natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The ptarmigan may also be subject to a temporal mismatch between when access to forage is optimal and when their eggs hatch.
Rypene kan også være utsatt for en uheldig tidsforskjell mellom tilgang til beiteplantene og tidspunkt for rypekyllingenes klekking.
It has been shown that ice on the tundra increases winter mortality and reduces reproductive success because less food is available; slumps in the ptarmigan population are completely synchronised with rainy winters.Climate sensitivity, sea level and atmospheric carbon dioxide.
Det er vist at nedisede beiter gir økt vinterdødelighet og dårligere ungeproduksjon pga. redusert tilgang på næring, og reduksjonen i bestandene kommer helt synkront og i takt med regnværsvintrene.Climate sensitivity, sea level and atmospheric carbon dioxide.
371 no.2001).
371 no.2001).
DOI:10.1098/rsta.2012.0294" class="reflink">[8]
DOI:10.1098/rsta.2012.0294" class="reflink">[8]
For the Svalbard reindeer, longer summers and more vegetation may be an advantage, and the observed increase in the population over the past decade suggests a positive response to a longer growing season, even though the reindeer are negatively affected by increased frequency of ice-bound forage owing to milder temperatures.
For svalbardreinen vil lengre somre og mer planter være positivt, og bestandens vekst de siste 10 årene tyder på positiv respons på lengre vekstsesong, selv om reinsdyrene påvirkes negativt av flere isingsperioder på grunn av mildere temperaturer.
The big picture
Det store bildet
Both Svalbard and Jan Mayen are isolated islands.
Både Svalbard og Jan Mayen er isolerte øyer.
Their endemic species have established themselves over millennia and adapted to extreme conditions.
De stedegne artene som befinner seg her, har etablert seg over lang tid og tilpasset seg ekstreme livsvilkår.
The isolated location of the polar regions protects terrestrial mammals against invading species from the south.
At polarområdene ligger isolert til beskytter pattedyrene som lever på land mot invasjon av sørlige arter.
On the other hand, if the current fauna cannot tolerate changes in climate, no new mammals will migrate in to replace them.
På den annen side vil det ikke komme inn nye pattedyr hvis de nåværende dyrebestandene ikke tåler klimaendringene.
At present there are no indications that the endemic mammals of Svalbard are threatened with extinction because of expected climate change, but many studies have shown that such changes affect these species, and may in the long run influence population size and distribution.
Det er per i dag ingenting som tilsier at noen av de stedegne pattedyrene på Svalbard er utrydningstruet på grunn av forventede klimaendringer, men mange studier har vist at klimaendringer påvirker artene, som på sikt kan ha betydning for bestandsstørrelser og utbredelse.
Uncertainties remain concerning the effects of more mild and rainy winters, and the potential impact of new parasites.
Det er usikkerhet knyttet til hyppigere milde og regnfulle vintre, samt betydningen av nye parasitter.
ACCELERATES GROWTH Deschampsia antarctica has become more common in coastal parts of Antarctica because of climate change.
FRAMSKYNDER VEKST Forekomsten av Deschampsia antarctica har økt i noen kystnære områder i Antarktis som følge av klimaendringer.
Photo: Øystein Overrein / Norwegian Polar Institute
Foto: Øystein Overrein / Norsk Polarinstitutt
In the terrestrial and freshwater ecosystems of Antarctica, many climate-related changes have been demonstrated.
I de terrestriske og limniske økosystemene i Antarktis er det vist en rekke forandringer som følge av klimaendringer.
Ecosystems generally respond to warming and increased availability of meltwater with population growth, increased biomass, and greater complexity in the invertebrate and plant communities.Antarctic climate change and the environment: an update.
Generelle økosystemresponser på oppvarming og økt tilgang på smeltevann er lokal populasjonsvekst, økt biomasse og økt samfunnskompleksitet for virvelløse dyr og planter.Antarctic climate change and the environment: an update.
DOI:10.1017/S0032247413000296." class="reflink">[9]
DOI:10.1017/S0032247413000296." class="reflink">[9]
The two plants – Deschampsia antarctica and Colobanthus quitensis – have become more common in some coastal areas in Antarctica, owing to climate change.
Forekomsten av de to plantene Deschampsia antarctica og Colobanthus quitensis har økt i noen kystnære områder i Antarktis, som følge av klimaendringer.
Warmer temperatures speed up growth and dispersal of existing plants, and promote establishment of new seedlings.Antarctic climate change and the environment.
Oppvarming framskynder vekst og spredning av allerede etablerte planter, og økt nyetablering av frøplanter.Antarctic climate change and the environment.
Changes in temperature and precipitation have increased biological productivity in lakes, mainly because the period with ice cover is shorter.
Endringer i temperatur og nedbør har økt den biologiske produksjonen i innsjøer, hovedsakelig som følge av kortere sesong med isdekke.
Some lakes have become more saline because of a drier climate.Antarctic climate change and the environment.
Noen innsjøer har blitt saltere på grunn av tørrere klima.Antarctic climate change and the environment.
Some of the negative consequences are related to disappearance of local sources of meltwater, leading to lower humidity and more arid conditions.
Noen negative konsekvenser er for eksempel knyttet til at lokale smeltevannskilder forsvinner og økt uttørking som følge av nedgang i luftfuktighet.
Other effects of human activities include physical destruction of habitats and introduction of alien species.
Andre effekter av menneskelig påvirkning er knyttet til fysisk ødeleggelse av habitater og introduserte arter.
These constitute a greater threat to parts of the terrestrial environment in Antarctica than does climate change.
Disse utgjør en større trussel mot deler av miljøet på landjorda i Antarktis enn klimaendringer gjør.
Nonetheless, it is probable that the combined effects of climate change and other human influences will have significant impact on both environment and ecosystems.Antarctic climate change and the environment: an update.
Det er likevel sannsynlig at samvirke mellom klimaendringer og annen menneskelig påvirkning kan ha betydelige konsekvenser for miljøet og økosystemer.Antarctic climate change and the environment: an update.
Ecological Dynamics Across the Arctic Associated with Recent Climate Change.
Ecological Dynamics Across the Arctic Associated with Recent Climate Change.
DOI:10.1126/science.1173113
DOI:10.1126/science.1173113
Climate change reduces reproductive success of an Arctic herbivore through trophic mismatch.
Climate change reduces reproductive success of an Arctic herbivore through trophic mismatch.
DOI:10.1098/rstb.2007.2207
DOI:10.1098/rstb.2007.2207
Satellittbasert overvåkning av vekstsesongen på Svalbard, - status 2010.
Satellittbasert overvåkning av vekstsesongen på Svalbard, - status 2010.
ISBN 978-82-7492-245-7
ISBN 978-82-7492-245-7
Climate sensitivity, sea level and atmospheric carbon dioxide.
Climate sensitivity, sea level and atmospheric carbon dioxide.
DOI:10.1017/S0032247413000296.
DOI:10.1017/S0032247413000296.
The physical properties of water are altered; circulation patterns change and sea ice cover is shrinking.
De fysiske egenskapene i vannet forandres, sirkulasjonsmønstrene endrer seg og havisen minker.
These rapid climate changes lead to shifts and upheavals in marine ecosystems and in the biogeochemical cycle.
Disse raske klimaendringene fører til skifter og omveltninger i marine økosystemer og det biogeokjemiske kretsløpet.
Climate change can affect marine organisms through many different processes that are interlinked in complex and unpredictable ways.
Klimaendringene kan påvirke organismene i havet gjennom mange ulike prosesser, og sammenhengene kan være komplekse og vanskelige å beregne.
LITTLE AUK HIT HARD.
RAMMET ALKEKONGEN.
Altered availability of food in Kongsfjorden in 2006 hit the little auk particularly hard.
Endringer i mattilgangen i Kongsfjorden i 2006 rammet først og fremst alkekongen.
CASE: Climate change in Kongsfjorden 2006
CASE: Klimaendringen i Kongsfjorden 2006
In the winter of 2006, huge amounts of warm, salty water suddenly flowed into Kongsfjorden in Svalbard.
Vinteren 2006 strømmet det brått enorme mengder varmt og salt vann inn i Kongsfjorden på Svalbard.
The warm Atlantic water changed the composition of the plankton community in Kongsfjorden.
Med det varmere atlantiske vannet ble planktonartene i Kongsfjorden endret.
Small Atlantic zooplankton with low energy content swept in and replaced the large, energy-rich arctic zooplankton species, which only thrive in cold water.
Små atlantiske dyreplankton med lavere energiinnhold strømmet inn og erstattet de store og energirike arktiske dyreplanktonartene, som bare trives i kaldere vann.
This sudden climate change in Kongsfjorden set up a chain reaction in the food web.
Den bråe klimaendringen i Kongsfjorden skapte en kjedereaksjon i matfatet.
Both black-legged kittiwakes and little auks rely on energy-rich prey to feed themselves and their chicks.
Både krykkje og alkekonge er avhengige av energirik mat for å kunne fø seg selv og ungene sine.
Such food is plentiful in nutrient-rich arctic waters.
Slik mat finnes det mye av i de næringsrike arktiske vannmassene.
When water temperatures in Kongsfjorden rose several degrees, kittiwakes and little auks had quite different food on their plates.
Når vanntemperaturen i Kongsfjorden steg med flere grader, ble matfatet til både krykkja og alkekongen forandret.
The altered availability of food in Kongsfjorden primarily hit the little auk.
Endringer i mattilgangen i Kongsfjorden rammet først og fremst alkekongen.
The kittiwake managed better, making use of the capelin the water masses had brought.
Krykkja klarte seg bedre med den nye tilførselen av lodde.
But the two species’ metabolism also reacted differently to the changes.
Men fuglenes stoffskifte reagerte også helt ulikt på endringene.
In spring and summer, the oceans of the Arctic are extremely productive; masses of different seabirds and sea mammals come to the Arctic to feed on zooplankton and small fish.
På våren og sommeren er de arktiske havområdene svært produktive, og store menger ulike arter sjøfugl og sjøpattedyr kommer til arktiske strøk for å beite på dyreplankton og småfisk.
Changes in the marine environment in the Arctic can thus affect species that spend much of the year elsewhere.
Endringer i de arktiske havmiljøene kan på denne måten også påvirke arter som hører hjemme andre steder resten av året.
A wide range of alterations in the arctic marine environment have been shown to be caused by climate change.
Det er dokumentert et bredt spekter av endringer i det arktiske marine miljø forårsaket av klimaendringer.
Simultaneously, the occurrence and reproductive rate of some arctic species declined, especially the ice-dependent species.
Det er samtidig en nedgang i forekomst og reproduktivitet hos enkelte arktiske arter, da først og fremst de isavhengige artene.
There is documentation showing increased primary production in open water in Arctic Ocean.
Det foreligger dokumentasjon som tilsier en økt primærproduksjon i det åpne Polhavet.
Overall, available studies imply that the effects of climate change arise mainly through increased inflow of warm water from the Atlantic and Pacific Oceans to the Arctic Ocean, longer residence time for these warm water masses, and changes in sea ice, rather than through direct warming.Footprints of climate change in the Arctic marine ecosystem.
Det generelle bildet fra alle studiene er at effekten av klimaendringene ser ut til å være styrt av økt tilførsel av varmere atlanterhavs- og stillehavsvann til Polhavet, lengre oppholdstid for de varme vannmassene og forandringer i havisen, heller enn direkte av oppvarming.Footprints of climate change in the Arctic marine ecosystem.
Global Change Biology.
Global Change Biology.
The copepod Calanus finmarchicus is a crucial species in the marine ecosystem in the High North, not least as food for commercially important species of fish.
Raudåte er svært viktig i det marine økosystemet i nord, blant annet som føde for kommersielle fiskearter.
With rising water temperatures, these copepods may be displaced by species from farther south, with lower nutrient content.
Med økt vanntemperatur står den i fare for å bli utkonkurrert av sørligere arter med lavere næringsverdi.
In the same way, C. finmarchicus may displace the lipid-rich arctic zooplankton species that live farther north, thus reducing the availability of nutrients for seabirds and arctic fish.
Tilsvarende kan raudåte erstatte mer fettrike, arktiske arter av dyreplankton lenger nord og gi dårligere næringsgrunnlag for blant annet sjøfugl og arktisk fisk.
Commercially important fish such as cod and capelin may shift their range to the north and east and migrate into Russian waters.
Kommersielt viktige fiskearter som torsk og lodde kan endre sin utbredelse mot nord og øst, og vandre inn i russiske områder.
Seabirds and sea mammals follow their prey: zooplankton or small fish.
Sjøfugl og sjøpattedyr følger byttedyrene sine, enten det er dyreplankton eller småfisk.
If the ranges of these prey species shift, the occurrence of seabirds and sea mammals in the open sea will also change.
Dersom byttedyrenes utbredelse endres vesentlig, vil også forekomsten av sjøfugl og sjøpattedyr på åpent hav endres.
Melting glaciers will probably increase the inflow of fresh water, sediments and some nutrients to coastal areas in the Arctic.
Smeltende isbreer vil sannsynligvis gi økt tilførsel av ferskvann, sedimenter og noen næringsstoffer til kystnære områder i Arktis.
This can affect water circulation, biological productivity and ecosystem structure in fjords and along coasts.Arctic Climate Issues 2011: Changes in Arctic Snow, Water, Ice and Permafrost.
Det kan påvirke sirkulasjonen, biologisk produktivitet og økosystemstruktur i fjorder og langs kysten.Arctic Climate Issues 2011: Changes in Arctic Snow, Water, Ice and Permafrost.
Snow, Water, Ice and Permafrost in the Arctic (SWIPA) 2011 Overview Report." class="reflink">[2]
Snow, Water, Ice and Permafrost in the Arctic (SWIPA) 2011 Overview Report." class="reflink">[2]
When tidal glaciers retreat up onto land, important feeding grounds for seabirds and sea mammals can be lost.
Når tidevannsbreer trekker seg tilbake opp på land, kan det føre til tap av viktige næringshabitater for sjøfugl og marine pattedyr.
At the terminus of a tidal glacier, upwelling nutrient-rich water increases plankton productivity, and seals use icebergs calved from the glacier as resting places.Arctic Climate Issues 2011: Changes in Arctic Snow, Water, Ice and Permafrost.
Dette gjelder i områder med brefronter hvor det er stor oppstrømning av næringsrikt vann og økt produksjon av plankton, og hvor is kalvet fra breen brukes som hvileplasser for sel.Arctic Climate Issues 2011: Changes in Arctic Snow, Water, Ice and Permafrost.
Snow, Water, Ice and Permafrost in the Arctic (SWIPA) 2011 Overview Report." class="reflink">[2] In Svalbard, these areas are particularly important feeding grounds for ringed seals and white (beluga) whales in summer and autumn.Arctic Climate Issues 2011: Changes in Arctic Snow, Water, Ice and Permafrost.
Snow, Water, Ice and Permafrost in the Arctic (SWIPA) 2011 Overview Report." class="reflink">[2] På Svalbard er dette spesielt viktige næringsområder for ringsel og hvithval om sommeren og høsten.Arctic Climate Issues 2011: Changes in Arctic Snow, Water, Ice and Permafrost.
Snow, Water, Ice and Permafrost in the Arctic (SWIPA) 2011 Overview Report." class="reflink">[2] Cold fresh water from melting glaciers can paralyse or kill plankton and crustaceans, attracting polar cod (Boreogadus saida) and capelin (Mallotus villosus), which feed on them.
Snow, Water, Ice and Permafrost in the Arctic (SWIPA) 2011 Overview Report." class="reflink">[2] Kaldt ferskvann fra smeltende breer kan paralysere eller drepe plankton og krepsdyr, og dermed trekke til seg for eksempel polartorsk (Boreogadus saida) og lodde (Mallotus villosus) som beiter på disse.
Polar cod and capelin are in turn important prey species not only for white whales and ringed seals, but also a multitude of seabird and marine mammal species.Arctic Climate Issues 2011: Changes in Arctic Snow, Water, Ice and Permafrost.
Polartorsk og lodde er igjen viktige byttedyr for hvithval og ringsel, men også for et utall sjøfugl og andre marine pattedyr.Arctic Climate Issues 2011: Changes in Arctic Snow, Water, Ice and Permafrost.
Major changes that are occurring in the climate of the Southern Ocean will have significant impact on the marine ecosystem.
Det skjer store klimaendringer i Sørishavet som vil ha betydelige konsekvenser for det marine økosystemet her.
Over the past 50 years, many changes have been documented, particularly on the western side of the Antarctic Peninsula, where the rise in temperature has been greatest, and where the extent of sea ice has decreased.
Over de siste 50 årene er det dokumentert en rekke endringer, spesielt på vestsiden av Antarktishalvhøya hvor oppvarmingen har vært størst og hvor havisutbredelsen er redusert.
Footprints of climate change in the Arctic marine ecosystem.
Footprints of climate change in the Arctic marine ecosystem.
17): 1235–1249.
17): 1235–1249.
DOI:10.1111/j.1365-2486.2010.02311.x
DOI:10.1111/j.1365-2486.2010.02311.x
The role of Antarctica
Antarktis' rolle
More about our research on climate
Mer om vår klimaforskning
Many climate parameters reflect the changes we see all over the world today: the atmosphere and the oceans are getting warmer, CO2 levels in the atmosphere are increasing, sea level is rising, and snow and ice are melting away.
Det er mange klimaparametre som avspeiler den globale klimaendringen vi ser i dag: Luft- og havtemperaturen øker, CO2-nivået i atmosfæren øker, havnivået stiger og snø og is smelter stadig raskere.
The earth’s climate has always varied, and there have always been physical explanations for these variations.
Jordas klima har alltid variert, og det har alltid vært fysiske årsaker bak disse variasjonene.
Over the last 30 to 40 years, however, the climate has changed more rapidly than can be explained by natural causes.
De siste 30–40 årene har vi imidlertid sett at klimaet endrer seg raskere enn naturlige årsaker alene synes å kunne forklare.
Figure: Working Group I Contribution to the IPCC Fifth Assessment Report
Figur: Working Group I Contribution to the IPCC Fifth Assessment Report
According to the most recent report from Working Group I of the United Nations’ Intergovernmental Panel on Climate Change IPCC">(IPCC) Fifth assessment report contribution." class="reflink">[1] the average temperature on our planet has increased by 0.85°C in the past century, between 1880 and 2012, and the temperature has increased by 0.6°C since 1951.
I følge den siste hovedrapporten fra Arbeidsgruppe 1 under Les mer om IPCC">FNs klimapanel (IPCC) Fifth assessment report contribution." class="reflink">[1] har den globale gjennomsnittstemperaturen økt med 0,85 °C de siste hundre år, i perioden 1880–2012, og temperaturen har økt med 0,6 °C siden 1951.
Each of the last three decades has been warmer than any past decade since 1850.
Hvert av de tre siste tiårene har vært varmere enn noen foregående tiår siden 1850.
In the northern hemisphere, the period between 1983 and 2012 was probably the warmest 30-year period in the past 1 400 years.
På den nordlige halvkule var perioden mellom 1983 og 2012 trolig den varmeste 30-årsperidoden over de siste 1400 årene.
This temperature increase is observed all over the world, but is largest in the northern hemisphere.
Temperaturøkningen observeres over hele verden, men er størst på den nordlige halvkule.
The changes and trends in precipitation are less certain.
Det er større usikkerhet knyttet til endringer og trender i nedbør.
Several long-term changes in climate have been observed, and they differ between continents, oceans and on a regional scale.
Det er observert og målt mange flere langtidsendringer i klima, som varierer mellom kontinenter, verdenshav og på regional skala.
Among these changes are higher temperatures and less ice in the Arctic, and alterations in total precipitation, sea salinity and wind patterns, occurrence of extreme weather such as drought, heavy rainfall, heat waves and intensified tropical cyclones.
Noen av disse endringene er høyere temperaturer og mindre is i Arktis, endringer i nedbørsmengder, saltholdigheten i havet og vindmønstre, og forekomst av ekstremvær slik som tørke, kraftig regnvær, hetebølger og intensiteten til tropiske sykloner.
IPCC is now quite certain that the net effect of human activity since 1750 has contributed towards this global warming, and that anthropogenic drivers have contributed between 0.5°C and 1.3°C of the increase seen from 1951 to 2010 (including the cooling effect of aerosols).
FNs klimapanel er nå svært sikre på at nettoeffekten av menneskelig aktivitet siden 1750 har bidratt til denne globale oppvarmingen, med et menneskeskapt strålingspådriv på ca.
Changes in extrinsic factors (sun cycle, volcanic activity, etc) and natural variability (slow responses of oceans and glaciers, for example) account for between ‑0.1°C and 0.1°C.
Endringer i ytre påvirkninger (solens syklus, vulkanutbrudd etc.) og naturlig variabilitet (treg respons fra havet og isbre for eksempel) har begge et bidrag på mellom −0.1 °C til 0.1 °C .
Climate models
Klimamodeller
Climate models are highly advanced computer programs based on mathematical formulas describing the physical processes that influence the earth’s climate.
Klimamodeller er avanserte dataprogrammer basert på matematiske formler, som beskriver de fysiske prosessene som påvirker klimaet på jorda.
These programs calculate what will characterise the climate of the future by combining the climate models with difference scenarios for emission of greenhouse gases
Dataprogrammene kjøres for å beregne hvordan klimaet blir frem i tid ved å kombinere klimamodellene med fremtidsscenarioer for drivhusgassutslipp.
No climate model is perfect.
Ingen klimamodeller er perfekte.
Nonetheless, climate models have developed significantly in recent years, and continuous effort goes into further improvement, for example concerning regional differences and mechanisms in the climate system that are unique to polar areas.
Likevel er klimamodellene blitt utviklet betydelig de siste årene, og det foregår et kontinuerlig forbedringsarbeid, blant annet om regionale forskjeller og spesielle mekanismer i klimasystemet i de polare områdene.
Some parts of the climate system, such as clouds and particles in the atmosphere, remain exceedingly difficult to describe in mathematical formulas.
Det er fremdeles deler av klimasystemet som er svært vanskelig å beskrive med matematiske formler, for eksempel skyer og partikler i lufta.
Different models are constructed in different ways and include different components: they can yield somewhat different results.
De forskjellige modellene kan være bygd opp på forskjellige måter og inneholde forskjellige komponenter, som kan gi noe forskjellige resultater.
There is also uncertainty concerning future emissions of greenhouse gases and particles, which influences the certainty of the climate scenarios.
Det er også usikkerhet med hensyn til utslipp av klimagasser og partikler i fremtiden, som også påvirker klimascenarioenes sikkerhet.
So far, climate models have not been able to project the rapid changes in the Arctic, although they have shown warming trends.
Hittil har klimamodellene ikke klart å fremskrive de raske endringene i Arktis, selv om de har vist trender i oppvarmingen.
The ice is melting faster that the models predict.
Isen smelter raskere enn modellene viser.
All currently available climate models predict that warming will continue and accelerate.
Alle dagens klimamodeller forutsier en fortsatt og akselerert oppvarming.
Future emission of greenhouse gases is a major factor determining how much the earth warms during the 21st century.
Framtidens utslipp av klimagasser vil i stor grad avgjøre hvor mye jorden varmes opp i det 21. århundret.