natgillin/translations-raw huggingface dataset:
“In recent years we have seen very good performance in terms of personal injuries, and we hope this trend will continue in 2013, despite a slight increase last year.
I fjor var det 56 slike hendelser, noe som er omtrent på samme nivå som de siste seks årene.
Shipping companies have a responsibility to continue to focus on the prevention of personal injuries, which they have been good at in recent years,” says Olav Akselsen.
Den tydeligste endringen finner vi på kategorien brann/eksplosjon, der det er en tydelig nedgang fra 40 til 22 de siste to årene.
Inspection of foreign ships
Kontroll av utenlandske skip
Norway is a member of Paris MoU, which organizes the inspection of foreign vessels in 27 countries, so-called port state controls.
Norge er med i samarbeidsorganet Paris MoU, som organiserer kontrollen av utenlandske skip i 27 land, såkalte havnestatskontroller.
Sist oppdatert: 25.
Illustrasjonsfoto: Redningsselskapet.
May 2013 Barentswatch , Norwegian Maritime Authority
Sist oppdatert: 18. januar 2013 Barentswatch , Sjøfartsdirektoratet
Climate change and ocean acidification are expected to have increasing impacts in the future.
For å sikre en god forvaltning av havområdet er det nødvendig å se på alle påvirkninger samlet.
Sist oppdatert: 22.
Foto: Øyvind Hagen/Statoil.
March 2013 Norwegian Environment Agency
Sist oppdatert: 03. mai 2012 Miljødirektoratet
In the southern hemisphere Bouvet Island is under Norwegian sovereignty.
På den sørlige halvkule er Bouvetøya underlagt norsk statshøyhet.
As a result of the Antarctic Treaty, Norway's sovereignty claims to Queen Maud Land and Peter I Island have been put on hold.
Som følge av Antarktistraktaten, er Norges suverenitetskrav til Dronning Maud Land og Peter I Øy lagt på vent.
Territorial boundary
Territorialgrensen
The baseline provides the basis for the calculation of Norway's territorial boundary, which is the outer boundary of Norway's sovereignty area.
Grunnlinjen danner utgangspunkt for beregningen av Norges territorialgrense, som er ytre avgrensning av Norges suverenitetsområde.
The territorial boundary is 12 nautical miles beyond the baseline.
Territorialgrensen går 12 nautiske mil utenfor grunnlinjen.
The boundary was increased from 4 to 12 nautical miles in 2004 for mainland Norway, Svalbard and Jan Mayen.
Grensen ble utvidet fra 4 til 12 nautiske mil i 2004 for Fastlands-Norge, Svalbard og Jan Mayen.
In 2005 this was also implemented for Bouvet Island.
I 2005 ble dette også iverksatt for Bouvetøya.
Most coastal states have availed themselves of the right to establish territorial boundaries at 12 nautical miles.
De aller fleste kyststater har benyttet seg av rettigheten til territorialgrense ved 12 nautiske mil.
In territorial waters Norway has full sovereignty, while foreign vessels have the right of innocent passage.
I territorialfarvannet har Norge full suverenitet, mens fremmede fartøyer har rett til uskyldig gjennomfart.
Internal waters are waters within the baseline.
Indre farvann er havområdet innenfor grunnlinjen.
The area from the baseline to the territorial boundary are called territorial waters.
Området fra grunnlinjen og ut til territorialgrensen kalles sjøterritorium.
Contiguous zone
Tilstøtende sone
In connection with the extension of the territorial boundary in 2004, a contiguous zone was also established outside mainland Norway out to 12 nautical miles outside the territorial boundary.
I forbindelse med utvidelsen av territorialgrensen i 2004, ble det også opprettet en tilstøtende sone utenfor Fastlands-Norge ut til 12 nautiske mil utenfor territorialgrensen.
Here Norway can exercise the control necessary to prevent or prosecute violations on Norwegian territory or territorial waters.
Her kan Norge utøve den kontroll som er nødvendig for å hindre eller forfølge overtredelser på Norsk territorium eller sjøterritorium.
Norway's Economic Zone
Norges økonomiske sone
The economic zone extends from the territorial boundary and out to 200 nautical miles beyond the baseline.
Den økonomiske sonen går fra territorialgrensen og ut til 200 nautiske mil utenfor grunnlinjen.
Where there is less than 400 nautical miles to another state's baseline, the zone is delimited by the agreed demarcation lines between the states.
Der det er mindre enn 400 nautiske mil til annen stats grunnlinje, er sonen avgrenset av avtalte avgrensningslinjer mellom statene.
Norway does not have full sovereignty in this area, but rather sovereign rights over natural resources in and on the seabed and in the waters above.
Norge har ikke full suverenitet i dette området, men derimot suverene rettigheter over naturressursene i og på havbunnen og i havområdene over.
Fisheries Zone
Fiskerisone
At Jan Mayen a fisheries zone has been established.
Ved Jan Mayen er det opprettet en fiskerisone.
The zone extends from the territorial boundary around the island and out to 200 nautical miles from the baseline.
Sonen strekker seg fra territorialgrensen rundt øya og ut til 200 nautiske mil fra grunnlinjen.
The zone does not cross the agreed demarcation line toward Greenland or Iceland.
Sonen krysser ikke avtalt avgrensningslinje mot Grønland eller Island.
The fisheries zone is not a full economic zone, but is limited to fisheries purposes.
Fiskerisonen er ikke en full økonomisk sone, men er avgrenset til fiskeriformål.
At Svalbard a fish protection zone has been established.
Ved Svalbard er det opprettet en fiskevernsone.
This is calculated in the same manner from the baselines of the Svalbard archipelago.
Denne er beregnet på samme måte ut fra grunnlinjene ved Svalbardøygruppen.
The zone is limited by the outer boundary of Norway's economic zone and agreed demarcation lines towards Greenland and Russia.
Sonen begrenses av yttergrensen for Norges økonomiske sone og avtalte avgrensningslinjer mot Grønland og Russland.
The fish protection zone was established to preserve the living resources in the sea and to regulate fishing and hunting.
Fiskerivernsonen er opprettet for å bevare de levende ressursene i havet og regulering av fiske og fangst.
The continental shelf is the submerged prolongation of the land mass out to the great ocean depths, where the state has the right to exploit the resources in and on the seabed.
Kontinentalsokkel er den undersjøiske forlengelsen av landmassen ut til de store havdyp, hvor staten har rettigheter til å utnytte ressursene i og på havbunnen.
In a legal sense, the Norwegian continental shelf is the seabed from the territorial boundary at 12 nautical miles from mainland Norway, Svalbard and Jan Mayen and out to the outer limits of the continental shelf or agreed demarcation line against another state.
Norges sokkel er i juridisk forstand havbunnen fra territorialgrensen 12 nautiske mil ved Fastlands-Norge, Svalbard og Jan Mayen og ut til yttergrensen for sokkel eller avtalt avgrensningslinje mot annen stat.
Ocean areas that are not subject to any coastal state jurisdiction and which normally are beyond 200 nautical miles from any state's baseline, are international waters.
Havområder som ikke er underlagt noen form for kyststatsjurisdiksjon, og som normalt ligger utenfor 200 nautiske mil fra noen stats grunnlinje, er internasjonalt farvann.
According to UNCLOS Part VII, all states, both coastal and landlocked countries, have the right to sail ships flying their flag on the open seas.
Ifølge Havrettskonvensjonen del VII har alle stater, både kyststater og kystløse stater, rett til å seile skip som fører dens flagg på det åpne hav.
The state must exercise control in terms of administrative, technical and social matters over ships flying its flag.
Staten skal utøve kontroll når det gjelder administrative, tekniske og sosiale forhold over skip som fører dens flagg.
International waters are reserved for peaceful purposes, and no state can claim parts of the area under its sovereignty.
Internasjonalt farvann er forbeholdt fredelige formål, og ingen stat kan kreve deler av området inn under dens suverenitet.
The Banana Hole in the Norwegian Sea and the Barents Sea Loophole are both international waters.
Smutthavet i Norskehavet og Smutthullet i Barentshavet er begge internasjonale farvann.
As a result of the demarcation line negotiations with Russia the Loophole was expanded.
Som et resultat av avgrensningslinjeforhandlingene med Russland, ble Smutthullet utvidet.
In the north west it was decided that the demarcation line would cut into sections of fishery protection zone around Svalbard.
I nordvest ble det bestemt at avgrensningslinjen skulle skjære inn i deler av fiskevernsonen ved Svalbard.
The area in question lies beyond 200 nautical miles from Russia, and Russia has no fishing rights in the area.
Det aktuelle området ligger utenfor russisk 200 nautiske mil, og Russland har derfor ikke fiskerettigheter i området.
Through the agreement, Norway has waived all rights on the Russian side of the demarcation line.
Gjennom avtalen har Norge fraskrevet seg alle rettigheter på russisk side av avgrensningslinjen.
The area in question is therefore international waters.
Det aktuelle området er derfor internasjonalt farvann.
Datasets
Datasett
Norway's maritime borders have been revised following the agreement on the Norwegian-Russian border in the Barents Sea and are collected in a vector dataset.
Norges maritime grenser er nyrevidert etter avtalen om den norsk-russiske grensen i Barentshavet og samlet i et vektordatasett.
This covers the waters of mainland Norway, Svalbard and Jan Mayen and Bouvet Island.
Dette dekker havområdene ved Fastlands-Norge, Svalbard og Jan Mayen, samt Bouvetøya.
The dataset a freely available and can be downloaded from the Norwegian Mapping Authority website.
Datasettet et fritt tilgjengelig og kan lastes ned fra Kartverkets nettsider.
Read more about the product or download the dataset (in Norwegian).
Les mer om produktet eller last ned datasettet .
In conjunction with the release of the dataset, concepts and terminology have been cleaned up.
I forbindelse med lanseringen av datasettet er også begreper og terminologi språkvasket.
The once so controversial Norwegian-Russian sea border in the north has been referred to as the "dividing line", "the national border at sea" and "border to another state."
Den én gang så omstridte norsk-russiske sjøgrensen i nord er blitt omtalt både som ”delelinjen”, ”riksgrense i sjøen” og ”grense mot annen stat”.
None of these terms are to be used from now on.
Men ingen av disse betegnelsene skal brukes fra nå av.
In new official maps and other official connections it will be called the “agreed demarcation line” (in Norwegian).
I nye, offisielle kart og i andre offisielle sammenhenger skal det hete ”avtalt avgrensningslinje”.
The Norwegian Mapping Authority has developed concepts and terminology in the dataset in collaboration with the Ministry of Foreign Affairs and these will be used by government agencies going forward.
Kartverket har utarbeidet begreper og terminologi i datasettet i samarbeid med Utenriksdepartementet og disse skal framover brukes av offentlige etater.
It is not only the dividing line that has disappeared from official vocabulary.
Det er ikke bare delelinjen som er ute av det offisielle vokabularet.
Another term that disappears is "Norway's main land".
En annen betegnelse som forsvinner, er ”Norges hovedland”.
This has been used for mainland Norway and Jan Mayen.
Dette har vært brukt om Fastlands-Norge og Jan Mayen.
Global overfishing is the rule and discards also represent a major unknown factor.
Et globalt overfiske er regelen og i tillegg representerer utkast av fisk en stor ukjent faktor.
Finally, so-called IUU fishing (illegal, unreported and unregulated fishing) is a major problem worldwide.
Til sist er såkalt UUU-fiske (ulovlig, urapportert og uregulert fiske) et stort problem over hele verden.
But how does Norwegian fisheries management fit in with this?
Men hvordan passer norsk fiskeriforvaltning med dette?
Does Norway have sustainable fisheries management?
Har Norge en bærekraftig fiskeriforvaltning?
The new Marine Resources Act (in Norwegian) replaced the old Act relating to sea-water fisheries, etc., and parts of certain other acts, and forms the basis of Norwegian fisheries management.
Den nye havressurslova erstattet den gamle saltvannsfiskeloven og deler av enkelte andre lover og danner grunnpilaren for norsk fiskeriforvaltning.
In this article we look at the key principles, which in combination form the basis for the Norwegian management of living marine resources.
I denne artikkelen ser vi på de viktigste prinsippene som til sammen danner grunnlaget for norsk forvaltning av de levende marine ressursene.
We can enumerate five key principles for Norwegian fisheries, which in sum is a management that focuses on sustainability:
Vi kan regne opp fem sentrale prinsipper for norsk fiskeriforvaltning og som i sum er en forvaltning som fokuserer på bærekraft:
Research and reliable statistics
Forskning og pålitelig statistikk
Marine protected areas
Marine beskyttede områder
Selective equipment
Selektive redskaper
Ban on discarding fish
Utkastforbud
Good control of fishing activities and marketing of fish
God kontroll med fiskeriaktiviteten og omsetning av fisk
The best possible basis for decisions
Et best mulig beslutningsgrunnlag
This means that research, both nationally and internationally since Norway shares most of the fish resources with other countries, forms the basis for determining quotas.
Dette innebærer at forskning, både nasjonalt og internasjonalt siden Norge deler mesteparten av fiskeressursene med andre land, ligger til grunn for fastsettelsen av kvotene.
Secondly, it is important to have good registration systems that include everything that is fished and delivered.
Dernest er det viktig med gode registreringssystemer som fanger opp alt som blir fisket og levert.
Research and reliable statistics will form the basis of how much can be fished – how large the quotas of the different species should be.
Forskning og pålitelig statistikk vil danne grunnlaget for hvor mye som kan fiskes – hvor store kvotene av de forskjellige fiskeslagene skal være.
Norway shares more than 90% of stocks with other countries, mainly Russia to the north and the European Union (EU) in the North Sea and Skagerrak.
Norge deler over 90 % av bestandene med andre land, først og fremst Russland i nord og den europeiske union (EU) i Nordsjøen og Skagerrak.
Therefore, each year the sharing of fish stocks are negotiated, resulting in fisheries agreements between the parties.
Derfor må det hvert år forhandles om deling av fiskebestander og som gir fiskeriavtaler partene imellom.
Marine protected areas
Marine beskyttende områder
Since 1984, Norway has practised the opening and closing of fishing grounds in the Barents Sea and Norwegian Sea.
Siden 1984 har Norge praktisert stenging og åpning av fiskefelt i Barentshavet og Norskehavet.
The main reason for this type of fisheries management is to protect juveniles from being caught before it is ecologically sensible and the resources provides an good economic profit.
Hovedgrunnen til denne formen for fiskeriregulering er å beskytte yngel mot å bli fisket før det er økologisk fornuftig og ressursene gir et godt økonomisk utbytte.
The Directorate of Fisheries performs trial fishing with chartered fishing vessels and these trials form the basis for decisions on closing a defined area for different types of gear for shorter or longer periods.
Fiskeridirektoratet foretar prøvefiske med innleide fiskefartøyer og prøvefisket vil danne grunnlaget for beslutninger om å stenge et definert område for forskjellige typer redskaper i en kortere eller lenger periode.
Norway also practices a system with more permanently closed areas, either they are trawl-free areas to avoid conflicts between gear groups or areas closed to bottom trawling to protect benthic habitats such as corals and the like.
I tillegg praktiserer Norge et system med mer permanente stengte områder, enten det er trålfrie områder for å unngå konflikter mellom redskapsgrupper eller områder stengt for bunntråling for å beskytte bunnhabitater som koraller og liknende.
Quite recently Norway and the EU have also agreed to close and open fishing grounds in the Skagerrak and the North Sea with the same point of departure as the proven practices in the north.
Ganske nylig er Norge og EU også blitt enige om å kunne stenge og åpne fiskefelt i Skagerrak og Nordsjøen med samme utgangspunkt som den godt innarbeidde praksisen i nord.
You can read more on the closing and opening of fishing grounds at the Directorate of Fisheries website.
Du kan lese mer om stenging og åpning av fiskefelt på Fiskeridirektoratets nettsider.
Equipment that is specially designed and developed to carry out "cleaner" fishing so that fishing is more targeted at the type of fish one is after has become quite common.
Redskaper som er spesialdesignet og utviklet for å drive et ”renere” fiskeri slik at fisket blir mer målrettet mot den art som man er ute etter er etter hvert blitt ganske vanlig.
Such equipment may be nets with a large mesh size so that the smaller fish escape, and it may be lines with large hooks to prevent small fish from biting.
Slike redskaper kan være garn med stor maskevidde slik at den mindre fisken slipper gjennom, og det kan være liner med store kroker for å unngå at småfisk biter på.
Perhaps the most important method to prevent small fish or the wrong species art is the use of so-called sorting grids in trawling, and in some cases purse seine fishing and seining.
Den kanskje viktigste metoden for å unngå småfisk eller feil art er bruk av såkalt sorteringsrist i trålfisket, og i enkelte tilfeller i snurrevadfisket og notfisket.
The sorting grids are intended to sort out the fish that are not supposed to be in the catch, either this is small fish in trawling for cod and haddock or large fish in trawling for shrimp.
Sorteringsristene skal sørge for å sortere ut den fisken man ikke skal ha i fangstene, enten det er småfisk i trålfisket etter torsk og hyse eller stor fisk i tråling etter reker.
As early as 1987 Norway introduced a general prohibition on discarding the most important fish species.
Allerede i 1987 innførte Norge et generelt utkastforbud av de mest viktige fiskeslagene.
This means that in principle all fish must be landed and is offset against the quota of individual vessels.
Det betyr at i prinsippet skal all fisk bringes på land og det skal avregnes mot kvoten til det enkelte fartøy.
As mentioned above, it is very important that all fish are recorded so that quotas are as precise as possible.
Som nevnt innledningsvis er det svært viktig at all fisk blir registrert slik at kvotegrunnlaget blir så riktig som mulig.
In addition, it is reprehensible to throw food in the sea.
I tillegg er det forkastelig å kaste mat på havet.
To discard all fish for which one does not have a quota or which is below the legal minimum size such as is practised in the EU, is a waste of resources is sure to give researchers and authorities the wrong basis for determining quotas.
Å kaste ut all fisk man ikke har kvote på eller som er under lovlig minstemål slik praksisen er i EU er ressurssløseri og vil helt sikkert gi forskerne og myndigheten et galt utgangspunkt for kvotefastsettelse.
Good control is important
God kontroll er viktig
For the most part, Norwegian fishermen operate in accordance with the regulations.
I all hovedsak driver norske fiskere sin virksomhet i tråd med regelverket.
There are however always some who exploit opportunities to cheat or who in some cases participate in organized crime by collaborating to withhold large values from society.
Men det er alltid noen som utnytter mulighetene til å jukse eller i enkelte sammenhenger driver organisert kriminalitet ved at flere går sammen og unndrar store verdier fra samfunnet.
At sea, it is the Coast Guard that is responsible for most control, and there are vast ocean areas to be controlled.
På havet er det Kystvakten som driver mest kontroll, og det er enorme havområder som skal kontrolleres.
In smaller but intensive fisheries the Directorate of Fisheries also has vessels at sea which perform control and monitor that fishing is carried out in the best possible way.
I mindre men intensive fiskerier har også Fiskeridirektoratet fartøyer på havet som driver kontroll og overvåker at fisket foregår på best mulig måte.
All Norwegian fishing vessels above 15 metres must transmit position reports and catch reports electronically to the Directorate of Fisheries.
Alle norske fiskefartøy over 15 meter skal sende posisjonsrapport og fangstrapporter elektronisk til Fiskeridirektoratet.
This is an important control element, but also serves to simplify reporting for the fishing fleet.
Dette er et viktig kontrollelement, men forenkler i tillegg rapporteringene for fiskeflåten.
In addition, rescue authorities can benefit from being able to quickly locate fishing vessels to assist in rescue operations or who themselves require assistance.
I tillegg vil redningsmyndighetene kunne ha nytte av raskt å kunne lokalisere fiskefartøyer som kan bistå i redningsoperasjoner eller selv har behov for assistanse.
Tracking of fishing activity is also used to document fishing activities in cases of conflicting interests at sea and along the coast, such as the conflicts involving fisheries and oil activities.
Sporing av fiskeriaktivitet blir også brukt til å dokumentere fiskeriaktivitet i saker med motstridende interesser på havet og langs kysten, som for eksempel i arealkonflikter som involverer både fiskeri og oljeaktivitet.
The Directorate of Fisheries also conducts risk-based control, for example when landing the fish.
Fiskeridirektoratet vil i tillegg drive risikobasert kontroll ved for eksempel landing av fisk.
In the case of the sale and export of fish, the Directorate of Fisheries cooperates with the tax and customs authorities to verify that traded fish is registered.
Ved omsetning og eksport av fisk har Fiskeridirektoratet et samarbeid med Skatteetaten og Tolletaten for å kontrollere at omsatt fisk er registrert.
Does it work?
Virker det?
If we view all of these elements together, we may ask the question of whether the system works.
Ser vi på alle disse elementene samlet kan vi stille spørsmålet; virker systemet?
The answer is that favourable natural conditions combined with effective management return substantial value to the seafood industry and society.
Svaret er at gunstige naturgitte forhold kombinert med en effektiv forvaltning gir solide verdier tilbake til sjømatnæringen og samfunnet.
Written by Olav Lekve.
Skrevet av Olav Lekve.
Sist oppdatert: 07.
Foto: Forsvaret.
Exceptionally good natural conditions, good management and skilled industry practitioners makes Norway Europe's largest fisheries and aquaculture nation.
Usedvanlig gode naturgitte forhold, god forvaltning og dyktige næringsutøvere plasserer Norge som Europas største fiskeri- og havbruksnasjon.
With the right measures, we may harvest the sea and coast into eternity.
Med de rette grepene kan vi høste av havet og kysten også inn i evigheten.
Ever since the Middle Ages to the period just after the Second World War, fishing and hunting were labour intensive sectors characterized by hard work, low income and high risk.
Helt siden middelalderen og fram til perioden like etter andre verdenskrig var fiske og fangst en arbeidsintensiv sektor med hardt arbeid, liten inntekt og høy risiko som kjennetegn.
The sea, coast and fjords were an inexhaustible source.
Havet, kysten og fjordene var en utømmelig kilde.
In 1946 there were 120,000 fishermen in Norway and they hauled in more than one billion kilograms of fish, giving an average of just under 10,000 kg per person.
I 1946 var det 120 000 fiskere i Norge og disse dro vel en milliard kilo fisk på land, noe som gir et gjennomsnitt på knapt 10 000 kilo per mann.
The boats were numerous, open, and with little or no engine power.
Båtene var mange, åpne og med liten eller ingen motorkraft.
Fishing was a gruelling toil that gave relatively little in return for the efforts.
Fisket var et blodslit som gav relativt lite igjen for innsatsen.