natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The "new" contaminants which are discovered in the Arctic give grounds for concern and show that more substances than the traditional persistent organic pollutants (POPs) have a potential for long-range transport.
De «nye» miljøgiftene som oppdages i Arktis er bekymringsverdige og viser at flere stoffer enn de tradisjonelle persistente organiske miljøgiftene (POP) har potensial for langtransport.
The concentrations of polluting substances which have been banned and phased out are expected to decrease in the future.
Konsentrasjonene av forurensende stoffer som har blitt forbudt og faset ut forventes å avta i fremtiden.
However, the manufacture and use of new compounds is constantly increasing and these may affect the arctic environment.
Imidlertid skjer det en kontinuerlig økt produksjon og bruk av nye forbindelser som i fremtiden vil kunne påvirke miljøet i Arktis.
The heavy metals, cadmium, mercury and lead, are regarded as challenging for arctic areas.
Tungmetallene kadmium, kvikksølv og bly blir sett på som en utfordring for arktiske områder.
Mercury discharges have been reduced in North America and Europe since the 1990s, whereas they have increased greatly in Asia.
Kvikksølvutslipp har blitt redusert i Nord-Amerika og Europa siden 1990-årene, mens utslippene i Asia har økt sterkt.
The reduction in the use of leaded petrol has been very effective in reducing lead pollution.
Reduksjon i bruken av blybensin har vært et svært effektivt tiltak for å få ned blyforurensningen.
Changes in the concentration of cadmium and mercury have not been measured at the Zeppelin Station at Ny-Ålesund in Svalbard since measurements started in 1994, but lead has declined by 30 %.
Det har ikke vært målt endringer i konsentrasjonen av kadmium og kvikksølv på Zeppelinstasjonen i Ny-Ålesund på Svalbard siden målingene startet i 1994, mens bly er redusert med 30 %.
There are lower quantities of heavy metals in lake sediments from Svalbard than from mainland Norway.
Det er mindre tungmetaller i innsjøsedimenter fra Svalbard enn fra Fastlands-Norge.
Mercury and cadmium levels in wildlife from Svalbard are generally lower than from other parts of the Arctic.
Nivåene av kvikksølv og kadmium i dyr fra Svalbard er generelt lavere enn fra andre arktiske regioner.
Radionuclides
Radionuklider
Utslipp fra alle atomanlegg til The most important sources of anthropogenic radioactivity have been global fallout from nuclear weapon testing in the atmosphere, discharges from recycling plants in Europe and the Chernobyl disaster.
De viktigste kildene til menneskeskapt radioaktivitet har vært globalt nedfall fra atmosfæriske kjernefysiske våpentester, utslipp fra gjenvinningsanlegg i Europa og Tsjernobylulykken.
On the whole, discharges from all nuclear plants to northern European waters have been reduced since the early 1990s, and levels of radioactivity are continually declining.
Utslipp fra alle atomanlegg til nordeuropeiske farvann har generelt blitt redusert siden tidlig på 1990-tallet, og nivåene av radioaktivitet er kontinuerlig avtagende.
The expected trend in the years to come is that the levels of anthropogenic radioactivity will continue to sink.
Den forventede utviklingen i årene som kommer er at nivåene av menneskeskapt radioaktivitet vil fortsette å synke.
Geographical trend in wildlife
Geografisk trend i dyr
The geographical trends found in the Arctic fox corresponds with the trends found in the polar bear, with the highest contaminant values in East Greenland and Svalbard, moderate ones in Canada and the lowest ones in Alaska.
De geografiske trendene funnet hos fjellrev tilsvarer trendene en finner hos isbjørn, med høyest miljøgift verdier på Øst-Grønland og Svalbard, middels i Canada og lavest i Alaska.
Recent studies have shown that the levels of contaminants in arctic foxes are strongly related to where in the food chain they find their food and the proportion of marine and terrestrial food items in their diet, that is to say where they spend most of their time and what they eat.
Nyere studier har vist at nivåene av miljøgifter hos fjellrev er sterkt relatert til hvor i næringskjeden de finner maten sin og til grad av marin/terrestrisk tilgang på næring, dvs. hvor reven har oppholdt seg og hva den har spist.
Results from Svalbard show that the levels of contaminants are highest in arctic foxes which find food high in the marine food chain.
Resultater fra Svalbard viser at nivåene av miljøgifter er høyest hos fjellrev som finner mat høyt i den marine næringskjeden.
The geographical differences in arctic foxes can also be related to the two different types of habitat arctic foxes live in, inland and coastal habitats.
De geografiske forskjellene hos fjellrev kan også relateres til de to ulike habitattypene fjellrev lever i, innland og kyst.
Foxes which have mostly eaten animals living on land (for instance, ptarmigan and reindeer) have lower PCB levels than those which have eaten animals living in the sea (for instance, seals).
Rev som hovedsakelig har spist dyr som lever på land (for eksempel rype og rein) har lavere PCB-nivåer enn rev som har spist dyr som lever i havet (for eksempel sel).
The high levels of contaminants in arctic foxes in Svalbard and Iceland can be explained by them having a more marine diet than those in Canada and Alaska.
De høye nivåene av miljøgifter i fjellrev på Svalbard og Island kan forklares med at de har en mer marin diett sammenlignet med fjellrev i Canada og Alaska.
These are the most important means of transport, but pollutants carried by animals which move between the polar areas may also have some significance.
Disse tre representerer de viktigste tilførselsveiene, men miljøgifter som transporteres ved hjelp av dyr som forflytter seg mellom polarområdene kan også ha en viss betydning.
Atmospheric transport is the most rapid means of transport for the majority of pollutants carried to the polar regions.
Atmosfærisk transport er den raskeste tilførselsveien for de fleste miljøgiftene som fraktes til polarområdene.
The sources of the pollution in the Arctic are largely in Europe, North America and Asia.
I Arktis er kildene for forurensningen stort sett å finne i Europa, Nord-Amerika og Asia.
Ongoing climate change results in changes in the weather systems such as wind direction, precipitation and temperature.
Pågående klimaendringer medfører endringer i værsystemene, som vindretning, nedbør og temperatur.
These, in turn, may affect the ocean currents and fluvial runoff which, themselves, influence the atmospheric transport of pollutants to the Arctic.
Dette kan igjen påvirke havstrømmene og elveavrenning som igjen påvirker atmosfærens transport av miljøgifter til Arktis.
The properties of ocean currents as modes of transport shift with changes in temperature, which influence their ability to take up compounds.
Havstrømmenes egenskaper som tilførselsvei endres med forandring i temperatur, og dermed endres deres evne til å ta opp forbindelser.
Input by rivers may also be altered as a consequence of the ongoing changes in the climate.
Også elvetilførsel kan bli endret som følge av de pågående klimaendringene.
Modelling has demonstrated that a possible outcome is that the discharge in the Yenisei, Lena and Mackenzie rivers will increase and that in the Ob will decrease.Arctic Pollution 2002: Persistent Organic Pollutants, Heavy Metals, Radioactivity, Human Health, Changing Pathways.
Modellering har vist at et mulig utfall er at vannføringen i elvene Yenisei, Lena og Mackenzie vil øke, og vannføringen i Ob vil synke).Arctic Pollution 2002: Persistent Organic Pollutants, Heavy Metals, Radioactivity, Human Health, Changing Pathways.
Atmosphere
Via atmosfære
Ocean currents
Via havstrømmer
Rivers and ice
Via is og elver
Pollutants are emitted into the air or dumped into the sea and are carried to the Arctic by winds and ocean currents, rivers and melting ice.
Miljøgifter slippes ut i lufta eller dumpes i havet og føres til Arktis med luft- og havstrømmer, elver og is som smelter.
Graphics: AMAP More articles on pollutants
Grafikk: AMAP Flere artikler om miljøgifter
Today we recovered our under-ice turbulence instruments after two days of operation.
Today we recovered our under-ice turbulence instruments after two days of operation.
The system consists of eight different sensors fixed to an eight meter long aluminium pole.
The system consists of eight different sensors fixed to an eight meter long aluminium pole.
The instruments are deployed through a large hole drilled through the sea ice, and connected to a support frame, a power supply system and laptops at the surface.
The instruments are deployed through a large hole drilled through the sea ice, and connected to a support frame, a power supply system and laptops at the surface.
We have spent a lot of time designing, building and testing the system and it felt great to see that it had all been working continuously for two days in low temperatures.
We have spent a lot of time designing, building and testing the system and it felt great to see that it had all been working continuously for two days in low temperatures.
Lisbeth Håvik (University of Bergen) and Arild Sundfjord (NPI) deploying the turbulence instrument mast through hole in sea ice.
Lisbeth Håvik (University of Bergen) and Arild Sundfjord (Norwegian Polar Institute) deploying the turbulence instrument mast through hole in sea ice.
Photo: Tor Ivan Karlsen / Norwegian Polar Institute
Foto: Tor Ivan Karlsen / Norwegian Polar Institute
First half of the instrument mast below the ice.
First half of the instrument mast below the ice.
Photo: Peter Leopold
Foto: Peter Leopold
Harvey Goodwin (NPI), Lisbeth Håvik and Arild Sundfjord recovering the turbulence instrument mast after two days of measurements.
Harvey Goodwin (Norwegian Polar Institute), Lisbeth Håvik and Arild Sundfjord recovering the turbulence instrument mast after two days of measurements.
RV Lance in the background.
RV Lance in the background.
This knowledge is essential to produce better models of sea ice behaviour.
This knowledge is essential to produce better models of sea ice behaviour.
It was the first time we used our new under-ice system throughout a full ice drift station and we were very happy to see that it collected data the whole time.
It was the first time we used our new under-ice system throughout a full ice drift station and we were very happy to see that it collected data the whole time.
The hole it had been deployed through two days before was refrozen when we came back to retrieve it, but it was fairly easy to get through the surface using a regular axe, without damaging cables and the mast.
The hole it had been deployed through two days before was refrozen when we came back to retrieve it, but it was fairly easy to get through the surface using a regular axe, without damaging cables and the mast.
Good thing the whole thickness of 130 cm was not refrozen!
Good thing the whole thickness of 130 cm was not refrozen!
It may take only a few days or weeks for the pollutants to reach the Arctic from certain areas.
Fra enkelte kildeområder kan det ta kun få dager eller uker for miljøgiftene å nå Arktis.
Volatile and semi-volatile compounds are transported in the atmosphere.
Flyktige og delvis flyktige forbindelser transporteres i atmosfæren.
MOST COMMON MODE OF TRANSPORT The atmosphere is the most common and quickest mode of transport for pollutants.
VANLIGSTE TILFØRSELSVEI Atmosfæren er den vanligste og hurtigste tilførselsveien for miljøgifter.
The Arctic Dome
Den arktiske domen
Air currents transport pollution into the Arctic.
Luftstrømmer transporterer forurensning inn i Arktis.
The strong cooling around the North Pole in winter causes warm polluted air from lower latitudes to slide over the cold air so that the pollution is not deposited in the Arctic.
Den sterke nedkjølingen rundt Nordpolen om vinteren medfører at varm, forurenset luft fra lavere breddegrader glir over den kalde luften slik at forurensningen ikke avsettes i Arktis.
This is called the arctic dome, because cold air forms a protective lid in the lower troposphere.
Dette kalles den arktiske domen – ettersom kald luft legger seg som et beskyttende lokk i den nedre troposfæren.
In periods with abnormal warming, such as the winter of 2006, this cold-air insolation fails to function and polluted air may penetrate into the central Arctic close to the surface and deposit pollution.
I perioder med unormal oppvarming, som for eksempel vinteren 2006, fungerte ikke denne kaldluft-isoleringen og forurenset luft kunne trenge inn i det sentrale Arktis nært bakken og dermed avsette forurensning.
If such warmer winters occur more frequently due to the retreat of the sea ice, the amount of deposited pollution may increase dramatically.
Hvis slike varmere vintre inntreffer hyppigere på grunn av tilbaketrekning av havisen, vil det kunne øke denne mengden avsatt forurensning dramatisk.
Some types of pollution, particularly volatile and semi-volatile organic compounds and mercury, are transported in gaseous form and behave differently from substances that are bound to particles and aerosols.
Noen typer forurensning, særlig flyktige og halvflyktige organiske forbindelser og kvikksølv, transporteres i gassform og oppfører seg forskjellig fra stoffer som er bundet til partikler og aerosoler.
As the temperature gradually drops, the pollutants become bound to particles or dust and fall to the ground as rain or snow.
Etter hvert som temperaturen faller, binder miljøgiftene seg til partikler eller støv og faller til bakken som regn eller snø.
This process may be repeated through seasonal cycles, so that ice melting, autumn storms and other events whirl the particles up so that they may be transported further in the atmosphere.
Gjennom sesongmessige sykluser kan denne prosessen gjenta seg, slik at ved issmelting, høststormer eller annet, virvles partiklene opp og igjen transporteres videre i atmosfæren.
Persistent organic pollutants (POPs) and mercury can repeat this process many times and spread over the entire planet.
Stabile organiske miljøgifter og kvikksølv kan gjenta prosessen mange ganger og spres over hele kloden.
However, the climatic conditions at high latitudes make it more difficult for them to convert into a gaseous form again when they have been precipitated so that they are easily accumulated in these regions.
Klimaforholdene på høye breddegrader gjør imidlertid at det blir vanskeligere å gå over i gassform igjen når de først er felt ut, og de akkumuleres derfor lett i disse områdene.
The part played by the atmosphere as a means of transport varies from season to season.
Atmosfærens rolle som tilførselsvei varierer gjennom sesongene.
The transport is greatest in winter and spring, and least in summer, because the properties of the air masses differ in different seasons.
Transporten er høyere på vinteren og våren fremfor om sommeren, noe som skyldes luftmassenes egenskaper i de ulike sesongene.
The Arctic winter is characterised by a stable High over the North Pole which “captures” the air masses for a long period.
Vinterstid i Arktis kjennetegnes ved et stabilt høytrykk over polene, og dette høytrykket «fanger» luftmassene over lengere tid.
The air therefore remains stable for a long time, giving plenty of time for pollutants to be deposited on ice, sea or land.
Oppholdstiden blir derfor lang, med rikelig tid for miljøgifter til å deponeres på is, hav eller over landmasser.
In summer, temperature changes give the air masses more energy which, in turn, generates more dynamic weather instead of the static high pressure.
Sommerstid sørger temperaturendringer for mer energi i luftmassene, hvilket igjen gir et mer dynamisk værpreg fremfor det statiske høytrykket.
Climate changes that affect the weather systems may have an effect on one or more of the processes which control the transport or deposition of the pollutants.
Klimaendringer som påvirker værsystemene kan ha effekt på en eller flere av prosessene som styrer transport eller deponering av miljøgiftene.
Much more needs to be learnt about this, and a great deal of research and modelling are taking place to elucidate the consequences of climate changes for the atmospheric transport of pollution.
Her er det store kunnskapsbehov, og det pågår utstrakt forsknings- og modelleringsarbeid for å forstå de mulige konsekvensene av klimaendringer for atmosfærisk transport av forurensning.
Existing knowledge suggests that POPs, for example, “captured” in water and ice will be revitalised in the atmosphere as the temperature rises, and there is evidence that such a process has already begun for some of the most volatile substances.
Eksisterende kunnskap tilsier for eksempel at POPer «fanget» i vann og is, vil revitaliseres i atmosfæren ettersom temperaturene øker, og det er dokumentasjon på at en slik prosess allerede er i gang for en del av de mest flyktige stoffene.
A recently published study indicates that several POPs have been remobilised in the atmosphere during the last two decades as a result of climate change,Revolatilization of persistent organic pollutants in the Arctic induced by climate change.
Et nylig publisert studie indikerer at en rekke POPer har blitt remobilisert inn i atmosfæren over de to siste tiårene som et resultat av klimaendring.Revolatilization of persistent organic pollutants in the Arctic induced by climate change.
Nature Climate Change 1, 255–260, 2011.
Nature Climate Change 1, 255–260, 2011.
DOI:10.1038/nclimate1167" class="reflink">[1] and several other studies have shown that climate change has already had significant consequences for many aspects of the transport and remobilisation of mercury, partly in association with distribution and transport in the sea-ice-air interface.How does climate change influence arctic mercury?.
DOI:10.1038/nclimate1167" class="reflink">[1] og flere andre studier har vist at klimaendringer allerede har betydelig konsekvenser for mange aspekter ved transport og remobilisering av kvikksølv, blant annet knyttet til distribusjon og transport i hav-is-luft grensesnittet.How does climate change influence arctic mercury?.
Science of The Total Environment 414, 22–42, 2012.
Science of The Total Environment 414, 22–42, 2012.
DOI:10.1016/j.scitotenv.2011.10.039" class="reflink">[2] However, another recently published study indicates that the indirect consequences of climate change (changes in agriculture, utilisation of resources, etc.) will have at least as great an effect on the distribution and deposition of pollutants as the direct changes.Long-term monitoring of persistent organic pollutants (POPs) at the Norwegian Troll station in Dronning Maud Land, Antarctica.
DOI:10.1016/j.scitotenv.2011.10.039" class="reflink">[2] En nylig publisert studie indikerer imidlertid også at de indirekte konsekvensene av klimaendringer (endringer i jordbruk, ressursutnyttelse, etc) vil ha vel så stor påvirkning på distribusjon og avsetting av miljøgifter enn de direkte endringene på tilførselsmekanismene.Long-term monitoring of persistent organic pollutants (POPs) at the Norwegian Troll station in Dronning Maud Land, Antarctica.
DOI:10.5194/acp-13-6983-2013" class="reflink">[3]
DOI:10.5194/acp-13-6983-2013" class="reflink">[3]
Jianmin Ma, Hayley Hung, Chongguo Tian & Roalnd Kellenborn 2011.
Jianmin Ma, Hayley Hung, Chongguo Tian & Roalnd Kellenborn 2011.
How does climate change influence arctic mercury?.
How does climate change influence arctic mercury?.
DOI:10.1016/j.scitotenv.2011.10.039
DOI:10.1016/j.scitotenv.2011.10.039
Pollutants are often attached to particles and can thus be transported over long distances by ice.
Miljøgifter er ofte forbundet med partikler og dermed transporteres miljøgiftene over større avstander med is.
The biggest areas where pollutants become frozen into the ice are around the Kara Sea, into which large rivers like the Yenisei, Ob and Lena flow.
De største innfrysingsområdene er i området ved Karahavet, der store elver som Yenisei, Ob og Lena kommer ut.
They cross vast areas of countryside where farming and industry supply pollution.
Elvene renner gjennom store landområder, der både landbruk og industri forurenser nærmiljøet.
The ice from the Kara Sea then drifts over the Arctic Ocean and follows the normal ice drift out through the Fram Strait, where the ice melts.
Isen fra Karahavet flyter så over polhavet og følger den normale istransporten ut gjennom Framstrendet, der isen smelter.
This liberates the pollutants.
Dette frigjør miljøgiftene.
The full significance of this mode of transport in relation to ocean currents and the atmosphere is not known.
Den reelle betydningen av denne tilførselsveien i forhold til havstrømmer og atmosfæren er ikke kjent.
Pollutants which are soluble in water and are discharged straight into the sea, or land on the sea as rain, are transported northwards by the ocean currents.
Vannløselige miljøgifter som slippes direkte ut i hav eller som treffer havoverflaten som regn, transporteres nordover med havstrømmene.
Depending on how soluble in water they are, the pollutants may become bound to particles and sink to the seabed.
Miljøgiftene kan, avhengig av sin grad av vannløselighet, binde seg til partikler og synke ned mot havbunnen.
Some areas of this kind may become what are called sinks, repositories for pollutants.
Enkelte slike områder kan representere en såkalt «sink», et depot for miljøgifter.
SLOW PROCESS Transport of pollutants in the sea is a slow process and it may take years before they reach the Arctic.
LANGSOM PROSESS Transport av miljøgifter i havet er en langsom prosess, og det kan ta år før stoffene når Arktis.
Sea transport of pollutants to the Arctic is controlled by the current systems and the layering in the sea.
Havtransport av miljøgifter til Arktis styres av strømsystemene og havets lagdelinger.
Transport of pollutants in the sea is a slow process and it may take years before they reach the Arctic.
Transport av miljøgifter i havet er en langsom prosess, og det kan ta år før stoffene når Arktis.
They may then remain in the sea for a few years up to several centuries.
Deretter varierer oppholdstiden i havet fra år til århundrer.
Studies suggest that sea transport is the primary means of transport of Read more about PFOA">PFOA to the Arctic.Pathways of PFOA to the Arctic: variabilities and contributions of oceanic currents and atmospheric transport and chemistry sources.
Studier tyder på at havtransport er den primære kilden for transport av Les mer om PFOA">PFOA inn til Arktis.Pathways of PFOA to the Arctic: variabilities and contributions of oceanic currents and atmospheric transport and chemistry sources.
Phys., 10, 9965-9980, 2010.
Phys., 10, 9965-9980, 2010.
Depending on how different radioactive substances behave in the marine environment, some may be transported by ocean currents over long distances.
Avhengig av hvordan ulike radioaktive stoffer oppfører seg i marint miljø kan en del transporteres med havstrømmer over lange avstander.
For instance, technetium-99, discharged into the sea from the nuclear fuel reprocessing plants at Sellafield and Cap de la Hague, may be traced along the entire North Atlantic coast right into the Barents Sea.
For eksempel kan den radioaktive forbindelsen technetium-99 som slippes ut i havområdene fra atmomgjenvinningsanleggene i Sellafield og Cap de la Hague spores langs kysten av hele Nord-Atlanteren helt inn i Barentshavet .
The slow movement of the ocean currents towards the pole also gives a time delay in respect to measures undertaken to prevent pollutants reaching the environment.
Havstrømmenes langsomme ferd mot polene gir også en tidsforsinkelse i forhold til de tiltakene for å hindre tilførsel av miljøgifter til miljøet.
PFOA may occur in many products used on an everyday basis.
PFOA kan forekomme i en rekke produkter som vi omgir oss med til daglig.
The substance has water and fat repelling properties and is used as an impregnation agent to make products waterproof and dirt repellent.
Stoffet har vann- og fettavstøtende egenskaper og brukes blant annet i impregneringsmidler for å gjøre produkter vanntette og smussavstøtende.
PFOA is toxic with repeated exposure, carcinogenic and may harm the reproductive system.
PFOA er giftig ved gjentatt eksponering, kreftfremkallende og kan skade reproduksjonssystemet.