natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Contributions were also made by the Norwegian Veterinary Institute, the Norwegian Institute of Marine Research and the Directorate of Fisheries, while representatives of the aquaculture industry and other stakeholders provided input.
Veterinærinstituttet, Havforskningsinstituttet, Fiskeridirektoratet har bidratt, mens representanter for oppdrettsnæringen og andre interessenter har gitt innspill til prosjektet.
Work by BarentsWatch is user-governed, so the development of additional functionality will depend on which sustainability indicators the government adopts for use by public agencies and the industry.
Barentswatch jobber brukerstyrt, så videre funksjonalitet er avhengig av hvilke indikatorer for bærekraft som vedtas av regjering for bruk av forvaltningen og næringen.
It could be relevant to present results from modelling salmon lice infection pressure as well as information collated by production area when these data become available.
Det kan bli aktuelt å vise resultater av modellering av lakselus smittepress og sammenstilt informasjon per produksjonsområde når disse er på plass.
Other possibilities include differentiating various salmon lice boundaries and opportunities to generate various types of reports.
I tillegg til differensiering av ulike lakselusgrenser, og muligheter for å ta ut ulike former for rapporter.
Open source
API – gratis fiskehelsedata
Raw data from Fish Health will be freely available to others who would like to use it in analyses tools or their own applications.
Andre som vil benytte rådata fra Fiskehelse i analyseverktøy eller i egne applikasjoner får tilgang til data.
BarentsWatch has developed an application programming interface (API) for internal use by the service, and this is open to utilisation by others.
BarentsWatch har utviklet et API (Application Programming Interface) som benyttes internt av tjenesten Fiskehelse.
Terms and conditions for use and documentation by developers .
APIet er åpent for bruk av andre.
Archive photo: Linn Røkenes/Norwegian Seafood Council.
Les mer om Fiskehelse APIet
Sist oppdatert: 11.
Illustrasjonsfoto: Linn Røkenes/Sjømatrådet.
July 2016 BarentsWatch
Sist oppdatert: 04. september 2017 BarentsWatch
The NCA also has a national responsibility for coordinating private, municipal and state preparedness against acute pollution.
Kystverket har også et landsdekkende ansvar for å samordne den private, den kommunale og den statlige beredskapen mot akutt forurensning.
Those involved in activities that may cause acute pollution must ensure necessary preparedness to prevent, detect, stop, remove and limit the impact of pollution.
Den som driver virksomhet som kan medføre akutt forurensning skal sørge for en nødvendig beredskap for å hindre, oppdage, stanse, fjerne og begrense virkningen av forurensningen.
Preparedness must be in reasonable proportion to the probability of acute pollution and the extent of the damage and inconvenience that may occur.
Beredskapen skal stå i et rimelig forhold til sannsynligheten for akutt forurensning og omfanget av skadene og ulempene som kan inntreffe.
The purpose of preparedness against acute pollution is to protect life, health, the environment and economic interests.
Formålet med en beredskap mot akutt forurensning er å verne om liv, helse, miljø og næringsinteresser.
A general and established principle in the Pollution Control Act is that the polluter must pay both for their own preparedness and for the implementation of measures to limit damage in the event of pollution from their activiteis.
Det er et overordnet og etablert prinsipp i forurensningsloven at forurenser skal betale både for å etablere sin egen beredskap og for iverksettelse av skadebegrensede tiltak ved forurensning fra egen virksomhet.
The polluter is also financially liable to take action and for compensation for damage to the environment and property.
Forurenseren er videre økonomisk ansvarlig for å iverksette tiltak og erstatning ved skader på miljø og eiendom.
Private preparedness
Privat beredskap
Around 70 onshore industrial enterprises, including refineries and tank farms, have received special preparedness requirements from the Climate and Pollution Agency (formerly SFT) and have established contingency plans.
Rundt 70 landbaserte industribedrifter, herunder raffinerier og tankanlegg har mottatt særskilte beredskapskrav fra Klima- og forurensningsdirektoratet (tidligere SFT) og etablert beredskapsplaner.
The oil companies on the Norwegian continental shelf have preparedness requirements that follow from the HSE regulations for the petroleum industry.
Oljeselskapene på kontinentalsokkelen har beredskapskrav som følger av HMS regelverket for petroleumsvirksomheten.
For petroleum activities on the Norwegian continental shelf, the preparedness and action obligation lies with the individual operating company.
For oljevirksomheten på norsk sokkel ligger beredskaps- og aksjonsplikten hos det enkelte operatørselskap.
All operating companies are members of NOFO, Norwegian Clean Seas Association for Operating Companies, which provides equipment and technical staff to the companies.
Alle operatørselskapene er medlemmer av NOFO, Norsk Oljevernforening for Operatørselskap, som stiller materiell og teknisk personell til rådighet for selskapene.
All companies have a preparedness and action obligation in the case of acute pollution as a result of their own activities, and an obligation to provide assistance when the state and municipalities take action.
Alle virksomhetene har beredskaps- og aksjonsplikt ved akutt forurensning som følge av egen virksomhet, og bistandsplikt når stat og kommune aksjonerer.
Municipal preparedness
Kommunal beredskap
Municipalities have a preparedness and action obligation in minor cases of acute pollution within municipal boundaries that are not covered by private preparedness and where the polluter is unable to take action or the polluter is unknown.
Kommunene har beredskaps- og aksjonsplikt overfor mindre tilfeller av akutt forurensning innenfor kommunens grenser som ikke dekkes av privat beredskap og der forurenser ikke selv er i stand til å aksjonere eller denne er ukjent.
Examples include: tank trucks, discharges from underground tanks, oil spills in harbours with unknown source.
Eksempler på dette er: tankbiler som har veltet, utslipp fra nedgravde tanker, oljeutslipp i en havn med ukjent kilde.
The municipalities cooperate on preparedness through 34 inter-municipal preparedness regions led by inter-municipal committees for acute pollution (IUA) covering all Norwegian municipalities.
Kommunene samarbeider om beredskapen gjennom 34 interkommunale beredskapsregioner ledet av interkommunale utvalg mot akutt forurensning (IUA) som dekker samtlige norske kommuner.
Government preparedness
Statlig beredskap
The government, through the NCA, has a preparedness and action obligation in the case of major incidents of acute pollution that are not covered by private or municipal preparedness.
Staten ved Kystverket har beredskaps- og aksjonsplikt overfor større tilfeller av akutt forurensning som ikke er dekket av privat eller kommunal beredskap.
This primarily involves efforts concerning oil spills from ships and shipwrecks or unknown sources.
I hovedsak dreier dette seg om innsats mot oljeutslipp fra skip og skipsvrak eller ukjente kilder.
If the responsible polluter is not capable of taking action, the NCA, if necessary, can take on action responsibility.
Dersom ansvarlig forurenser ikke selv er i stand til å aksjonere, kan Kystverket om nødvendig overta aksjonsansvaret.
The NCA is also responsible for ensuring that action is taken against vessels posing a risk of acute pollution.
Kystverket har også ansvaret for at det blir iverksatt tiltak overfor skip som utgjør en fare for akutt forurensning.
Examples of measures are emergency towing, discharging and beaching of disabled vessels.
Eksempler på tiltak er; nødslep, nødlossing, og strandsetting av havarist.
In such situations the Norwegian Maritime Authority's maritime emergency personnel assists the NCA with advice and guidance.
I slike situasjoner bistår Sjøfartsdirektoratets maritime beredskapspersonell Kystverket med råd og veiledning.
The NCA also has a close relationship with the Armed Forces, in particular the Coast Guard, when there is risk of acute pollution from ships.
Kystverket har også et nært samarbeid med Forsvaret, særlig Kystvakten når det oppstår fare for akutt forurensning fra skip.
The NCA can mobilize resources from both private and municipal preparedness for major government action.
Kystverket kan mobilisere beredskapsressurser fra både privat og kommunal beredskap til en større statlig aksjon.
International preparedness agreements also allow for international assistance.
Gjennom internasjonale beredskapsavtaler kan det også søkes om bistand internasjonalt.
Shipwrecks
Skipsvrak
The NCA is also responsible for acute pollution from shipwrecks.
Kystverket har også ansvar for akutt forurensing fra skipsvrak.
The NCA has therefore assessed the potential for environmental harm from shipwrecks.
Kystverket har derfor kartlagt potensialet for miljøskade fra skipsvrak.
Acute spills of oil products from wrecks are considered the greatest risk to the environment.
Akutte utslipp av oljeprodukter fra vrak vurderes som den største risikoen for miljøet.
The NCA continuously monitors the wrecks with the greatest potential to pollute.
Kystverket overvåker kontinuerlig vrakene som har størst forurensingspotensial.
Cooperation with other authorities
Samarbeid med andre myndigheter
The NCA also works closely with other government agencies.
Kystverket samarbeider også tett med andre offentlige myndigheter.
Here is an overview of some of the most important cooperation agreements:
Her er en oversikt over noen av de viktigste samarbeidsavtalene:
Armed Forces: The use of the Armed Forces equipment and personnel resources and deployment of oil spill response equipment on board Coast Guard vessels
Forsvaret: Bruk av Forsvarets materiell og personellressurser og utplassering av oljevernutstyr om bord på kystvaktens fartøyer
Petroleum Safety Authority: Incidents on the Norwegian continental shelf that have led or may lead to acute pollution
Petroleumstilsynet: Hendelser på norsk kontinentalsokkel som har ført til eller kan føre til akutt forurensning
The Norwegian Maritime Authority: Guidance in the case of incidents with vessels
Sjøfartsdirektoratet: Rådgivning ved hendelser med fartøy
The Governor of Svalbard: Measures against acute pollution on Svalbard
Sysselmannen på Svalbard: Tiltak mot akutt forurensning på Svalbard
The Directorate for Civil Protection and Emergency Planning: Assistance in oil spill response operations
Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap: Bistand ved oljevernaksjoner
The Directorate of Fisheries, the Institute of Marine Research, the Norwegian Polar Institute, the Climate and Pollution Agency, the Food Safety Authority, the National Institute of Nutrition and Seafood Research and the Norwegian Directorate for Nature Management on guidance in the case of serious, acute pollution events
Fiskeridirektoratet, Havforskningsinstituttet, Norsk Polarinstitutt, Klima- og forurensningsdirektoratet, Mattilsynet, Nasjonalt institutt for ernæring- og sjømatforskning og Direktoratet for naturforvaltning om rådgivning ved alvorlige, akutte forurensninger
Sist oppdatert: 19.
Foto: Kystverket.
May 2013 The Norwegian Coastal Administration
Sist oppdatert: 10. mai 2012 Kystverket
The volume of live fish present in the fish farm at any given time, measured in kilos or tonnes.
Mengden av levende fisk som står i anlegget til enhver tid, målt i kilo eller tonn.
If the biomass increases in a fish farm, it means that the weight of the fish has increased.
Øker biomassen i en merd, betyr det at vekten av fisken har økt.
The Directorate of Fisheries’ regional offices use the reported data from fish farmers to verify compliance with the maximum permitted biomass requirements.
Fiskeridirektoratets regionkontorer benytter de innrapporterte opplysninger fra oppdretter til å kontrollere at kravene til maksimum tillatt biomasse overholdes.
Biomass data from fish farming is mainly gathered for control purposes.
Biomassedata fra oppdrettsnæringen innhentes primært for kontrollformål.
Fish farming product data has been recorded since as far back as 1996.
Innrapportering av produksjonsdata fra oppdrettsnæringen strekker seg tilbake til 1996.
At that time, feed quotas were introduced as a production control measure in the sector and a reporting system was introduced in the sector to be able to control feed consumption.
Da ble fôrkvoter innført som produksjonsregulerende tiltak i næringen, og for å kunne kontrollere fôrforbruk i næringen ble det innført en rapporteringsordning.
In 2005 there was a switch from feed to MPB (maximum permitted biomass) as a means of production control.
I 2005 gikk man over fra fôr til MTB (maksimalt tillat biomasse) som produksjonsregulering.
The reporting system was continued but was adjusted to give the best possible data about the biomass situation in fish farms.
Rapporteringsordningen ble videreført, men justert for å gi best mulig informasjon om biomassesituasjonen i anleggene.
MPB data is gathered and controlled at two levels: location and company level.
Opplysningene om MTB samles inn og reguleres på to nivå, lokalitetsnivå og selskapsnivå.
Fish farming companies report to the Directorate of Fisheries every month, providing data on the fish farm level, with a report for each location and company.
Oppdrettselskapene rapporterer til Fiskeridirektoratet, månedlig på merdnivå; en rapport per lokalitet, per selskap.
The reporting system has been amended and updated over the years since 2006, and reporting is currently carried out completely online via Altinn.
Rapporteringsordningen fra 2006 er blitt modifisert og modernisert gjennom årene, og fremstår i dag som helt elektronisk rapportering via Altinn.
Scope of application
Anvendelsesområder
The statistics are used by government agencies (internally in the Directorate of Fisheries, Ministry of Fisheries and Coastal Affairs, Statistics Norway, Ministry of Finance etc.).
Statistikken brukes av myndighetene (internt i Fiskeridirektoratet, Fiskeri- og kystdepartementet, Statistisk sentralbyrå, Finansdepartementet m.m.).
Other major users include the sector’s association, research environments (universities and colleges), the press and sector-related enterprises.
Andre store brukere er næringsorganisasjon, forskningsmiljøer (universitet og høyskoler), presse og næringsrelatert virksomhet.
The data reported includes aquaculture installations in sea water with salmon, trout and rainbow trout.
De innrapporterte opplysninger omfatter akvakulturanlegg i sjøvann med laks, ørret og regnbueørret.
Read more about biomass statistics.
Mer om biomassestatistikk.
Sist oppdatert: 16.
Foto: Nofima.
And that's quite true when it comes to fisheries management in our waters.
Og det er slik verden er når det gjelder fiskeriforvaltning i våre havområder.
Norway shares almost all fish with other countries, and they swim in and out of the various countries' zones.
Norge deler nesten all fisk med andre land som svømmer inn og ut av de ulike landenes soner.
We need to negotiate with other countries about more than 90 per cent of the fish in the sea.
Mer enn 90 prosent av fisken i havet må vi forhandle med andre land om.
In the north, Norway negotiates with Russia, and the mixed Norwegian-Russian Fisheries Commission meets once a year in autumn to negotiate primarily cod and haddock quotas in the Barents Sea and the Norwegian Sea.
I nord forhandler Norge med Russland, og den blandende norsk-russiske fiskerikommisjon møtes en gang per år om høsten for å forhandle i all hovedsak om torsk og hyse i Barentshavet og Norskehavet.
In addition, Norway and Russia also negotiate smaller quantities of other species.
I tillegg avtaler gjerne Norge og Russland også mindre kvanta for andre arter.
The Commission has established a number of working groups whose task is to monitor the annual agreements between Norway and Russia.
Kommisjonen har etablert en rekke arbeidsgrupper som har som oppgave å følge opp de årlige avtalene mellom Norge og Russland.
These groups may work on joint control measures, joint regulation measures such as equipment use and conversion factors or other matters on which the Commission has agreed to work on.
Disse gruppene arbeider for eksempel med felles kontrolltiltak, felles reguleringstiltak som redskapsbruk og omregningsfaktorer eller andre saker som kommisjonen har avtatl at det skal arbeides med.
North east Atlantic cod and haddock are joint stocks that initially are divided equally between Norway and Russia.
Nordøst atlantisk torsk og hyse er felles bestander som i utgangspunktet blir delt likt mellom Norge og Russland.
"Third countries"
”Tredjeland”
These are countries that do not have direct coastline to the sea they fish in, but whose rights to fish in the area have been recognized through history.
Dette er land som ikke har direkte kystlinje til et havområde de fisker i, men som gjennom historien har fått anerkjent rettigheter til å fiske i området.
In the Barents Sea and the Norwegian Sea several European countries and the Faroe Islands have historically fished in the area and are examples of such third countries.
I Barentshavet og Norskehavet er flere EU-land som historisk har fisket i området og Færøyene eksempler på slike tredjeland.
The historical rights are based on the fishing these countries practised before Norway and other countries introduced 200 nautical mile economic zones in 1977.
De historiske rettighetene er forankret i det fisket disse landene i hovedsak drev med før Norge og andre land innførte økonomiske soner på 200 nautiske mil i 1977.
The EU fleet
EU-flåten
As already mentioned, fishing vessels from many EU countries have fished on the rich fishing banks in the Norwegian Sea and the Barents Sea for many years.
Som nevnt har fiskefartøyer fra mange EU-land drevet fiske på de rike fiskebankene i Norskehavet og Barentshavet i mange år.
However, north of 62° N the historical rights based on the quotas agreed between Norway and Russia apply.
Men nord for 62° N er det de historiske rettighetene basert på kvotene avtalt mellom Norge og Russland som gjelder.
In the south, the North Sea and Skagerrak, the EU must negotiate with Norway to establish annual fisheries agreements.
I sør, i Nordsjøen og Skagerrak, er det EU Norge må forhandle med for å få på plass årlige fiskeriavtaler.
These are often more difficult negotiations than those between Norway and Russia.
Dette er ofte vanskeligere forhandlinger enn de mellom Norge og Russland.
This is primarily due to the fact that Norway and the EU have different management policies in some areas and that the distribution of resources between Norway and the EU is more complex than is the case between Norway and Russia.
Dette skyldes først og fremst at Norge og EU har forskjellige forvaltningsprinsipper på en del områder og at fordelingen av ressursene mellom Norge og EU er mer komplisert enn tilfellet er mellom Norge og Russland.
Norway and the EU must negotiate on many different species where the distributions of species between the parties will be different.
Norge og EU må forhandle om mange forskjellige arter hvor fordelingene av artene mellom partene vil være ulik.
In addition, the EU negotiators and the European Commission must to try to take account of the different member states' different interests and demands.
I tillegg må EU-forhandlerne og EU-kommisjonen prøve å ta hensyn til de ulike medlemslandene sine forskjellige interesser og krav.
As a consequence of the annual fisheries agreements between Norway and other countries, fishing vessels from other countries are authorized to fish all or parts of their quotas in Norwegian waters.
Som en konsekvens av de årlige fiskeriavtalene mellom Norge og andre land har fiskefartøyer fra andre land tillatelse til å fiske hele eller deler av kvotene sine i norske farvann.
The individual contract items regulate this.
De enkelte avtaleelementene vil regulere dette.
At the same time, Norwegian fishing vessels will have access to fish in other countries' zones.
Samtidig vil norske fiskefartøyer ha adgang til å fiske i andre lands soner.
This is because fish stocks migrate into and out of the various countries' zones and the migration patterns of the different species vary.
Dette fordi fiskeressursene vandrer inn og ut av de forskjellige lands soner og vandringsmønstrene til de forskjellige fiskeslagene varierer fra art til art.
Regional management organizations
Regionale forvaltningsorganisasjoner
Although 200 nautical mile zones have been introduced, rich fishing areas are located outside of these.
Selv om det er innført 200 nautiske mils soner er det fremdeles rike fiskeområder som ligger utenfor disse.
Most famous in our areas are the Barents Sea Loophole between Norway and Russia and the far larger Smutthavet (Loop Sea) between Norway and Greenland.
Mest kjent i våre områder er Smutthullet i Barentshavet mellom Norge og Russland og det langt større Smutthavet mellom Norge og Grønland.
However, agreements regulating fisheries have also been introduced here.
Men også her er det innført avtaler som regulerer fisket.
In the North Atlantic, there are two such regional management organizations.
I Nord-Atlanteren er det to slike regionale forvaltningsorganisasjoner.
The North East Atlantic Fisheries Commission (NEAFC) in the east, the Northwest Atlantic Fisheries Organisation (NAFO) to the west.
Den nordøstatlantiske fiskerikommisjonen (NEAFC) i øst og Den Nordvestatlantiske fiskeriorganisasjonen (NAFO) i vest.
Most coastal states on both sides of the North Atlantic and the EU are members of these two organizations and are bound by the regulations the organizations agree on.
De aller fleste kyststatene på begge sider av Nord-Atlanteren og EU er medlemmer i disse to organisasjonene og er bundet av de reguleringene som organisasjonene avtaler.
Port State Control
Havnestatskontroll
An important tool for the effect of the regulation of international areas outside the country's economic zones is the port state control, also called the port state control regime.
Et viktig verktøy for at reguleringene i internasjonale områder utenfor lands økonomiske soner skal virke er havnestatskontroll, også kalt havnestatsregimet.
This is a set of agreements adopted by the FAO (UN Food Programme) that many countries are bound by.
Dette er et avtaleverk som er vedtatt av FAO (FNs mataverprogram) og som mange land er bundet av.
The agreement makes it very difficult for "unwanted" fishing vessels to fish in international waters and sell their catch in the ports of countries that have signed the agreement.
Avtalen gjør det blant annet svært vanskelig for ”uønskede” fiskefartøyer å fiske i internasjonalt farvann og omsette fangsten i havner i land som undertegnet avtalen.
Port state control requires that all fishing vessels wanting to land catches in countries other than where the vessel belongs, on request must prove that the catch on board has been legally fished.
Havnestatsregime stiller krav om at alle fiskefartøyer som ønsker å lande fangst i andre land enn der fartøyet hører hjemme på oppfordring må dokumentere at fangsten om bord er lovlig fisket.
In addition, the state in which the vessel is registered (flag state) must notify the authorities of the country where the catch is to be landed to confirm that the information provided by the vessel is correct.
I tillegg må staten der fartøyet er registrert (flaggstaten) sende melding til myndighetene i landet der fangsten skal landes og bekrefte at opplysningene fartøyet gir er riktige.
Thus, vessels with illegal and unregulated catches on board will be refused to land their catch.
Dermed vil fartøyer som har ulovlig og uregulert fangst om bord bli nektet å lande fangsten.
Control Agreements
Kontrollavtaler