natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Models and estimates disagree concerning whether the total zooplankton biomass will increase or decrease; either way, the species composition is expected to change.
Modellene og anslagene på om mengden dyreplankton vil øke eller reduseres spriker, men en antar det blir endringer i artssammensetningen av dyreplanktonet.
Seabirds
Sjøfugl
Seabirds follow their prey, and one probable consequence of changing availability of food (caused by changes in ice coverage) is that the range of some species will shift.
Sjøfugl følger byttet sitt, og som en konsekvens av endret mattilgang (forårsaket av endringer i isutbredelsen) kan det føre til at dagens utbredelse av enkelte arter endres.
The effects on seabird reproduction are closely linked to the distance between feeding grounds and suitable nesting sites.
Konsekvensene for sjøfuglenes reproduksjon er også tett knyttet opp mot avstand mellom beiteområder og egnede hekkeområder.
At the ice edge, seabirds such as the ivory gull are also common.
Ved iskanten er også sjøfugl som ismåke tallrike.
Seabirds transport nutrients farther up the food chain.
Sjøfuglene står for transport av næring videre oppover i næringskjeden.
The Brünnich’s guillemot population in nesting areas in Svalbard has decreased steadily (by 5% per year) for the last 15 years (MOSJ -indicator).
Polarlomvi i hekkeområdene på Svalbard har vist jevn nedgang (5 % i året) de siste 15 årene (MOSJ -indikator).
Altered availability of suitable prey species is believed to be the main cause of this decline.
Endring i tilgang på egnede byttedyr er antatt hovedårsak.
Researchers believe that the northward retreat of the ice edge will leave the gulls in worse physical condition, decrease their reproductive success, and force them to expand their range to include suboptimal feeding grounds and prey.
Det er antatt at en iskant som stadig trekker seg nordover vil føre til dårligere kondisjon, redusert hekkesuksess, større leveområder og bruk av suboptimale furasjeringsområder og byttedyr.
This is being studied in ICE -Ecosystems.
Dette undersøkes nærmere i ICE -Økosystem.
Ice-dependent marine mammals
Isavhengige marine pattedyr
Among marine mammals, it is mainly ringed seals and polar bears that require sea ice in their habitat.
Av de marine pattedyrene er det først og fremst ringsel og isbjørn som er spesifikt avhengig av havisen som leveområde.
Both the polar bear and the ringed seal follow the drift ice northward through the summer, returning to coastal areas in the autumn.
Både isbjørn og ringsel følger drivisen nordover gjennom sommeren, for så å vende tilbake til kystnære områder mot høsten.
Changes in sea ice extent will thus have direct impact on these animals.
Endringer i havisutbredelsen vil dermed ha direkte konsekvenser for disse dyrene.
These seals give birth to their pups in snow caves on the ice; they moult on ice, and they rest on ice.
Ringselene føder ungene sine i snøhuler på isen, gjennomfører hårfelling på isen og hviler på isen.
Less snow and less ice means that the seal cannot carve itself a snow cave above a breathing hole, and will be forced to give birth on the bare ice.
Mindre snø og mindre is fører til at selen ikke får laget snøhule over et pustehull, og må føde ungene rett på isen.
This leaves the pups unprotected from weather and wind and makes them easier prey for predators such as polar bears and arctic foxes.
Ungene får dermed mindre beskyttelse mot vær og vind og blir mer utsatt for predasjon fra rovdyr, som isbjørn eller fjellrev.
In addition, the ringed seal needs ice year-round and finds much of its food near the ice.
Ringselen er ut over dette avhengig av isen gjennom hele året og finner i stor grad sin mat i tilknytning til isen.
Studies in Canada have shown a declining ringed seal population, and this has been attributed mainly to climate change and changing ice conditions.
Studier i Canada har vist at det er nedgang i bestanden av ringsel, og klimaendringer og endringer i isforholdene er pekt på som hovedårsaken til dette.
In Svalbard, it has been noted that the ringed seals on the west coast have not had enough ice for normal reproduction since 2005, and it is reasonable to assume that the population is falling.
På Svalbard har man observert at ringselen på vestkysten ikke har hatt tilstrekkelig med is for normal reproduksjon siden 2005, og det er rimelig å anta at bestanden minker.
The polar bear is the top predator in the Arctic.
Isbjørnen er topp-predatoren i Arktis.
It is dependent on ice for hunting, because it is in the drift ice that the bear finds its most important prey: ringed seals.
Den er svært avhengig av havisen som jaktplattform fordi det er her den har tilgang til sine viktigste byttedyr, først og fremst ringsel.
The expected reduction of sea ice cover will lead to major changes in the availability of food for polar bears, both because the distribution of prey animals will change, and because some of today’s blubber-rich prey species may disappear.
Den forventede reduksjonen av havis vil føre til store endringer i mattilgangen til isbjørnene, både fordi utbredelsen av byttedyrene vil endre seg og at mange av dagens fettrike byttedyr kan forsvinne.
Population decline, worsening physical condition, and changes in polar bear distribution and behaviour are already seen in the Arctic, especially in the southern parts of the bear’s range.
Bestandsnedgang, dårligere kondisjon og endring i utbredelse og adferd observeres allerede rundt Arktis, spesielt i bestander I de sørlige utbredelsesområdene.
Reproduction rate and changes in body condition are monitored in polar bears around Svalbard, and they vary in parallel with large-scale changes in climate.
Reproduksjonsrate og endringer i kroppskondisjon har også blitt observert i isbjørn ved Svalbard, dette i stor grad i samsvar med storskala klimaendringer.
However, other factors also influence the outcome in this area, and the causative links are not yet fully understood.
Det er imidlertid andre faktorer som spiller inn som årsak i dette området, og den fulle årsakssammenhengen er enda ikke etablert.
The number of birthing dens on Hopen and Kongsøya shows clearly that few females come to these islands in autumns when the ice forms late.
Forekomsten av hi på Hopen og Kongsøya viser tydelig at få binner kommer dit på høsten om isen kommer seint.
The number of days when there has been sea ice around all five of the most important denning areas has fallen off sharply since 1979.
Antall dager med havis rundt alle de fem viktigste hiområdene har hatt en dramatisk negativ trend over tid fra 1979.
Some years the ice has been late in all of these areas simultaneously, and in such years, females who have spent the summer in the pack ice may have trouble reaching the denning sites.
Enkelte år har isen kommet seint i alle områdene samme år, og slike år kan det være en utfordring for binner som har brukt sommeren oppe i pakkisen å komme seg til noen av de aktuelle områdene.
So far, however, there is no evidence that changes in climate have had any obvious effect on the polar bear population around Svalbard.
Observasjoner til nå kan likevel ikke dokumentere at endringer i klima har hatt tydelig effekt på bestanden av isbjørn rundt Svalbard (MOSJ -indikator).
See also: ”Lack of sea ice threatens wildlife in the north”
Se også: «Lite havis truer dyrelivet i nord»
In Antarctica, the ice-associated parts of the ecosystem are also affected by regional changes in sea ice, particularly west of the Antarctic Peninsula.
Også i Antarktis er de istilknyttede delene av det økosystemet påvirket av regionale havisendringer, spesielt vest for Antarktishalvhøya.
A possible decrease in krill biomass near the Antarctic Peninsula may be related to reduced sea ice in this area.
En mulig nedgang i krillbiomassen ved Antarktishalvøya kan være forårsaket av havisreduksjonen i dette området.
Early in their development, krill appear to be need ice-related structures to survive.
Krill, tidlig på utviklingsstadiet, ser ut til å være avhengig av is-strukturer for overlevelse.
The extent of sea ice around the Peninsula has gone down by 40% over the past 25 years.
Havisutbredelsen ved halvøya har blitt redusert med rundt 40 % de siste 25 årene.
The retreat of the ice in itself, along with its influence on krill populations, has had a significant negative impact on the ice-dependent Adélie penguin.
Tilbaketrekningen av isen i seg selv, sammen med dennes påvirkning på krillbestanden, har hatt betydelig negativ effekt på den isavhengige Adéliepingvinen.
Other penguin species, such as the gentoo penguin, move south to new habitats as the ice disappears, leaving behind excellent breeding grounds with ample food resources.
Andre pingvinarter som for eksempel bøylepingvinen beveger seg derimot sørover inn i nye leveområde etter hvert som isen forsvinner og tilgjengeliggjør gode hekkeområder med tilgang til matressurser.
Arctic Biodiversity Assessment Synthesis.
Arctic Biodiversity Assessment Synthesis.
The Conservation of Arctic Flora and Fauna (CAFF)
The Conservation of Arctic Flora and Fauna (CAFF)
Life Linked to Ice: A guide to sea-ice-associated biodiversity in this time of rapid change.
Life Linked to Ice: A guide to sea-ice-associated biodiversity in this time of rapid change.
ISBN: 978-9935-431-25-7.
ISBN: 978-9935-431-25-7.
A circumpolar study has concluded that climate change has a stronger influence on ecosystems in the Arctic than other factors such as changes in land use, other perturbations, and pollution.Life Linked to Ice: A guide to sea-ice-associated biodiversity in this time of rapid change.
Økosystemer i arktiske strøk er spesielt sårbare ovenfor klimaendringer og en sirkumpolar studie av arktiske økosystemer vurderer klimaendringene som den klart viktigste påvirkningsfaktoren for økosystemene i Arktis foran andre påvirkninger som arealbruksendringer, forstyrrelser og forurensning.Life Linked to Ice: A guide to sea-ice-associated biodiversity in this time of rapid change.
ISBN: 978-9935-431-25-7." class="reflink">[1] There are only a few plants and animals on land and in fresh-water systems in Antarctica, but climate change nonetheless has a significant potential impact, particularly on the Antarctic Peninsula.Antarctic climate change and the environment.
ISBN: 978-9935-431-25-7." class="reflink">[1] Bare et fåtall planter og dyr finnes i land- og ferskvannsmiljøet i Antarktis, men også her er klimaendringer en betydelig potensiell påvirkningsfaktor, spesielt på den antarktiske halvøy.Antarctic climate change and the environment.
DOI:10.1017/S0954102009990642." class="reflink">[2] Studies done over the past couple decades have revealed diverse effects of climate change on terrestrial and freshwater species.
DOI:10.1017/S0954102009990642." class="reflink">[2] Studier de siste tiårene har påvist ulike effekter av klimaendringer på arter i ferskvann og på land.
INFLUENCES ECOSYSTEMS Increased temperature and precipitation will influence ecosystems.
PÅVIRKER ØKOSYSTEMER Økningen i temperatur og nedbør vil påvirke økosystemene.
Photo: Thor Siggerud / Norwegian Polar Institute
Foto: Thor Siggerud / Norsk Polarinstitutt
According to IPCC">IPCC , Arctic ecosystems are particularly sensitive to climate change.
Ifølge Les mer om IPCC">FNs klimapanel er arktiske økosystemer spesielt sårbare ovenfor klimaendringer.
Studies carried out over the past few decades have demonstrated a range of climate effects on species and ecosystems in fresh water and on land.Ecological Dynamics Across the Arctic Associated with Recent Climate Change.
Studier gjennomført de siste tiårene har påvist ulike effekter av klimaendringer på arter og økosystemer i ferskvann og på land.Ecological Dynamics Across the Arctic Associated with Recent Climate Change.
Science.
Science.
(Vol.
(Vol.
Changes in meltwater runoff from glaciers will change the water temperature in rivers, and influence sediment and nutrient content, which will also have consequences for rivers and lakes downstream.Climate change reduces reproductive success of an Arctic herbivore through trophic mismatch.
Endring i avsmelting fra isbreer vil forårsake endringer i temperatur i elver, sedimenter og næringsstoffer, som vil få konsekvenser for elver og innsjøer nedstrøms.Climate change reduces reproductive success of an Arctic herbivore through trophic mismatch.
Trans.
Trans.
Soc.
Soc.
B (Vol.
B (Vol.
363 no.1501): 2367–2373.
363 no.1501): 2367–2373.
DOI:10.1098/rstb.2007.2207" class="reflink">[4] As the loss of ice continues, ”old” pollution stored in snow and glaciers will be released to the environment.
DOI:10.1098/rstb.2007.2207" class="reflink">[4] Etter hvert som istapet øker, vil gammel forurensning som er lagret i firn og breis også kunne slippes ut til miljøet.
Vegetation and growing season
Vegetasjon og vekstsesong
Altered snow cover – both in terms where the snow is and when it melts away in the spring – will influence vegetation.
Endringer i snødekket, både stedvis og tidspunkt for smelting om våren, vil påvirke vegetasjonen.
Experiments involving manipulation of snow cover show that the relationships are complicated.
Eksperimenter med snømanipulasjon viser at sammenhengene er kompliserte.
Early melting does not necessarily lead to greater productivity, but if species from more temperate regions become established owing to higher temperatures, the net effect on vegetation may be increased productivity in places where there is less snow or a shorter snow season.Climate change reduces reproductive success of an Arctic herbivore through trophic mismatch.
Tidligere snøgang betyr ikke nødvendigvis økt produktivitet, men sammen med etablering av mer sørlige arter som følge av oppvarming, vil antakelig nettoeffekten for vegetasjonen bli økt produktivitet der det blir mindre snø/kortere snøsesong.Climate change reduces reproductive success of an Arctic herbivore through trophic mismatch.
DOI:10.1098/rstb.2007.2207" class="reflink">[4]
DOI:10.1098/rstb.2007.2207" class="reflink">[4]
DOI:10.1126/science.1173113" class="reflink">[3]
DOI:10.1126/science.1173113" class="reflink">[3]
Under MOSJ , work has begun to monitor the growing season in Svalbard.
I regi av MOSJ er det påbegynt et arbeid med å overvåke vekstsesongen på Svalbard.
Satellite mapping in Svalbard has shown that the growing season on average begins before 1 July in only 15% of the vegetated areas in the archipelago.
Satellittkartlegging av Svalbard viser at vekstsesongen i gjennomsnitt starter før 1. juli i kun 15 prosent av de områder med noe vegetasjon på Svalbard.
Adventdalen, near Longyearbyen, is one of the areas where the growing season begins earliest, in places even before 20 June (average for 2000-2010).
Adventdalen, nært Longyearbyen, er blant de områder med tidligst start på vekstsesongen, stedvis allerede før 20. juni i gjennomsnitt for årene 2000 til 2010.
Examination of satellite data also reveals major year-to-year variations in the start of the growing season.
Studier av satellittdataene viser også store forskjeller fra år til år i starten på vekstsesongen.
In the central parts of Svalbard in 2002 and 2006, the growing season started between one and two weeks earlier than in 2000 and 2008.Satellittbasert overvåkning av vekstsesongen på Svalbard, - status 2010.
For de sentrale deler av Svalbard hadde årene 2002 og 2006 fra én til to uker tidligere start enn årene 2000 og 2008.Satellittbasert overvåkning av vekstsesongen på Svalbard, - status 2010.
Norut Tromsø.
Norut Tromsø.
ISBN 978-82-7492-245-7" class="reflink">[5] This time-series is as yet too short to allow definitive conclusions about trends.
ISBN 978-82-7492-245-7" class="reflink">[5] Tidsserien er foreløpig for kort til å gi entydige konklusjoner når det gjelder trender.
However, on-the-ground observations from Svalbard suggest that there is a trend toward a shorter snow season (and thus a longer growing season), as there were fewer days with snow cover in the 1990s and 2000s than in the 1970s and 1980s.
Bakkeobservasjoner fra Svalbard tyder imidlertid på at det er en trend mot kortere snøsesong (og dermed lengre vekstsesong) med færre antall dager med snødekke på 1990- og 2000-tallet sammenliknet med 1970- og 1980 tallet.
See the indicator Snow cover duration on MOSJ
Se klimaindikatoren varighet av snødekke på MOSJ .
The growing season in the Arctic is very short to start with, so even small changes in its length will, over time, have consequences for most resident plants and animals.
Arktis i utgangspunktet kort vekstsesong, så selv små endringer i lengden på vekstsesongen over tid får konsekvenserfor det meste av plante- og dyrelivet.
The plant communities will experience a direct effect in the form of increased growth and changes in community structure and composition.
Plantesamfunnene vil få en direkte effekt i form av økt plantevekst og endringer i plantesamfunnenes struktur og komposisjon.
These changes may provide better living conditions for some species of animals, and counteract some of the negative effects of climate change.
Slike endringer kan føre til bedre vekstbetingelser for ulike dyrearter, og kan bidra til å motvirke negative effekter forårsaket av klimaendringer.
In Greenland, extensive studies have focused on the timing of reproduction and phenological development of important forage for reindeer, and shown that a warming climate leads to earlier development of these plants.
På Grønland er det gjort omfattende studier av tidspunktet for reproduksjon og fenologisk utvikling av viktige beiteplanter for reinsdyr, og man har registrert at klimaoppvarmingen fører til tidligere utvikling av beiteplantene.
However, the timing of calving has not changed very much; thus there is now an unfortunate temporal mismatch between the availability of forage plants of good quality and reindeer calving.Climate change reduces reproductive success of an Arctic herbivore through trophic mismatch.
Samtidig er det vist at tidspunktet for kalving ikke har endret seg mye, og det er dermed foreløpig en uheldig tidsforskjell mellom når det er beiteplanter av god kvalitet og kalvingstidspunkt.Climate change reduces reproductive success of an Arctic herbivore through trophic mismatch.
In Svalbard, it has been noted that the geese are arriving a few days earlier in the spring, though it is not yet clear whether this will have a measurable positive impact on reproduction or survival.
På Svalbard er det registrert at gjessene har noen dager tidligere ankomst om våren, uten at man enda vet om dette vil ha målbare positive konsekvenser for reproduksjon eller overlevelse.
However, it is worth nothing that the pink-footed goose, which is now seen in larger numbers than previously, grazes on many of the same plants as the Svalbard reindeer, thus having a direct impact on the species composition and structure of the vegetation.
Det er imidlertid verd å merke seg at for eksempel kortnebbgåsa, som opptrer i større antall enn tidligere, spiser mange av de samme planteartene som svalbardreinen og påvirker gjennom dette direkte vegetasjonssammensetning og struktur.
This type of situation can lead to greater competition for food resources.
Slike forhold kan føre til økt konkurranse om næringsressursene.
Read more about this in the article «Record numbers of geese cause problems on the tundra».
Les mer om dette i artikkelen «Rekordmange gjess skaper problemer på tundraen».
The ultimate effect that changes in the length of the growing season will have on the ecosystem as a whole remains far from certain.
Det reelle utslaget endringene i vekstsesongens lengde gir på økosystemet som helhet er imidlertid fremdeles usikkert.
Every summer the uppermost layer – the active layer – thaws, allowing vegetation a brief and hectic time to blossom.
Hver sommer tiner det øverste laget – det aktive laget – og gir mulighet for en kort og hektisk blomstringssesong.
Permafrost stabilises the ground.
Permafrost stabiliserer grunnen.
Studies show that in some places, the permafrost is 2°C warmer now than 20-30 years ago.Arctic Climate Issues 2011: Changes in Arctic Snow, Water, Ice and Permafrost.
Studier viser at temperaturen i permafrosten nå enkelte steder er 2 ˚C høyere enn for 20–30 år siden.Arctic Climate Issues 2011: Changes in Arctic Snow, Water, Ice and Permafrost.
Snow, Water, Ice and Permafrost in the Arctic (SWIPA) 2011 Overview Report." class="reflink">[6] A monitoring series reported in MOSJ demonstrates thawing also in Svalbard.
Snow, Water, Ice and Permafrost in the Arctic (SWIPA) 2011 Overview Report." class="reflink">[6] En overvåkingsserie fra Svalbard, rapportert gjennom MOSJ , viser at tining også finner sted på Svalbard.
This may have impact on both terrestrial and freshwater systems owing to physical changes, which can directly affect growing and living conditions for plants and animals, and hence indirectly affect organisms that rely on these plants and animals for sustenance.
Dette kan få konsekvenser for både land- og ferskvannssystemer ved at de fysiske forholdene endres, noe som igjen kan direkte påvirke vekst- og levevilkårene for planter og dyr, og i neste runde indirekte de dyr som lever av disse.
Desease
Sykdom
A warmer summer climate increases the likelihood that new parasites and other pests can become established.
I et varmere sommerklima er det større sjanse for at nye parasitter eller andre skadedyr etablerer seg.
This can also affect the local biota.
Dette kan igjen påvirke den lokale biotaen.
In Svalbard, for example, studies have shown that the fertility of Svalbard reindeer is impaired by parasite load.
På Svalbard, for eksempel, har studier vist at svalbardreinens fruktbarhet påvirkes negativt av parasittbelastning.
Alien species
Fremmede arter
The short growing season and relatively low temperatures in the Arctic appear to impede establishment and reproduction of most alien plant species, and such invading species currently constitute only a small fraction of the total Arctic biodiversity.
Den korte vekstsesongen og relativt lave temperaturer i Arktis synes å begrense etableringen og reproduksjonen av de fleste fremmede plantearter, og slike arter utgjør kun en liten andel av det arktiske naturmangfoldet i dag.
At present they are restricted to the settlements, but three species are considered to have potential to spread into the natural vegetation.
Tre av dem anses å ha et potensial for å kunne spres ut i naturlig vegetasjon.
In brief about some species in Svalbard
Oppsummering om noen utvalgte arter på Svalbard
The Arctic fox population is generally declining in Arctic regions, perhaps owing to climate change.
Fjellreven er generelt sett på tilbakegang i arktiske strøk, noe som kan være koblet mot klimaendringer.
In Svalbard, however, there are few signs of any long-term changes in the Arctic fox population.
Det er imidlertid ingen tegn til langsiktige endringer i fjellrevbestandene på Svalbard.
Arctic foxes in Svalbard have no competition from red foxes and are not dependent on lemmings and other small rodents, unlike arctic foxes in other parts of the Arctic.
Fjellreven på Svalbard har ingen konkurranse fra rødrev og er heller ikke avhengig av lemen og andre smågnagere som fjellrev i andre deler av Arktis.
This makes Svalbard’s arctic foxes less sensitive to climate change than their relatives in other arctic regions.
Dermed er Svalbards fjellrev mindre følsom for klimaendringer enn mange andre steder i Arktis.
Still, in time they will be affected by how climate change impacts their prey: seals, reindeer, seabirds, waders, and Svalbard rock ptarmigan.
Den vil imidlertid på sikt påvirkes av hvordan klimaendringene slår ut på byttedyrene sel, rein, sjøfugl, vadefugl og svalbardrype.
At present we cannot predict how climate change will affect the Svalbard rock ptarmigan.
Vi vet ikke nok i dag til å estimere hvordan klimaendringene vil påvirke svalbardrypa.
Many gaps remain in our knowledge about this species’ ecology, life in winter, migration routes and how the population varies.
Fortsatt mangler kunnskap både om økologien til arten, vinterbiologien, trekkruter og om hvordan bestandsstørrelsen varierer.
However, the ptarmigan may be vulnerable to changes in climate because of increased competition for forage when goose populations grow.
Imidlertid kan svalbardrypene være sårbare for endringer i klima fordi de kan tape i konkurranse om viktige beiteplanter med økende gåsebestander.