærer forslag til fiskekvoter
Norway’s fish resources are currently in good shape.
De norske fiskebestandene er i dag i god forfatning.
Nevertheless, some species – such as the spiny dogfish – have been placed on the “red list” of overfished stocks.
Det finnes likevel noen arter på rødlisten som er overbeskattet, for eksempel pigghå.
Unfortunately, moreover, not enough is known about population developments for a number of important commercial species fished by Norway.
Dessverre er det mangel på kunnskap om bestandsutviklingen for flere mindre viktige kommersielle arter.
A sustainable fishery must ensure that all species in the food chain, including seabirds and marine mammals who live on fish caught commercially, secure the nourishment they need.
Et bærekraftig fiske må sikre at alle artene i næringskjeden, også sjøfugl og sjøpattedyr som lever av de artene det fiskes på, får tilgang til det de trenger av mat.
Read more here about species on Norway’s red list .
Her kan du lese mer om fiskearter på Norsk rødliste.
Normal quantity
2,3 millioner tonn
Historically, the annual catch from Norway’s sea areas has varied from year to year.
Historisk sett har høstingen fra norske havområder variert fra år til år.
According to figures from the Norwegian Directorate of Fisheries, the national fishing fleet landed 2.3 million tonnes of fish and shellfish in 2015.
Ifølge tall fra Fiskeridirektoratet leverte norske båter 2,3 millioner tonn fisk og skalldyr i 2015.
This was virtually unchanged from 2014 and a normal quantity for Norway.
Dette er omtrent uendret fra 2014, og er et vanlig kvantum for Norge.
The number of Norwegian fishing vessels and fishermen has declined in recent years, while catches have risen.
De senere årene har antall fartøy og fiskere sunket.
The Marine Resources Act (in Norwegian only) forms the cornerstone of the national fishing industry and the management of these assets.
Havressurslova danner grunnpilaren for norsk fisker og forvaltning av de marine ressursene.
In addition, the Environment.no website provides graphical presentations of the quantities fished by species, and total catches and their value since 2001.
På Miljøstatus.no kan du blant annet se grafer over fisket mengde fisk etter art, og total fangstmengde og verdi fra fiskere siden 2001.
International collaboration
Internasjonalt samarbeid
Management of Norwegian marine resources must be viewed in both national and international perspectives, because Norway does not have sole jurisdiction over its stocks of wild fish.
Forvaltningen av norske fiskeressursene må ses både i et nasjonalt og et internasjonalt perspektiv fordi Norge bestemmer ikke alene over de norske villfiskbestandene.
More than 90 per cent of these populations are shared with other countries, primarily Russia in the far north and the EU in the North Sea and the Skagerrak.
Norge deler over 90 % av bestandene med andre land, først og fremst Russland i nord og EU i Nordsjøen og Skagerrak.
This means that agreements on sharing resources and quotas must be negotiated on an annual basis.
Derfor må det hvert år forhandles om avtaler for deling av fiskebestander og kvoter.
Norway nevertheless has full jurisdiction over fish and other natural resources in its economic zone, which was established in 1977.
Norge har likevel full råderett over fisk og andre naturressurser i norsk økonomisk sone som ble opprettet i 1977.
Overfishing problems
Globalt overfiske
The fisheries directorate points out that overfishing is unfortunately more the rule than the exception in global terms, while fish discards also amount to a large but unknown quantity.
Fiskeridirektoratet påpekerat globalt er overfiske dessverre mer regelen enn unntaket, og i tillegg representerer utkast av fisk en stor ukjent faktor.
The North East Atlantic Fisheries Commission (NEAFC ) regulates activity in the international part of these waters.
I internasjonalt farvann i Nordøst-Atlanteren reguleres fisket av NEAFC – den nordøst-atlantiske fiskerikommisjonen.
Other bodies include the Northwest Atlantic Fisheries Organisation (NAFO ) and the Commission for the Conservation of Antarctic Marine Living Resources (CCAMLR ).
Andre eksempler på kommisjoner er NAFO – den nordvest-atlantiske fiskerikommisjonen, og CCAMLR – kommisjonen for bevaring av marine levende ressurser i Antarktis.
Advice from marine scientists again makes an important contribution to international fishing negotiations in these and other venues.
Råd fra havforskere er viktige innspill til de internasjonale fiskeriforhandlingene.
Looking ahead
Utviklingen av norsk fiskeriforvaltning
Maintaining a sustainable management of fish resources will remain the most important job for Norway’s fisheries administration in the time to come.
En fortsatt bærekraftig forvaltning av fiskebestandene er den viktigste oppgaven i tiden framover.
Less damaging fishing equipment and bottom trawls need to be developed.
Det er behov for å utvikle mer skånsomme fiskeredskaper og bunntrålere.
Fishing with bottom trawls affects seabed communities – sessile organisms such as corals, sponges and sea pens, in particular, can be damaged or crushed.
Fiske med bunntrål påvirker havbunnen, særlig kan fastsittende organismer som koraller, svamp og sjøfjær bli ødelagt og knust når trålen slepes langs bunnen.
Catching species other than those being fished for is unavoidable.
Det er ikke til å unngå at fiske- og fangstredskaper fanger andre arter enn de det fiskes på.
But regulations on selective equipment and closure of fishing grounds can reduce such bycatches.
Gjennom påbud om selektive redskap og stenging av fiskefelt, kan en redusere fangsten av andre arter.
Principles for fishery management
Prinsipper for fiskeriforvaltning
The fisheries directorate identifies five key principles for sustainable Norwegian fisheries management:
Fiskeridirektoratet peker på fem sentrale prinsipper for en bærekraftig norsk fiskeforvaltning:
 research and reliable statistics
Forskning og pålitelig statistikk
 protected marine areas
Marine beskyttede områder
 selective equipment
Selektive redskaper
Sist oppdatert: 24.
Foto: Per-Arne Hoel, Kystverket.
August 2016 Lisbet Jære , BarentsWatch
Sist oppdatert: 12. mai 2016 Lisbet Jære , BarentsWatch
The size of the individual fish stocks constantly change.
Størrelsen på de enkelte fiskebestandene er i stadig forandring.
The Institute of Marine Research issues recommendations on how much fish may be caught.
Havforskningsinstituttet skal anbefale hvor mye det er forsvarlig å fiske.
This requires knowledge of fish stocks, how much the stock grows from year to year, how great natural mortality is and how much is caught.
Da trenger de kunnskap om fiskebestandene, om hvor mye bestanden vokser fra år til år, hvor stor naturlig dødelighet det er og hvor mye som fiskes.
Sist oppdatert: 20.
Foto: Wikimedia Commons.
May 2013 Institute of Marine Research
Sist oppdatert: 21. mai 2012 Havforskningsinstituttet (IMR)
Experience from our long history of fisheries management has for decades been passed on to developing countries so that they can develop and exploit their marine resources in a sustainable manner.
Erfaringer fra vår lange historie med fiskeforvaltning, har i flere tiår blitt formidlet videre til utviklingsland slik at de kan utvikle og beskatte sine marine ressurser på en bærekraftig måte.
The fisheries development cooperation is coordinated by the Centre for Development Cooperation in Fisheries (CDCF).
Det fiskerifaglige utviklingssamarbeidet koordineres gjennom Centre for Development Cooperation in Fisheries (CDCF).
A successful fishing industry depends on the interaction between four areas: resource research, fisheries legislation and regulation, control of fishing activities, and sanctions against those who violate the laws.
En vellykket fiskerinæring er avhengig av interaksjon mellom fire områder: ressursforskning, fiskerilovgivning og regulering, kontroll av fisket, og sanksjoner mot de som bryter lovene.
A key element in Norwegian fisheries cooperation with developing countries has for decades been the operation of, and activity around the research vessel "Dr. Fridtjof Nansen."
Et hovedelement i norsk fiskerisamarbeid med utviklingsland har i flere tiår vært driften av, og aktiviteten rundt, forskningsskipet «Dr. Fridtjof Nansen».
The ship is currently operated in collaboration with FAO in the project EAF Nansen.
Skipet driftes nå i samarbeid med FAO i prosjektet EAF Nansen.
In order to perform sustainable fisheries management, a survey of the resource base and good statistics are required.
For å kunne drive bærekraftig fiskeriforvaltning, trengs det kartlegging av ressursgrunnlaget, og god statistikk.
CDCF assists developing countries in establishing research into resources and good statistical procedures.
CDCF bistår utviklingslandene med å få på plass ressursforskning og gode statistikkrutiner.
It provides a better overview of the size of fish stocks at their disposal, as well as the catch of each fish type.
Det gir bedre oversikt over størrelsen på fiskebestandene de rår over, og hvor stort uttaket er av hvert fiskeslag.
Training in analysing statistics is also provided.
Det gis også opplæring i å analysere statistikken som samles inn.
CDCF provides advice on how fisheries should be managed with regard to access to resources.
CDCF gir råd i hvordan fisket skal drives med hensyn til ressurstilgangen.
In the case of aquaculture, CDCF conveys technology and knowledge on broodstock, fry production and fish farming in the sea.
Når det gjelder akvakultur, formidler CDCF teknologi og kunnskap både om stamfisk, yngelproduksjon og fiskeoppdrett i sjøen.
Legislation and control
Lovgivning og kontroll
CDCF helps developing countries to establish a national policy for fisheries and aquaculture with accompanying laws and regulations.
CDCF bidrar utviklingslandene med å få på plass en egen nasjonal politikk for fiskeri og akvakultur med tilhørende lovgiving og regelverk.
Our experience of managing Norway's economic zone is the basis for these countries to learn how to establish and enforce their own economic zones at sea.
Våre erfaringer med å forvalte Norges økonomiske sone, er grunnlag for at disse landene skal lære hvordan de etablerer og håndhever sine egne økonomiske soner til havs.
To ensure that fisheries are sustainable over time, a monitoring function must be established to ensure compliance with existing regulations.
For å sikre at fiskeriene er bærekraftige over tid, må det etableres en overvåkningsfunksjon for å påse at gjeldende regelverk blir fulgt.
So-called IUU fishing, which is illegal, unreported and unregulated fishing, is a major threat to the world's fish stocks.
Såkalt UUU-fiske, som er ulovlig, urapport og uregulert fiske, er en stor trussel mot verdens fiskebestander.
Several international agreements have been adopted to ensure that fishing occurs in an orderly fashion.
Det er vedtatt flere internasjonale avtaler for å sikre at uttaket fra havet skjer i ordnede former.
CDCF encourages developing countries to join the international agreements, and assists the national fisheries management bodies in establishing systems for the control and monitoring of fisheries.
CDCF oppmuntrer utviklingslandene til å slutte seg til de internasjonale avtalene, og bistår de nasjonale fiskeriforvaltningene med å få på plass systemer for kontroll og overvåkning av fiskeriene.
In several places CDCF contributes by helping to develop a functional Coast Guard.
Flere steder bidrar CDCF blant med å hjelpe til å utvikle en fungerende kystvakt.
A help to many
Hjelper mange
CDCF also engages in knowledge exchange in other subjects such as the relationship between the fisheries and the petroleum industry, fisheries economics and bio-economy.
CDCF driver kunnskapsutveksling også innen andre tema som for eksempel forholdet mellom fiskeri og petroleumsnæring, fiskeriøkonomi og bioøkonomi.
Over several decades, a large number of countries have received advice and help to develop their fishing industries.
Gjennom flere tiår har en lang rekke land fått rådgiving og hjelp til å utvikle sine fiskerinæringer.
Currently Mauritius, Vietnam, Sri Lanka, Mozambique, Indonesia, Malaysia and Namibia are receiving such assistance.
For tiden er det Mauritius, Vietnam, Sri Lanka, Mosambik, Indonesia, Malaysia og Namibia som får slik bistand.
CDCF is managed by the Institute of Marine Research.
CDCF administreres av Havforskningsinstituttet.
Other agencies that contribute to the CDCF are the Directorate of Fisheries, the Food Safety Authority, the Veterinary Institute and the National Institute of Nutrition and Seafood Research (NIFES).
Andre etater som bidrar i CDCF er Fiskeridirektoratet, Mattilsynet, Veterinærinstituttet og Nasjonalt institutt for ernærings- og sjømatforskning (NIFES).
The projects are funded mainly by Norad and the Ministry of Foreign Affairs.
Prosjektene finansieres hovedsaklig av Norad og Utenriksdepartementet.
More information about Norwegian aid in the fisheries sector is available at CDCF's website.
Mer informasjon om norsk bistand innen fiskeri finnes på CDCFs hjemmeside.
The EAF Nansen project and vessel "Dr. Fridtjof Nansen."
Prosjektet EAF Nansen og skipet «Dr. Fridtjof Nansen».
Information on Norwegian assistance to natural resource management (in Norwegian).
Informasjon om norsk bistand til naturressursforvaltning.
The Report to the Storting "The world's leading seafood nation" with sub-title "International Development Cooperation" (in Norwegian).
Stortingsmeldingen «Verdens fremste sjømatnasjon» med underpunkt «Internasjonalt utviklingssamarbeid».
Sist oppdatert: 07.
Foto: Bjørn Erik Axelsen/IMR.
May 2013 Kjetil S Grønnestad , BarentsWatch
Sist oppdatert: 22. april 2013 Kjetil S Grønnestad , BarentsWatch
This data is combined in statistics showing the amount of fish caught in areas under Norwegian jurisdiction, and the amount of fish produced in Norwegian fish farms.
Disse dataene settes sammen til blant annet statistikk som viser mengde fisk fisket i områder under norsk jurisdiksjon, og hvor mye fisk som blir produsert i norske oppdrettsanlegg.
The Directorate of Fisheries statistics services can be divided into three main areas: fisheries, aquaculture and the statistics bank.
Statistikktjenestene i Fiskeridirektoratet kan deles inn i tre hovedområder; fiskeri, akvakultur og statistikkbanken.
Under the fisheries area statistics have been compiled that indicate how many fisheries, vessels and permits that are in activity in Norway.
Under området fiskeri er det samlet statistikk som forteller om hvor mange fiskeri, fartøyer og tillatelser som er i aktivitet i Norge.
On the aquaculture statistics pages you can find data on how much fish (reported biomass) that is present in fish farming facilities along the coast.
På statistikksidene om akvakultur finner du data om hvor mye fisk (rapportert biomasse) av fisk som står i oppdrettsanlegg langs kysten.
Sist oppdatert: 07.
Sildefiske utenfor Kvaløya i Troms.
May 2013 The Directorate of Fisheries
Sist oppdatert: 10. mai 2012 Fiskeridirektoratet
The biggest decline has been noted mainly among the smallest vessels.
Det er særlig blant de minste båtene at frafallet er størst.
Reducing the fishing fleet’s capacity has always been an objective.
Det har vært et mål å redusere kapasiteten i fiskeflåten.
A number of schemes have been used to achieve this.
For å få til det, er det brukt flere ordninger.
Coastal fishing fleet
Kystfiskeflåten
Vessels in the coastal fishing feet are restricted to a maximum hold capacity of 500 m2.
Fartøyene i kystfiskeflåten begrenses av en maksimal lasteromskapasitet på 500 m2.
Vessels below 28 metres are arranged in five control groups according to the boat’s length.
Fartøyene under 28 meter er systematisert i fem reguleringsgrupper etter båtens lengde.
A structural fee on the catch’s value used to previously be allocated to a structural fund, which could be used to pay a scrapping subsidy for vessels below 15 metres.
En strukturavgift på brutto fangstverdi gikk tidligere til et strukturfond som kunne benyttes til å utbetale kondemneringsstøtte for fartøy under 15 meter.
This scheme was ended from 2010.
Denne ordningen ble avviklet fra 2010.
When a vessel was scrapped, the approved quota shares were distributed within the control group to which the scrapped vessel belonged.
De frigjorte kvoteandelene ved kondemnering ble fordelt i den reguleringsgruppen det kondemnerte fartøyet tilhørte.
Since 2004 vessels in the coastal fleet with a length of between 15 and 27.99 metres, entitled to sail in access-restricted fisheries, have had access to structural quotas.
Fra og med 2004 har kystflåten med lengde mellom 15 - 27,99 meter med deltakerrett i adgangsbegrensa fiskeri, hatt tilgang til strukturkvoter.
This means that when this vessel is scrapped, the quotas in the access-restricted fishery can be transferred to one or more other vessels.
Det betyr at når et slikt fartøy kondemneres, kan kvotene i det adgangsbegrensa fiskeriet overføres til et eller flere andre fartøy.
The quota is reduced by 20% and distributed among all the vessels in the control group.
Kvoten avkortes med 20 prosent og fordeles på alle fartøy i reguleringsgruppen.
A vessel cannot have a structural quota which is more than double the vessel’s own quota.
Et fartøy kan ikke ha mer enn det dobbelte av fartøyets egen kvote som strukturkvote.
The vessel surrendering the quota must be scrapped.
Fartøyet som avgir kvote skal kondemneres.
The structural quota is valid for one year at a time.
Strukturkvoten gjelder for et år av gangen.
From 2007 coastal fishing vessels 11-15 metres long also came under the structural quota scheme.
Fra 2007 ble kystfiskefartøy i størrelsen 11 - 15 meter også omfattet av strukturkvoteordningen.
There has been a steady decline in the number of vessels in the coastal fishing fleet.
Det er blitt stadig færre fartøy i kystfiskeflåten.
This is true in particular of the smallest boats below 10 metres in length.
Det gjelder særlig de minste båtene under 10 meters lengde.
The figure has fallen from 10,872 boats in 1995 to 3,419 in 2012.
Fra å være 10 872 båter i 1995, har tallet sunket til 3 419 i 2012.
Vehicles between 15 and 20.99 metres in length have also seen a hefty reduction.
Reduksjonen har også vært betydelig for fartøy i størrelse 15 - 20,99 meters lengde.
The decrease in the number of vessels in the coastal fishing fleet was biggest between 2000 and 2004.
Reduksjon av fiskefartøy i kystfiskeflåten var størst mellom 2000 og 2004.
However, we have seen an increase among the largest coastal vessels in recent years.
Imidlertid har man de senere år sett en økning blant de største kystfartøyene.
Vessels between 10 and 10.99 metres in length are the only group to have seen a steady rise in their number.
Fartøy i størrelsen 10 - 10,99 meters lengde er den eneste gruppen med jevn økning i antallet fartøy.
Marine fishing fleet
Havfiskeflåten
The marine fishing fleet is made up of larger vessels such as trawlers, ring net vessels and large longliners 28 metres or more in length.
Havfiskeflåten omfatter større fartøy som trålere, ringnotfartøy og store linebåter på 28 meters lengde eller mer.
Fishing activities are arranged based on a limited number of licences.
Fisket er organisert etter et begrenset antall konsesjoner.
The Regulation of 4 March 2005 also granted the marine fishing fleet access to a structural quota scheme to replace the previous unit quota schemes.
Etter forskrift 4. mars 2005 fikk også havfiskeflåten tilgang til en strukturkvoteordning som erstattet tidligere enhetskvoteordninger.
In the same way as with the coastal fleet, the structural quota scheme permits quotas to be transferred for particular species of fish from one vessel to another.
Som for kystflåten tillater strukturkvoteordningen overføring av kvoter for enkelte fiskeslag fra et fartøy til et annet.
Or even from one vessel to several other vessels.
Eller fra et fartøy til flere andre fartøy.
To be able to participate in this scheme, the vessels surrendering and receiving the quotas must have a licence or access to the relevant fishery.
For å benytte denne ordningen må avgivende og mottakende fartøy ha konsesjon eller deltakeradgang til det aktuelle fiskeriet.
The vessel surrendering the quota must be scrapped and all additional licences given up.
Det avgivende fartøyet skal kondemneres og alle tilleggskonsesjoner oppgis.
Structural quotas are allocated for one year at a time.
Strukturkvotene tildeles for et år om gangen.
Just as with the coastal fishing fleet, there has been a fall in the number of vessels in the marine fishing fleet.
I likhet med kystfiskeflåten, har antallet fartøy i havfiskeflåten sunket.
The number of large fishing vessels 28 metres long or more has fallen from 372 in 1995 to 258 in 2012.
Antallet store fiskefartøy på 28 meter eller mer, er redusert fra 372 fartøy i 1995 til 258 fartøy i 2012.
Sist oppdatert: 16.
Foto: Norges sjømatråd.
September 2013 Kjetil S Grønnestad , BarentsWatch
Sist oppdatert: 05. juni 2013 Kjetil S Grønnestad , BarentsWatch
This particularly applies to harbours and fjords affected by emissions from industry.
Dette gjelder spesielt havner og fjorder som er påvirket av utslipp fra industri og husholdninger.
The data for 2002-2010 are therefore not directly comparable with data for earlier years.
Dataene for 2002-2011 er derfor ikke direkte sammenlignbare med dataene for de tidligere årene.
Sist oppdatert: 02.
Foto: Gunleiv Hadland/Wikimedia Commons.
The Institute's precautionary approach is to advise against seismic activity in active spawning areas and in concentrated spawning migration routes.
Instituttets føre-var-tilnærming er å fraråde seismisk aktivitet i aktive gyteområder og i konsentrerte gytevandringsruter.
Adult fish will move away from the thuds from seismic activity that are experienced as unpleasant.
Voksen fisk vil trekke unna smellene fra seismisk aktivitet når dette oppleves som ubehagelig.
That seismic activity has little effect on fish stock does not mean that it cannot lead to local variations in the fish population.
At seismikk har liten effekt på fiskebestandene forhindrer ikke at det kan føre til lokale variasjoner i fiskeforekomster.
Since 1984, the Institute of Marine Research has conducted a number of experiments and projects on the consequences of seismic blasting.
Havforskningsinstituttet har siden 1984 gjennomført en rekke forsøk og prosjekter på konsekvenser av seismisk skyting.