natgillin/translations-raw huggingface dataset:
No such repository exists in Norway today.
Det eksisterer i dag ikke noe felles register over beredskapsressurser i Norge.
Each operational unit has its own list of the resources available to it when needed.
Hver enkelt operativ etat har sin egen liste over ressurser de kan bruke når behovet er der.
Maintaining such information is time-consuming, and poses a big risk of data quality deteriorating over time.
Dette medfører at vedlikehold av informasjon er tidkrevende og innebærer en stor risiko for at datakvaliteten forringes med tiden.
Given that responses by operational units are critical for society, it is extremely important that base data are accurate and updated when resources are needed.
I og med at de operative etatene utfører samfunnskritiske oppgaver, er det særdeles viktig at datagrunnlaget er korrekt og oppdatert når ressursene trengs.
This requirement is now being addressed by the SRIR project.
Prosjektet Felles ressursregister adresserer dette behovet.
How it works
Hvordan fungerer det?
It can then maintain information about the resources it registers in the system.
Du kan da vedlikeholde data om de ressursene dere registrerer inn i systemet.
A resource user can also gain access to data entered by other participants.
Dersom du er en ressursbruker, kan du også få tilgang til ressurser andre parter har registrert.
What information a resource user can see is governed by a forum established between it and the owner of the facilities.
Hvilke data du som ressursbruker ser, reguleres av samarbeidsformen som er satt opp mellom deg og ressurseier.
Such collaboration could involve, for example:
Eksempler på hva denne samarbeidsformen kan inneholde er:
 what data the owner wants to share with other parties
Hvilken informasjon om egne ressurser jeg ønsker å dele med andre parter
 what data about resources held by others does the user want access to
Hvilken informasjon om andres ressurser er jeg interessert i å få lesetilgang til
 how often does the user want the owner to validate the information it subscribes to.
Hvor ofte jeg ønsker at ressurseier skal validere informasjonen jeg abonnerer på
It also collaborates with both resource users illustrated at top right, so they can subscribe to its data.
Han har også et samarbeid med begge de to ressursbrukerne som er illustrert til høyre i figuren, slik at disse kan abonnere på hans data.
An alternative way of making information on own resources available is shown at bottom left.
Nede til venstre viser en annen måte å tilgjengeliggjøre informasjon om egne ressurser.
The resource owner registers the data in its own local system, which then pushes them to the SRIR through a machine interface.
Her registrer ressurseieren data i sitt lokale system, som så ”pusher” dataene videre til Felles ressursregister gjennom et maskinelt grensesnitt.
Similarly, the resource users on the right can opt to maintain their data via the web interface or their own technical system.
På samme måte kan ressursbrukerne til høyre velge å vedlikeholde sine data ved å bruke webgrensesnittet eller eget fagsystem.
An example is also illustrated at top right where the SRIR pushes data out to one of the user’s own registers.
Øverst til høyre vises også et eksempel hvor Felles ressursregister pusher data ut til et av brukerens registre.
That allows the user to read out updated information from its local register.
Dermed kan brukeren lese ut oppdaterte ressurser fra sitt lokale register.
Development responsibility
Hvem står bak initiativet?
Development of the SRIR solution is being pursued in close collaboration with Spora Steria AS and a number of resource owners and users.
Løsningen utvikles i nært samarbeid med Sopra Steria AS og en rekke ressurseiere og ressursbrukere.
Vision
Vår visjon
The SRIR will ensure that operational agencies with responsibility for life, health, the environment and material assets can quickly identify the resources they require.
Felles ressursregister skal sørge for at operative etater med ansvar for liv, helse, miljø og materielle verdier hurtig finner de rette ressursene.
Allowing information on resources to be shared between different authorities and organisations will make them better equipped to do their job.
Ved å legge til rette for deling av informasjon om ressurser mellom ulike etater og organisasjoner vil disse i større grad være i stand til å løse sine oppdrag.
The repository will also enhance quality by allowing resource owners themselves to update information on their facilities.
Vi skal også heve kvaliteten ved å legge til rette for at ressurseier selv oppdaterer informasjon om sine egne ressurser.
That will make agencies better equipped to protect life, health, the environment and property.
Dette vil gjøre etatene bedre rustet til å redde liv, helse, miljø og eiendom.
Contacts
Kontaktinformasjon
Standard agreement for resource owners and users (PDF – in Norwegian only).
Her er standardavtalen for ressurseiere og ressursbrukere (pdf).
For more information, contact Dagfinn Terning.
For mer informasjon, kontakt Dagfinn Terning.
E-mail: fellesressursregister@barentswatch.no
E-post: fellesressursregister@barentswatch.no
Sist oppdatert: 19.
Illustrasjonsfoto: Luftforsvaret/Torgeir Haugaard.
January 2016 BarentsWatch
Sist oppdatert: 04. september 2015 BarentsWatch
The projects Principal objectives: Evaluate the effect of climate change in the Barents Sea and adjacent areas on distribution of fish stocks, in perspective of national marine areas.
Prosjektets hovedmål er å evaluere effekt av klimaforandringer i Barentshavet og omkringliggende områder og hvordan dette påvirker utbredelse av fiskebestander i et nasjonalt marint perspektiv.
The project is implemented by the Institute of Marine Research.
Prosjektet leveres av Havforskningsinstituttet.
The fisheries in the Barent Sea are important to Norway and Russia.
Fiskeriene i Barentshavet er viktige for Norge og Russland.
Iceland, Faroe Islands, Greenland and the EU also harvest the resources in the nutrient-rich marine area between Finnmark and Svalbard.
Også Island, Færøyene, Grønland og EU høster av ressursene i det næringsrike havområdet mellom Finnmark og Svalbard.
The main species are cod, haddock and capelin.
De viktigste artene er torsk, hyse og lodde.
The FishExchange research project - Expected Change in Fisheries in the Barent Sea - was launched in 2007.
Forskningsprosjektet "FishExChange - Expected Change in Fisheries in the Barents Sea" hadde oppstart i 2007.
FishExchange has been run from the Institute of Marine Research in Bergen.
FishExChange er blitt ledet fra Havforskningsinstituttet i Bergen.
The main partner involved has been the Institute for Research in Economics and Business Administration at the NHH in Bergen.
Hovedsamarbeidspartner har vært Samfunns- og næringslivsforskning ved NHH i Bergen.
The researchers have also collaborated with colleagues in other Nordic countries and Russia.
Forskerne har også samarbeidet med nordiske og russiske forskere.
The researchers have now created a geographical database with a map generator on top.
Forskerne har nå laget en geografisk database, med en kartgenerator på toppen.
One of its facilities is to extract a map showing the historical distribution of temperature and the different age groups of fish.
Her er det blant annet mulig å ta ut kart som viser historisk utbredelse av temperatur og forskjellige årsklasser av fisk.
Researchers hope that the database will now be developed into a better tool for observing the links between climate and fish.
Forskerne håper at databasen framover skal utvikles til et enda bedre verktøy for å se på sammenhenger mellom klima og fisk.
The database is available on the project website.
Mer om forskningsdataene på prosjektets hjemmeside.
The researchers in the FishExchange project are establishing that fishing is the human factor which has the biggest impact on stock development nowadays in the Barent Sea, but human-induced climate change may also become a significant factor in the long term.
Forskerne i FishExChange-prosjektet slår fast at fisket er den menneskelige faktoren som påvirker bestandsutviklingen i Barentshavet mest per i dag, men at menneskeskapt klimautvikling på sikt også kan bli en betydelig faktor.
Sist oppdatert: 16.
Foto: Sjømatrådet.
September 2013 Institute of Marine Research
Sist oppdatert: 16. september 2013 Havforskningsinstituttet (IMR)
The Northeast Arctic cod is the largest stock of cod in the world.
Den nordøstarktisk torskebestanden er verdens største.
The majority of the stock of Northeast Arctic cod is found in the Barents Sea, on the warm side of the Polar Front.
Mesteparten av bestanden til den nordøstarktisktorsken holder til i Barentshavet på den varme siden av Polarfronten.
When it comes to breeding time, migration starts towards the Norwegian coast in December and January.
Når den skal gyte, starter den vandringen inn mot norskekysten i desember og januar.
The main spawning areas are Lofoten and Vesterålen, but spawning also takes place at several places along the coast from Sunnmøre in the south to Finnmark in the north.
De viktigste gyteområdene er Lofoten og Vesterålen, men den gyter også flere steder langs kysten fra Sunnmøre i sør til Finnmark i nord.
The eggs are spawned in February-April.
Eggene gytes i februar-april.
Eggs and larvae are then carried with the current into the Barents Sea.
Deretter driver egg og fiskeyngel med strømmen inn i Barentshavet.
Large catches
Store fangster
The renowned Lofoten fishing season for Northeast Arctic spawning cod (skrei) is one of our fisheries which is the most steeped in tradition.
Det velkjente lofotfisket etter nordøstarktisk gytetorsk (skrei), er et av våre mest tradisjonsrike fiskerier.
This activity dates back as far as the history of the area and the start of oral accounts being passed down.
Det strekker seg så langt tilbake som historie og muntlige overføringer rekker.
Lofoten is specifically the area, along with Vesterålen, which is clearly way ahead in terms of catch volume of Northeast Arctic spawning cod.
Sammen med Vesterålen, er nettopp Lofoten det området som er klart dominerende i fangstvolum av nordøstarktisk gytetorsk.
Since 2007 the volume of Northeast Arctic cod in Lofoten has doubled from 30,798 tonnes to 60,608 tonnes in 2013.
Fra 2007 har fangsten av nordøstarktisktorsk i Lofoten doblet seg fra 30 798 tonn til 60 608 tonn i 2013.
During the same period, the catches in Vesterålen have more than doubled from 16,825 tonnes in 2007 to 40,495 tonnes in 2013.
I samme periode har fangstene i Vesterålen mer enn doblet seg fra 16 825 tonn i 2007 til 40 495 tonn i 2013.
Overall, a record quota has been achieved for Northeast Arctic cod in 2013.
Samlet sett er kvoten av nordøstarktisk torsk i 2013 rekordstor.
It amounts to a full 1 million tonnes.
Den er på hele 1 million tonn.
This is broken down as 43% for Norway and Russia respectively and 14% for third-party countries (EU, Iceland and Greenland).
Den deles med 43 prosent til henholdsvis Norge og Russland, og 14 prosent til tredjeland (EU, Island og Grønland).
The large vessels in the sea fishing fleet, such as trawlers, longliners and gillnetters, mainly fish for Northeast Arctic cod in the Barents Sea in the summer and autumn.
Det er hovedsaklig de store fartøyene i havfiskeflåten, som trålere, line- og garnbåter som fisker etter nordøstarktisktorsk i Barentshavet om sommeren og høsten.
On the other hand, fishing for spawning cod in the winter and spring along the coast is mainly done by the smaller vessels in the coastal fishing fleet.
Fisket etter gytetorsken om vinteren og våren langs kysten, foregår derimot i hovedsak med de mindre fartøyene i kystfiskeflåten.
Drop in value
Mindre betalt
Even though the catch volume of Northeast Arctic spawning cod has risen, the catch’s value has not increased accordingly.
Selv om fangstvolumet av nordøstarktiskgytetorsk har økt, har ikke verdien av fangsten økt tilsvarende.
In fact, the catch’s value has decreased in 2013.
Faktisk har fangstverdien sunket i 2013.
Even though roughly twice as many Northeast Arctic cod were caught in Vesterålen, Lofoten and elsewhere in Nordland in 2013 than in 2008, the catch’s value is lower.
Selv om det ble fisket cirka dobbelt så mye nordøstarktisktorsk i Vesterålen, Lofoten og øvrige Nordland i 2013 som i 2008, er fangstverdien lavere.
In 2008 the value of the catches in these three areas amounted to NOK 835,428,300.
I 2008 var verdien av fangstene i disse tre områdene på kr 835 428 300.
The corresponding figure in 2013 was NOK 779,818,834.
Den tilsvarende verdien i 2013 er på kr 779 818 834.
Difference between Northeast Arctic cod and coastal cod
Forskjell på nordøstarktisk torsk og kysttorsk
The Northeast Arctic cod is a predatory fish of up to 169 cm in length and 55 kg in weight, and mainly a demersal fish.
Den nordøstarktiske torsken, som er en rovfisk på opp mot 169 cm og 55 kg, holder hovedsaklig til på havbunnen.
However, in the Barents Sea it can also be present in the pelagic water masses during some parts of the year.
I Barentshavet kan den derimot holde seg i de frie vannmassene deler av året.
Young cod live mainly on zooplankton, while fish and benthic creatures are the main food for older cod.
Ungfisken lever på dyreplankton, mens den eldre fisken spiser fisk og bunndyr.
The stocks of Northeast Arctic cod are in a good state and were estimated by the Institute of Marine Research at 2.5 million tonnes in 2010.
Den nordøstarktisketorskestammen har en god bestand som av Havforskningsinstituttet i 2010 ble beregnet til 2,5 millioner tonn.
This cod stock is genetically different to the coastal cod, which are smaller, mature more quickly and spend their whole life in coastal waters.
Denne torskebestanden er genetisk forskjellig fra kysttorsken, som både er mindre, blir raskere gytemoden og som hele livet holder seg i kystsonen.
The stock of coastal cod is low.
Bestanden av kysttorsk er lav.
This is why fishing for coastal cod is subject to tight restrictions.
Derfor er det strenge restriksjoner på fisket etter kysttorsk.
To prevent overfishing of the local coastal cod when fishing for spawning cod migrating from the Barents Sea, the Directorate of Fisheries takes samples of the cod caught during test fishing.
For å hindre at det skal fiskes for mye av den lokale kysttorsken, når det er fiske etter gytetorsken som vandrer inn fra Barentshavet, tar Fiskeridirektoratet prøver av torsk tatt i prøvefiske.
“The problem in Lofoten is that coastal cod and Northeast Arctic cod intermingle.
– I Lofoten er det et problem at kysttorsk og nordøstarktisk torsk blander seg.
This is why the Directorate of Fisheries takes samples of fish to establish whether the fish are coastal cod or skrei.
Fiskeridirektoratet tar derfor prøver av fisk for å få slått fast om det er kysttorsk eller skrei det er snakk om.
If the samples indicate that around 90% are skrei in closed areas such as Henningsværboksen, we will make the area accessible for fishing,” says Olav Lekve, Head of communications at the Directorate of Fisheries.
Dersom prøvene viser at rundt 90 prosent er skrei i stengte områder som for eksempel Henningsværboksen, vil vi åpne området for fiske, sier Olav Lekve, kommunikasjonssjef i Fiskeridirektoratet.
In addition to the Northeast Arctic cod stocks in the Barents Sea, there are similar marine cod stocks around Iceland and the Faroes, in the Baltic, the North Sea, the Irish Sea, west of Scotland and in the areas around Georges Bank and Newfoundland in the Northwest Atlantic.
Ved siden av den nordøstarktisketorskebestanden i Barentshavet, finnes det tilsvarende havbestander av torsk ved Island, Færøyene, i Østersjøen, Nordsjøen og Irskesjøen, vest av Skottland og i Georges Bank- og Newfoundland-områdene i Nordvest-Atlanteren.
There are also local coastal cod stocks not only along the coasts of Norway, but also off South Greenland and Canada.
Utenom langs kysten av Norge, finnes det også lokale bestander av kysttorsk ved Sør-Grønland og Canada.
Key facts: Breeding habits of the Northeast Arctic cod.
Fakta: Den nordøstarktisketorskens gytevaner.
Fact sheet: Northeast Arctic cod.
Faktaark: Nordøstarktisk torsk.
September 2013 Kjetil S Grønnestad , BarentsWatch
Sist oppdatert: 10. juni 2013 Kjetil S Grønnestad , BarentsWatch
Its biggest environmental impacts take the form of escaped farmed salmon and salmon (sea) lice.
De største miljøkonsekvensene av oppdrett er rømming av laks og lakselus.
Fish farming got under way on a small scale along the Norwegian coast in the 1970s.
Norsk fiskeoppdrett begynte i liten skala i 1970-årene.
It has grown sharply in recent decades, and the country is now the world’s largest exporter of farmed salmon.
De siste tiårene har næringen vokst kraftig, og Norge er nå verdens største eksportør av oppdrettslaks.
Norway’s aquaculture sector enjoyed a record year in 2015 for both volume and price, and sold salmon worth NOK 47.7 billion to foreign buyers.
I 2015 var et rekordår for oppdrettsnæringen, både i volum og pris.
See overall figures and developments at Statistics Norway .
Norge eksporterte laks for 47,7 milliarder kroner i 2015.
Salmon escaping from their cages and lice infections are the main environmental consequences of this industry.
Se oversikt og utvikling hos Statistisk sentralbyrå Rømming av laks og lakselus er de største miljøkonsekvensene forårsaket av næringen.
Discharges of nutrient salts and organic material represent a further challenge.
En annen miljøutfordring ved fiskeoppdrett er utslipp av næringssalter og organisk materiale.
Escaped farmed fish
Rømt oppdrettsfisk
Escaped salmon have a negative effect on populations of wild fish.
Rømt oppdrettslaks har negative konsekvenser for stammer av villaks.
By migrating up the rivers and breeding with their free cousins, these runaways can affect genetic diversity and productivity.
Rømt fisk som vandrer opp i vassdragene og som gyter med villaksen kan påvirke villaksens genetiske mangfold og produktivitet.
Genetic studies show that farmed salmon absconding from the cages have blended with the wild populations.
Genetiske studier har vist at avlet laks rømt fra oppdrett har blandet seg i de ville laksebestandene.
They can also spread diseases to the undomesticated fish.
Rømt fisk kan også spre fiskesykdommer til villfisken.
The Norwegian Directorate of Fisheries recorded 160 000 fugitive farmed salmon in 2015.
I 2015 registrerte Fiskeridirektoratet 160 000 rømte oppdrettslaks.
Norway’s fishing authorities have a vision of zero escapes, but meeting this goal is difficult.
Fiskerimyndighetene har mål om null rømming, men det er vanskelig å må målet.
Monitoring is also required in order to evaluate the measures imposed by the authorities on the aquaculture sector.
Overvåkingen er også nødvendig for å kunne evaluere de tiltakene myndighetene pålegger havbruksnæringen.
Introduced in 2015, regulations on retrieving escaped farmed salmon require the industry to plan and finance such operations in rivers.
Det er fastsatt en utfiskingsforskrift som pålegger oppdrettsnæringen å planlegge og finansiere uttak av rømt laks i vassdrag.
Of 168 rivers inspected in 2015, 128 were assessed as having low to moderate concentrations of fugitive fish.
I 2015 ble 168 vassdrag overvåket, hvorav 128 elver ble vurdert til å ha lavt til moderat innslag av rømt oppdrettslaks.
Ten per cent had a high concentration, the monitoring programme has reported.
10 prosent av elvene hadde høyt innslags av rømt oppdrettslaks, ifølge en rapport fra overvåkningsprogrammet.
Read more (in Norwegian only) about the national monitoring programme for escaped farmed salmon in rivers .
Her kan du lese mer om Nasjonalt overvåkingsprogram for rømt oppdrettslaks i vassdrag.
Serious threat
Lakselusa alvorlig trussel
The marine research institute has documented a clear connection between intensive aquaculture and the infection of both wild and farmed fish with salmon lice.
Havforskningsinstituttet har dokumentert en klar sammenheng mellom intensiv oppdrettsproduksjon og lakselussmitte på både oppdrettslaks og vill laksefisk
A small crustacean which is parasitic on salmon, this marine louse has become a major threat to both wild salmon and sea trout in recent years.
Lakselusa er et lite krepsdyr som lever som en parasitt som snylter på laksen.
The louse releases its eggs to the sea, with the larvae drifting on the current until they can attack wild salmon and sea trout.
Den har i de senere årene blitt en stor trussel mot villaks og sjøørret.
They feed on the mucous and skin of the fish.
Lakselusene slipper larvene sine fritt i vannet.
Infection by as few as nine to 11 of these lice is considered to be fatal for young salmon (smolts) heading out to sea.
Larvene driver med strømmen og angriper vill laks og sjøørret, og spiser av fiskens slim og hud.
Both sea trout and salmon populations are threatened with eradication in areas where heavy concentrations of the lice are to be found.
Kun 9 – 11 lus regnes som dødelig for de unge laksene på vei til havet.
All salmon stocks in the Hardanger Fjord, which has Norway’s highest concentration of fish farms, face being wiped out.
I områdene med store mengder lakselus er både sjøørrett- og laksebestander truet av utryddelse.
The population of sea trout in the central part of the fjord has been sharply reduced.
I Hardangerfjorden som er landets tetteste oppdrettsområde, er alle laksebestander truet av utryddelse av lakselusa, og sjøørretbestandene i midtre Hardangerfjord er sterkt redusert.
Difficult to fight
Vanskelig å bekjempe lakselus
Increased production from Norway’s fish farms mean that lice are more prevalent than before.
På grunn av økt produksjon i oppdrettsnæringen utvikles det nå mer lakselus enn tidligere.
Unfortunately, many of the medicinal treatments used are also toxic for other crustaceans living around the farms.
Dessverre er mange av kjemikaliene som brukes også giftige for krepsdyr som lever rundt anleggene.
Consumption of medications has been high since 2009, but the lice have developed resistance to the commonest and most effective substances.
Forbruket av lakselusmidler har vært høyt siden 2009.
Work is under way to find less intrusive and more environment-friendly methods for reducing its numbers.
Det jobbes for å finne mer skånsomme og miljøvennlige metoder for å redusere lusemengden.
Discharge of nutrient salts
Utslipp av næringssalter
Aquaculture is the largest source today for human discharges of nutrient salts such as phosphorous and nitrogen along the Norwegian coast.
I dag er fiskeoppdrett klart den største kilden til menneskeskapte utslipp av næringssalter som fosfor og nitrogen langs kysten.
Although the quantity of such substances released per fish has halved over the past 15 years, the parallel rise in production has actually boosted discharges considerably.
Mengden næringssalter som slippes ut per tonn produsert fisk har blitt halvert de siste 15 årene, men fordi produksjonen har økt har også utslippene økt betraktelig.
The amount of phosphorous released by fish farmers doubled from 2004 to 2014.
Næringens utslipp av fosfor ble fordoblet mellom 2004 og 2014.
In the latter year, for example, aquaculture contributed 13 times more of this substance to Norway’s coastal waters than agriculture.
Fiskeoppdrettsnæringen tilførte for eksempel i 2014 tretten ganger mer fosfor til kystområdene enn jordbruksnæringen.
Algae and overfertilisation
Algeproduksjon og overgjødsling
Large deposits of nutrient salts boost algae production and can cause overfertilisation in enclosed fjord waters.
Høy forekomst av næringssalter gir økt algeproduksjon og kan føre til overgjødsling i innelukkede fjordområder.
When the algae die, they sink to the seabed and decay.
Når algene dør, synker ned til bunnen og brytes ned, forbrukes oksygen.
That in turn reduces the oxygen content of bottom water and has consequences for benthic fauna and fish.
Dette fører igjen til lavt oksygeninnhold på sjøbunnen og får konsekvenser for bunnfauna og fisk.
Know too little
Vet for lite om næringssalter
Water circulation in Norwegian fjords is generally good, which prevents the accumulation of nutrient sales and organic materials.
Norske fjorder har stort sett god vannutskiftning, noe som hindrer opphopning av næringssalter og organisk stoff.