natgillin/translations-raw huggingface dataset:
They are new technology that has only recently been developed by a colleague in France in co-operation with the Sea Mammal Research Unit, and thus far have only been tested on a few elephant seals in the Southern Oceans.
Dette er helt nye saker som en kollega av oss i Frankrike i samarbeid med Sea Mammal Research Unit holder på å utvikle, og som til nå kun har vært utprøvd på noen få elefantsel i Sørishavet.
Best regards – Kit and Christian
Kovacs / Norsk Polarinstitutt
Stiftelsesmøte China-Nordic Arctic Research Center ble formelt stiftet 10. desember i Shanghai, Kina.
Inauguration China-Nordic Arctic Research Center (CNARC) was formally inaugurated on 10 December 2013 in Shanghai.
Photo: China-Nordic Arctic Research Center
Foto: China-Nordic Arctic Research Center
The Norwegian Polar Institute is among the nordic members.
Norsk Polarinstitutt er blant de nordiske medlemmene.
Download press release from CNARC (PDF,112KB)
Last ned pressemelding fra CNARC (PDF,112KB)
Map: Anders Skoglund / Norwegian Polar Institute
Kart: Anders Skoglund / Norsk Polarinstitutt
Our high resolution aerial photos from 2008–2012 are added continuously as we produce orthophoto.
Satellittbildemosaikken er ment å gi en bedre oversikt over geografien enn hva som har vært tilfelle tidligere.
(Previews of the images are also available through the aerial photo button in the TopoSvalbard menu, as indicated in the screenshot below.)
– Høydetaljerte bilder fra vår egen flyfotografering 2008–2012 kommer blir lagt inn fortløpende som vi produserer ortofoto, per i dag er flere av bosetningene og Dickson Land dekket, opplyser Skoglund.
Current orthophoto production (settlements and Dickson Land) becomes visible when zooming in.
Flybilde- og satellittkartlaget skrus på ved å klikke på "Vanlig", som er flyfoto-knappen i Kart-nedtrekksmenyen.
The Arctic, Publications and maps
Geografisk område, Arktis, Publikasjoner og kart
Today leaders of the Korea Polar Research Institute (KOPRI) and the Norwegian Polar Institute (NPI) signed an agreement regarding a joint research centre at the premises of the Norwegian Polar Institute at the Fram Centre in Tromsø, Norway.
I dag signerte ledere for Sør-Koreas polarforskningsinstitutt (KOPRI) og Norsk Polarinstitutt en avtale om samlokalisering.
This will facilitate research cooperation between the two institutes.
Nærheten vil gjøre forskningssamarbeidet lettere.
SIGNED AGREEMENT Research Director Nalan Koç, Norwegian Polar Institute, director Jan-Gunnar Winther, Norwegian Polar Institute, Deputy Director Moon Young Choe, KOPRI, international management, Hyoung Chul Shin, KOPRI.
SIGNERTE AVTALE Forskningsdirektør Nalan Koç, Norsk Polarinstitutt, direktør Jan-Gunnar Winther, Norsk Polarinstitutt, vise-direktør Moon Young Choe, KOPRI, internasjonal leder, Hyoung Chul Shin, KOPRI.
RESEARCH AND LOGISTICS The agreement agreed to collaborate on research and logistics and to share resources, data and facilities.
FORSKNING OG LOGISTIKK I avtalen er det enighet om å samarbeide om forskning og logistikk og å dele bl.a. ressurser, data og lokaler.
WORKSHOP Scientists and managers from KOPRI and Norwegian Polar Institute attended the workshop after the signing.
WORKSHOP Forskere og ledere fra KOPRI og Norsk Polarinstitutt deltok på workshop etter signeringen.
Polar research is a prioritized theme when it comes to cooperation between Norway and South Korea.
Polarforskning er et prioritert område når det gjelder samarbeid mellom Norge og Sør-Korea.
During the visit of the President of South Korea to Norway in 2012, a Memorandum of Understanding between the two institutions was signed.
Da Sør-Koreas president besøkte Norge i 2012, ble det underskrevet en samarbeidsavtale mellom de to institusjonene.
The office will be manned by up to two persons intermittently.
Kontorplass hos Polarinstituttet
“Our cooperation efforts will set an example for the polar community.”
– Lidenskap for Arktis
“The physical proximity will make it easier for the two sister institutions to cooperate on research,” said NPI Director Dr. Jan-Gunnar Winther.
– Fysisk nærhet gjør at det blir lettere for de to søsterinstituttene å samarbeide om forskningen, sa direktør Jan-Gunnar Winther.
“In this way we can meet more often face to face and strengthen the possibilities for cooperation in the Arctic and Antarctica.
På denne måten kan vi møtes oftere ansikt til ansikt og styrke mulighetene til samarbeid både i Arktis og Antarktis.
The project plans to freeze NPI research vessel Lance into the ice at 84 degrees northern latitude, north of Spitsbergen in the Svalbard Archipelago, in January.
Prosjektet går ut på å fryse forskningsskipet Lance inn i isen på 84 grader nord, nord for Spitsbergen i januar.
The ship will act as a floating platform for research on climate and the environment, and it will move with the ice until it breaks loose a few months later.
Skipet blir en flytende plattform for klima- og miljøforskning og vil flyte med isen til det kommer løs noen måneder senere.
The Arctic, Scientific research
Arktis, Forskning
Radar satellite images have been collected nearly daily since 2010 over Austfonna, the largest glacier in Svalbard, and in Europe.
Hver dag siden 2010 har en satellitt fotografert den største isbreen på Svalbard og i Europa; Austfonna.
This imagery has been put together in a film to show a glacier "surge".
Resultatet ble en film som viser en surgende isbre, også kalt fremstøtbre.
Surge
Surge
A surge is a cyclic instability of a glacier's dynamic, causing it to retreat slowly over decades or centuries, then shoot forward suddenly at tremendous speeds, moving many kilometers over a few years.
Surge er en syklisk ustabilitet i en isbres dynamikk, hvor den kan trekke seg langsomt tilbake over flere tiår eller hundreår, for så plutselig å skyte voldsom fart og skli mange kilometer fram over få år.
The glacier's forward movement during a surge is predominantly a redistribution of mass, from the top to the bottom, and is not directly related to climate change.
Breens fremrykking under en surge er først og fremst en omfordeling av masse fra øvre til nedre del av breen, og er ikke direkte relatert til klimaendringer.
Learn more about surging
Mer om begrepet surge
The surge started some years earlier, and peaked at the end of 2012.
Surge-prosessen startet noen år tidligere, og nådde sin topp i 2012.
Surge glaciers are common in the Arctic, and in particular in Svalbard.
Surgende breer er vanlig i Arktis og på Svalbard, men ikke i fastlands-Norge.
Norwegian Polar Institute researchers Jack Kohler, Geir Moholdt and Max König, and Thorben Dunse from the University of Oslo, have created this animation of Austfonna.
Det er forskerne Geir Moholdt, Jack Kohler og Max König fra Norsk Polarinstitutt, og Thorben Dunse fra Universitetet i Oslo, som har laget denne videoen av Austfonna.
Read more about the Basin-3 surge in the article "Destabilisation of an Arctic ice cap triggered by a hydro-thermodynamic feedback to summer-melt" by Dunse et al., submitted to the journal "The Cryosphere".
Les mer om Basin-3 surgen i den vitenskapelige artikkelen "Destabilisation of an Arctic ice cap triggered by a hydro-thermodynamic feedback to summer-melt" av Dunse et al., som er innsendt til tidsskriftet "The Cryosphere".
Read more about the Basin-3 surge in a new paper submitted to the journal "The Cryosphere".
Les mer om forskningen i "The Cryosphere".
Timelapse video: Satellite images show a surge of Basin-3, one of the outlet glaciers from the largest ice cap in Svalbard, Austfonna, from 2010 up to 2014.
Timelapse-video: Satellittbilder av den største isbreen på Svalbard, Austfonna, fra 2010 og frem til i 2014 viser tydelig surge-prosessen.
About 1000 still images were used to make the video.
1000 enkeltbilder er brukt i videoen.
RADARSAT-2 images provided by NSC/KSAT under the Norwegian-Canadian RADARSAT agreement 2013 © MacDonald, Dettwiler and Associates.
Bildene er tatt av RADARSAT-2 og levert av NSC/KSAT under den Norsk-Kanadiske RADARSAT-avtalen av 2013 © MacDonald, Dettwiler and Associates.
Video: Max König, Jack Kohler and Geir Moholdt / Norwegian Polar Institute, Thorben Dunse / University of Oslo The Arctic, Glaciers
Video: Max König, Jack Kohler og Geir Moholdt / Norsk Polarinstitutt, Thorben Dunse / Universitetet i Oslo Arktis, Isbreer
Vessels
Fartøy
Lance
«Lance»
Kronprins Haakon
«Kronprins Haakon»
Stations in the Arctic
Stasjoner i Arktis
Sverdrup station
Sverdrupstasjonen
Zeppelin observatory
Zeppelinobservatoriet
Fram Laboratory
Framlaboratoriet
Stations in Antarctica
Stasjoner i Antarktis
Quantarctica, a free GIS package for Antarctica, has been released in an updated version.
Quantarctica, en gratis GIS-pakke for Antarktis, er nå lansert i oppdatert versjon.
All the details and download instructions are found at the Quantarctica website.
Alle detaljene og instruksjoner for nedlasting finner du på nettsidene til Quantarctica.
Quantarctica in use.
Skjermbilde fra Quantarctica.
About Quantarctica
Fakta om Quantarctica
Quantarctica is a collection of Antarctic geographical datasets which works with the free, open-source GIS software QGIS.
Quantarctica er en samling med antarktiske geografiske datasett, og virker sammen med GIS-programvaren QGIS, som er gratis og open-source .
The Quantarctica dataset collection comprises Antarctic geographic data from data centres worldwide.
Samlingen av datasett i Quantarctica består av Antarktiske geografiske data fra datasentre over hele verden.
It currently includes geography, glaciology and geophysics data.
Dette inkluderer geografiske, glasiologiske og geofysiske data.
Your own data can easily be included.
Du kan lett inkludere dine egne data.
Therefore, Quantarctica provides a nice platform for your own GIS package.
Derfor er Quantarctica en fin plattform for din egen GIS-pakke.
Quantarctica has many use cases, for example: examining geographical data, preparing maps, viewing project data, plot positions with satellite images etc.
Quantarctica har mange anvendelsesområder, for eksempel: undersøke geografiske data, klargjøre kart, se prosjektdata, plotte posisjoner med satellittbilder, etc.
Website: quantarctica.org
Nettsted: quantarctica.org
Work on Quantarctica is led by the Norwegian Polar Institute.
Norsk Polarinstitutt leder arbeidet med Quantarctica.
The new version is optimized for use with the current version of QGIS (free GIS software), and includes several new additions and improvements and a number of bugfixes.
Den nye versjonen er optimalisert for bruk med nåværende versjon av QGIS (gratis GIS-programvare), og inkluderer flere nye datasett og forbedringer.
A separate and smaller package especially aimed at those already using an older version of Quantarctica is also available.
En mindre pakke er også tilgjengelig, spesielt rettet mot de som allerede bruker en eldre versjon av Quantarctica.
We will present Quantarctica at SCAR's Open Science Conference; poster #C171 on Wednesday 27 August.
C171 den 27. august i år.
The folder ”Norway in the Antarctic” is now available in a new and updated version.
Brosjyren «Norge i Antarktis» er kommet i ny og oppdatert utgave.
UPDATED FOLDER Norway in the Antarctic Illustration: Norwegian Polar Institute
OPPDATERT BROSJYRE Norge i Antarktis Illustrasjon: Norsk Polarinstitutt
The folder, which has been edited by Magnus Hovind Rognhaug, provides an overview of
Brosjyren, som er redigert av Magnus Hovind Rognhaug, gir en oversikt over
Norwegian activities
norsk aktivitet
Land areas
landområder
Norwegian cultural heritage
norske kulturminner
Expeditions
ekspedisjoner
Current management regime (The Antarctic Treaty, The Environment Protocol and the CCMLR)
gjeldende forvaltningsregimer (Antarktistraktaten, miljøprotokollen og konvensjonen for bevaring av marine levende ressurser)
Norwegian research activity
norsk forskningsaktivitet
Business interests and resource management
næringsinteresser og ressursforvaltning
Norwegian Antarctic policy and legislation
norsk antarktispolitikk og lovgivning
Regulations for activities in Antarctica
Føresegner for aktivitet i Antarktis
Antarctica, Publications and maps
Antarktis, Publikasjoner og kart
In 2013 the Norwegian Polar Institute released two new geological map sheets from Svalbard: Hopen (1 : 100 000) with an integrated map description and Nordaustlandet SW (1 : 200 000).
I 2013 gav Norsk Polarinstitutt ut to nye geologiske kartblad frå Svalbard: Hopen (1 : 100 000) med integrert kartbeskriving og Nordaustlandet SW (1 : 200 000).
G14G Hopen
G14G Hopen
G14G Hopen.
G14G Hopen.
Hopen was not originally intended to be a separate geological map in the 1 : 100 000 series because of the small extent and little variegated geology of the island.
Hopen var opphavleg ikkje tenkt å bli eit eige geologisk kart i 1 : 100 000-serien på grunn av den vesle utstrekninga og den relativt einsforma geologien på øya.
Hopen was planned to be included as a side map on the map of Edgeøya to the scale of 1 : 200 000.
Kartet over Hopen skulle takast med som eit sidekart på karta over Edgeøya i 1 : 200 000-målestokk.
Cooperation between the Norwegian Polar Institute, the Norwegian Petroleum Directorate and SINTEF on the geology of the area, however, revealed that a separate geological map with an integrated map description would be of great interest as a basis for geological work in the northwestern Barents Sea.
Men samarbeidet mellom Norsk Polarinstitutt, Oljedirektoratet og SINTEF om geologien i området klarla at eit eige geologisk kart, med integrert kartbeskriving, er av stor interesse som grunnlag for det geologiske arbeidet i det nordvestlege Barentshavet.
NPI has previously (2004) published a similar map of Billefjorden, which also is a site of special geological interest.
Polarinstituttet har tidlegare (2004) gitt ut eit tilsvarande kart over Billefjorden, som òg er eit område av særskild geologisk interesse.
The geology of Hopen was studied by Russian, Norwegian and English geologists in the 1970s.
Russiske, norske og engelske geologar studerte geologien til Hopen i 1970-åra.
In addition, two exploration wells for petroleum were drilled by Fina Group in 1971 (Hopen 1 south on the island, 908 m deep) and in 1973 (Hopen 2 north on the island, 2840 m deep).
Fina-gruppa bora òg to leitebrønnar for petroleum – éin i 1971 (Hopen 1 sør på øya, 908 m djup) og éin i 1973 (Hopen 2 nord på øya, 2840 m djup).
There is renewed research in recent years because the island illustrates well the sedimentary formations under the Barents Sea, where exploration for hydrocarbons is pursued.
Ny forskingsaktivitet dei siste åra skriv seg frå at geologien på øya gir eit godt bilete på korleis sedimenta er under Barentshavet, der det går for seg aktiv leiting etter hydrokarbon.
The Hopen map contains additional information like a descriptive text, a panel chart with sediment logs, a paleogeographic map, a structural cross section, a stratigraphic chart for the Triassic of Svalbard, as well as numerous photographs.
Hopen-kartet inneheld som tilleggsinformasjon ein beskrivande tekst, eit paneldiagram med sedimentloggar, eit paleogeografisk kart, eit vertikalprofil, eit stratigrafisk skjema for trias på Svalbard og ei rekkje fotografi.
The data were mainly developed by SINTEF and made available for the Norwegian Polar Institute's map series.
Dataa blei hovudsakleg utarbeidde av SINTEF og stilte til disposisjon for kartserien til Norsk Polarinstitutt.
On Hopen we find three more or less horizontally lying geological formations, all of Late Triassic age.
På Hopen finn vi tre meir eller mindre horisontalt liggjande geologiske formasjonar, alle av sentrias alder.
Most of the island represents the De Geerdalen Formation.
Det meste av øya består av De Geerdals-formasjonen.
It consists of delta plain and delta front sediments upward passing into marine sediments.
Den består av elvedeltaslettesediment og deltafrontsediment som oppover går over i marine sediment.
Several delta channels of sandstone occur in the mountainsides, and these have the same dimensions and appearance along with corresponding channels of the same age in the southern Barents Sea.
Fleire deltakanalar av sandstein opptrer i fjellsidene, og dei er like tjukke og opptrer på same måte som tilsvarande kanalar av same alder i det søre Barentshavet.
Such channels are of particular interest because they can act as reservoir rocks for petroleum.
Slike kanalar er av særleg interesse, for dei kan fungere som reservoarbergartar for petroleum.
DE45G Nordaustlandet SW
DE45G Nordaustlandet SW
DE45G Nordaustlandet SW.
DE45G Nordaustlandet SW.
Nordaustlandet SW (southwest) is the first map of the 1 : 200 000 series to cover the eastern islands of Svalbard.
Nordaustlandet SW (sørvest) er det første kartet i 1 : 200 000-serien som skal dekkje dei austlege øyane på Svalbard.
Two additional maps covering the remaining parts of the Nordaustlandet are scheduled to be released in 2014.
Ytterlegare to kart som dekkjer dei resterande delane av Nordaustlandet, skal etter planen bli gitt ut i 2014.
The scale of 1 : 200 000 was chosen as an alternative to the 1 : 100 000 scale of Spitsbergen to save logistical resources in those remote eastern areas.
Målestokken 1 : 200 000 blei vald som alternativ til 1 : 100 000-målestokken på Spitsbergen for å spare logistiske ressursar i dei vanskeleg tilgjengelege austlege områda.
The southern half of the map sheet Nordaustlandet SW overlaps with map sheets D5G Lomfjordhalvøya, 1 : 100 000 (released in 2009) and E5G Gustav Adolf Land, 1 : 100 000 (released in 2010).
Den sørlege halvdelen av kartbladet Nordaustlandet SW overlappar med kartblada D5G Lomfjordhalvøya 1 : 100 000 (utgitt i 2009) og E5G Gustav Adolf Land 1 : 100 000 (utgitt i 2010).
This area was mapped by the Norwegian Polar Institute’s geologists, while the northern part of map sheet Nordaustlandet SW is mainly mapped by geologists from Russian PMGRE (Poljarnaja Morskaja Geologorazvedočnaja Ėkspedicija = Polar Marine Geological Expedition).
Dette området er kartlagt av geologane til Norsk Polarinstitutt, mens den nordlege delen av kartblad Nordaustlandet SW hovudsakleg er kartlagd av geologar frå russiske PMGRE (Poljarnaja Morskaja Geologorazvedočnaja Ėkspedicija = Polar maringeologisk ekspedisjon).
PMGRE has provided map data for Norwegian Polar Institute's map series in the framework of a cooperation agreement.
PMGRE har bidrege med kartdata til kartserien til Norsk Polarinstitutt i ramma av ein samarbeidsavtale.
In addition, it incorporates more detailed map data from G.P. Halverson (Harvard University, MA, USA) from Gotiahalvøya between Wahlenbergfjorden and Murchisonfjorden.
Halverson (Harvard University, MA, USA) frå Gotiahalvøya mellom Wahlenbergfjorden og Murchisonfjorden.
The geology of the map area is twofold.
Geologien i kartområdet er todelt.
On Lomfjordhalvøya and in Gustav Adolf Land (Nordaustlandet south of Wahlenbergfjorden) the bedrock consists of horizontally lying sedimentary rocks of Carboniferous and Permian age, while the remaining areas consist of folded basement rocks stratigraphically located below the sediments.
På Lomfjordhalvøya og i Gustav Adolf Land (Nordaustlandet sør for Wahlenbergfjorden) består berggrunnen av horisontalt liggjande sedimentbergartar av karbonsk og permisk alder, mens dei andre områda består av folda grunnfjell som ligg stratigrafisk under sedimentbergartane.
This basement makes up most of Ny-Friesland and Nordaustlandet.
Dette grunnfjellet utgjer mesteparten av Ny-Friesland og Nordaustlandet.
The angular unconformity between the older, folded basement and the younger, flat-lying sediments is exposed at multiple locations around Lomfjorden and Wahlenbergfjorden.
Vinkeldiskordansen mellom eldre, falda grunnfjell og yngre, flattliggjande sedimentære bergartar er blotta fleire stader rundt Lomfjorden og Wahlenbergfjorden.
The Carboniferous and Permian sediments consist mostly of limestone and dolomite, with siliceous rocks (chert) and sandstone in the upper part.
Sedimentbergartane frå karbon- og permtida består for det meste av kalksteinar, med kiselrike bergartar (chert) og sandstein i den øvre delen.
These were deposited on a stable shelf (East Svalbard Platform).
Dei blei avsette på ein stabil kontinentalsokkel (Aust-Svalbard-plattforma).
Locally in Gustav Adolf Land Triassic shales occur on top.
På nokre stader i Gustav Adolf Land ligg leirskifer frå trias på toppen.
The sedimentary succession is intruded by sills (bedding-parallel igneous dykes), consisting of the basalt-like rock dolerite (Am. diabase).
Sedimentlagrekkja er intrudert av horisontale, magmatiske gangbergartar, som består av den basalt-liknande bergarten doleritt.
These intruded during the Early Cretaceous in large parts of the Arctic sedimentary basins.
Desse intruderte i tidlegkritt i store delar av dei arktiske sedimentbassenga.
The basement consists of two different complexes.
Grunnfjellet består av to ulike kompleks.
The youngest occurs in the western and central parts of the map area around Lomfjorden, Hinlopenstretet, Murchisonfjorden and Wahlenbergfjorden.
Det yngste finst i vestlege og sentrale delar av kartområdet, rundt Lomfjorden, Hinlopenstretet, Murchisonfjorden og Wahlenbergfjorden.
It is of Neoproterozoisk age and consists of clastic as well as carbonaceous sedimentary rocks.
Det har neoproterozoisk alder og består av klastiske og karbonatiske sedimentbergartar.
It contains among others tillites – glacial deposits from the Neoproterozoic glaciations, which some scholars believe extended worldwide at times.
Det inneheld mellom anna tillittar – isbreavsetnader frå dei neoproterozoiske istidene, som nokre forskarar trur var verdsomspennande til tider.
The second basement complex occurs northeast in the map area and consists of Meso - and Neoproterozoic, low-grade metamorphic rocks of sedimentary and volcanic origin, as well as and granite intruded during the Caledonian Orogeny in the Silurian period.
Det andre grunnfjellskomplekset finst nordaust i kartområdet og består av meso- og neoproterozoiske, låggrads omdanna bergartar av sedimentær og vulkansk opphav og granitt som intruderte under den kaledonske fjellkjededanninga i silurtida.
Now scientists have found that some key animals may be able to adapt over time but only under certain conditions.
På grunn av økte menneskelige utslipp av CO2 blir havet surere, og mange marine organismer blir utfordret.
These larvae then go through 12 molts before they emerge as adult copepods.
Når bestanden av disse blir mindre, faller også fiskebestanden i antall.
Small crustaceans, copepods of the species Pseudocalanus acuspes are of major importance as food for fish larvae in the Arctic Ocean and the North Atlantic.
Små hoppekreps av arten Pseudocalanus acuspes er ekstremt viktig som mat for fiskelarvene i Arktis og Nord-Atlanteren.
When copepod stocks decline, fish stocks also diminish.
Når bestanden av disse blir mindre, faller også fiskebestanden i antall.
Researchers Peter Thor, Norwegian Polar Institute, and Sam Dupont, University of Gothenburg, have carried out a number of experiments on these copepods to assess their sensitivity to ocean acidification.
Forskerne Peter Thor fra Norsk Polarinstitutt og Sam Dupont fra Universitetet i Gøteborg har gjort en rekke eksperimenter på disse hoppekrepsene.
For Pseudocalanus, a generation – from eggs to the adult stage – lasts approximately 60 days.
En generasjon for hoppekrepsene er omtrent 60 dager (fra egg til voksen).
The results have been published in the scientific journal Global Change Biology.
Artikkelen om forskningen er publisert i det anerkjente vitenskapelige tidsskriftet "Global Change Biology".
Ocean acidification, The Arctic, Marine ecosystems, Scientific research
Havforsuring, Arktis, Marine økosystemer, Forskning
Read the annual report.
Les årsrapporten.
Climate, Publications and maps
Klima, Publikasjoner og kart
Our field work is concluded, and the Norwegian Polar Institute is now monitoring the incoming ocean temperature, salinity and flourimetry (algae production) data from the areas whereever the seals travel.
Feltarbeidet er avsluttet, og Norsk Polarinstitutt følger nøye dataene som strømmer inn om havtemperatur, saltholdighet og algeproduksjon fra havområdene hvor selene befinner seg.
Ringed seals and ICE – third and last field report for 2010
Ringsel og ICE – tredje og siste rapport