natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Located at 78°54'29"N 11°52'53"E, 475 m.a.s.l. on the Zeppelin Mountain, just south of the research village Ny-Ålesund in Svalbard.
Ligger på 78°54'29"N 11°52'53"E, 475 moh. på Zeppelinfjellet, rett sør for forskningslandsbyen Ny-Ålesund på Svalbard.
Part of a network of very important global observatories for atmospheric measurements, and part of several regional and global monitoring networks.
Tilhører en gruppe av svært viktige globale observatorier for atmosfæriske målinger, og er en del av flere regionale og globale overvåkningsnettverk.
Owned by the Norwegian Polar Institute, which is responsible for development, maintenance, daily management and safety.
Eies sammen med det tilhørende taubaneanlegget av Norsk Polarinstitutt, som også har ansvar for utvikling, vedlikehold, daglig drift og sikkerhet.
Officially opened in 1990, but after some time of operation the building did not satisfy the requirements for operation of advanced instruments.
Offisielt åpnet i 1990, men etter en tids drift tilfredsstilte bygningen ikke lenger kravene som stilles for å kunne operere avanserte måleinstrumenter.
The old observatory was demolished in 1999, and a new one was built on the same location.
Det gamle observatoriet ble revet i 1999, og et nytt bygd på samme sted.
Officially re-opened in May 2000.
Offisielt nyåpnet i 2000.
Main focus areas
Viktigste fokusområder
greenhouse gases
klimagasser,
ozone
ozon,
persistent organic pollutants (POPs)
persistente organiske forbindelser,
aerosols
aerosoler,
environmental toxins
miljøgifter
Research on long-transported atmospheric contaminants.
Atmosfærisk langtransportert forurensning.
This includes (among others):
Inkluderer bl.a.
Characteristics of the Arctic atmosphere and studies of atmospheric processes and changes.
Karakteristikk av arktisk atmosfære og studier av atmosfæriske prosesser og endringer.
Measurements aimed at increasing the understanding of feedbacks between aerosols, clouds and radiation, and how these affect the Arctic climate.
Vekselvirkninger mellom aerosoler, skyer og stråling, og hvordan disse påvirker det arktiske klimaet.
A substantial amount of parameters are continually monitored at the Zeppelin Observatory.
Et stort antall parametere overvåkes kontinuerlig ved Zeppelinobservatoriet.
The Norwegian Institute for Air Research (NILU) and Stockholm University (SU) also offer their own overviews:
Norsk institutt for luftforskning (NILU) og Stockholms Universitet (SU) har også egne oversikter:
Measurements by NILU
NILUs målinger
Measurements by SU
SUs målinger
See also our overview of scientific publications using data from the Zeppelin Observatory.
Se også vår oversikt over vitenskapelige publikasjoner med data fra Zeppelinobservatoriet.
Atmospheric research in Ny-Ålesund
Atmosfæreforskning i Ny-Ålesund
The Zeppelin Observatory belongs to a group of very important global observatories for atmospheric measurements, and is part of several regional and global monitoring networks, such as:
Zeppelinobservatoriet tilhører en gruppe av svært viktige globale observatorier for atmosfæriske målinger, og er en del av flere regionale og globale overvåkningsnettverk, som:
Global Atmosphere Watch (WMO/GAW)
Global Atmosphere Watch (WMO/GAW)
The European Monitoring and Evaluation Programme (EMEP)
The European Monitoring and Evaluation Programme (EMEP)
Arctic Monitoring and Assessment Program (AMAP)
Arctic Monitoring and Assessment Programme (AMAP)
Advanced Global Atmospheric Gases Experiment (AGAGE)
Advanced Global Atmospheric Gases Experiment (AGAGE)
The atmospheric research in Ny-Ålesund is coordinated in the Atmosphere Research Flagship programme as part of the Ny-Ålesund Science Managers Committee (NySMAC) science plan.
Atmosfæreforskningen i Ny-Ålesund er koordinert i et flaggskipprogram som en del av Ny-Ålesund Science Managers Committee (NySMAC) sin forskningsplan.
The flagship programme aims to establish a unique international long-term atmospheric monitoring and observation platform supported by all research institutions represented in Ny-Ålesund.
Programmets formål er å etablere en unik internasjonal og langsiktig plattform for målinger og overvåkning, som støttes av alle forskningsinstituttene i Ny-Ålesund.
The flagship document also include appendices which give an overview of other atmospheric stations and atmospheric parameters measured in Ny-Ålesund:
Flaggskipdokumentet inneholder også vedlegg som gir en oversikt over andre atmosfæriske stasjoner og atmosfæreparametere målt i Ny-Ålesund:
Atmospheric research in Ny-Ålesund – a flagship programme (PDF 2.4MB)
Atmosfæreforskning i Ny-Ålesund – et flaggskipprogram (på engelsk) (PDF, 2,4 MB)
The Norwegian Polar Institute's radiation station at the Zeppelin Observatory has been measuring infrared and visible solar irradiance since 2012.
Polarinstituttets strålingsstasjon ved Zeppelinobservatoriet har målt infrarød og synlig solstråling siden 2012.
Photo: Vittorio Tulli
Foto: Vittorio Tulli
The Zeppelin Observatory has several air inlets, and also meteorological instruments, radiation instruments and other samplers mounted on the roof.
Zeppelinobservatoriet har flere luftinntak, samt meteorologiske instrumenter, strålingsinstrumenter og andre prøvetakere montert på taket.
The building itself consists of several rooms, where the users keep their instruments.
Selve observatoriet består av flere rom, hvor brukerne har sine måleinstrumenter.
One room, «the campaign-room», is reserved for project-based measurement campaigns.
Ett rom, «kampanjerommet», er reservert prosjektbaserte målekampanjer.
If you have questions regarding using the Zeppelin Observatory for performing measurements, please contact:
Forespørsel om bruk at Zeppelinobservatoriet til overvåkning/kampanje rettes til:
[javascript required to view e-mail address], eller
[javascript required to view e-mail address], eller
[javascript required to view e-mail address]
[javascript required to view e-mail address]
Your request should include a completed registration form (PDF 0.1MB).
Forespørselen må inkludere ferdig utfylt registreringsskjema (PDF, 0,1 MB).
Webcamera
Webkamera
Webcamera (updated every 10 minutes)
Webkamera (oppdateres hvert 10. minutt)
Archive: Previous webcamera photos
Arkiv: Tidligere bilder fra webkamera
Webcamera, panoramic, unstiched (updated dayly)
Webkamera, panorama, umontert (oppdateres daglig)
Time-lapse May–October 2015
Timelapse mai–oktober 2015
Strategic document for the Zeppelin Observatory 2014–2019 (PDF 0.7MB)
Strategisk dokument for Zeppelinobservatoriet 2014–2019 (PDF, 0.7MB)
Atmospheric research in Ny-Ålesund – a flagship programme (PDF 2.4MB)
Atmosfæreforskning i Ny-Ålesund – et flaggskipprogram (engelsk) (PDF, 2,4MB)
Overview: Measurements at the Zeppelin Observatory
Oversikt: Målinger ved Zeppelinobservatoriet
Overview: Scientific publications using data from the Zeppelin Observatory
Oversikt: Vitenskapelige publikasjoner med data fra Zeppelinobservatoriet
A better knowledge of the ice thickness distribution will help the assessment of changes in ice dynamics and vice versa.
Mer kunnskap om havistykkelse over større områder vil bidra til bedre forståelse av isdynamikk, og motsatt.
The snow cover is likely to play an increasingly important role regarding the seasonal development of the sea ice.
Snødekket vil sannsynligvis få økende betydning i de sesongmessige endringene i havisen.
Take off of the helicopter with the EM-bird.
Helikopter med EM-bird tar av.
On the sea ice, the EM31, a small version of the EM-bird, is used to get higher resolution sea ice thickness data.
På isen brukes en EM31, en mindre versjon av EM-bird, for å måle havisens tykkelse med større oppløsning.
The EM31 is mounted on a sledge so that it can be easily pulled along transects of several hundreds of meters length.
EM31-instrumentet er montert på en slede slik at det kan trekkes over avstander på flere hundre meter.
The Arctic summer sea ice cover has shrunk dramatically over the last three decades both regarding its extent and thickness.
Sommerhavisen i Arktis på har krympet drastisk i løpet av de siste tretti år, både i utstrekning og tykkelse.
We are using a helicopter-borne instrument based on an electromagnetic induction method, the EM-bird, as well as autonomous ice mass balance buoys and sonars on moorings to cover large spatial and temporal scales, respectively.
I tillegg har vi bøyer i isen som måler massebalanse over store geografiske områder, og sonarer er plassert på flere bøyerigger som måler ismassebalanse kontinuerlig på lang tidsskala.
This will contribute to the validation of satellite measurements and sea ice models.
Dette vil bidra til å validere resultater fra satelittmålinger og havismodeller.
We anticipate a continuation of the thinning of the Arctic sea ice cover with a larger fraction of first-year ice.
Vi forventer at isen i Arktis vil fortsette å bli tynnere, med en stadig større andel av førsteårsis.
This in turn will lead to a further decrease of sea ice volume, especially in summer.
Dette vil dermed lede til stadig mindre isvolum, spesielt på sommeren.
The thinning will also affect the ice dynamics.
Tynnere is vil også påvirke isdynamikken.
With our observations we aim to understand whether changes in the ice thickness distribution are due primarily to thermodynamic (i.e. temperature forced) or dynamic (i.e. wind and ocean current forced) deformations.
Gjennom våre observasjoner ønsker vi å forstå om endringen i havistykkelsen og variasjonene i denne først og fremst skyldes termodynamiske (forårsaket av forandringer i temperatur) eller dynamiske (påvirket av vind- og havstrømmer) endringer.
With a change in the Arctic climate, precipitation is likely to increase and the snow cover may play an increasingly important role.
En endring i det arktiske klimaet vil mest sannsynlig føre til økt nedbør, og dermed kan snødekket komme til å spille en stadig viktigere rolle.
Thinner ice is more susceptible to flooding and the effect of insulation by the snow cover is bigger compared to thick ice.
Tynnere is er mer sårbar for oversvømmelser, og effekten av snøisolasjon er større enn for tykk is.
Snow cover on sea ice also affects the transmission of light through the ice as more sunlight is reflected by snow than by bare ice, and snow is the base for melt ponds forming in summer months.
Snødekket på havis påvirker også hvor mye lys som slipper gjennom isen – siden mer sollys blir reflektert av snø enn av bar is.
During the ICE Fluxes field campaigns, we will therefore collect data on snow thickness and other parameters.
Gjennom ICE-havis’ feltarbeid vil vi derfor samle inn også data på snøtykkelse og andre parametere.
The ponds vary in area and depth depending on the ice type.
Dammene varierer i størrelse og dybde etter istype.
Melt ponds, snow coverage, and particles in the sea ice are also crucial to how much light will get through the ice and reach the upper ocean, where it can be used for biological activity and production.
Smeltedammer, snødekke, og partikler i havisen er også avgjørende for hvor mye av solinnstrålingen som når de øverste vannlagene – hvor sollyset nyttes til biologisk aktivitet og produksjon i næringskjeden.
Albedo measurements on sea ice.
Albedomålinger på havisen.
The instruments on the right measure the incoming radiation from the sun and the reflected light from the ice surface.
Instrumentet til høyre måler solinnstråling og hvor mye som reflekteres fra isoverflaten.
R/V Lance in a lead north of Svalbard.
RV «Lance» i en råk nord for Svalbard.
The sea ice is covered by melt ponds and very little snow, typical for the end of the summer melting season.
Havisen er dekket av smeltedammer og veldig lite snø, typisk for slutten av smeltesesongen.
In addition to regular seasonal changes, the Arctic sea ice is shifting from thick old ice to thinner young ice.
I tillegg til de vanlige sesongvariasjonene endrer havisen i Arktis seg fra tykk, gammel is til tynnere og yngre is.
With this, the seasonal progression of surface albedo, the amount of sunlight that is reflected by the sea ice, the snow, and the ocean surface, is changing as well.
Dermed endres med økt varmeinndeling også sesongmessig utvikling av overflatealbedo – mengden sollys som blir reflektert av havisen, snøen og havoverflaten.
During summer, heat from the sunlight changes and finally melts the snow and the surface of the sea ice.
Om sommeren smelter sollyset snøen og overflaten av havisen.
The melt water runs together into so-called melt ponds on the ice surface.
Smeltevannet samles i smeltedammer på isoverflaten.
These have a significantly lower albedo than snow or ice, so that with increasing melt pond coverage, more heat will be taken up and lead to more snow and ice melt.
Disse dammene har en mye lavere albedo enn snø og is, så med flere smeltedammer vil mer varme bli absorbert, noe som fører til enda mer smelting.
On thin young ice, melt ponds are commonly shallow but cover large areas while on old ice, they are deeper, smaller, but more numerous.
På tynn, ung is er disse smeltedammene grunne men dekker store områder.
Our results will be used to develop new techniques for specifying the albedo of sea ice in climate models, which is crucial for predicting the future evolution of sea ice in a changing climate.
Våre resultater vil bli brukt til å utvikle nye teknikker for beregning av albedo fra havis i klimamodeller, som er svært viktig for framskriving av havisutvikling i forbindelse med globale klimaendringer.
The amount of light that gets through to the underside of the ice depends on the presence of snow and melt ponds and on the properties of the sea ice – e.g. whether it is very salty, includes a lot of air bubbles or pockets of highly saline water, has had dust or soot deposited on it, or has algae living within it.
Mengden lys som slipper gjennom til undersiden av isen avhenger av snø og smeltedammer oppå isen, og på egenskapene til havisen – for eksempel om den er svært saltholdig, har mange luftbobler eller om det er lommer med svært saltholdig vann, om isen inneholder støv eller sot eller om det lever alger i isen.
With reduced ice coverage, the optical properties of the sea water in the Arctic Ocean are becoming more important both for the heat uptake by the ocean and the light availability for biological productivity.
Et stadig mindre havisdekke i Arktis gjør de optiske egenskapene til sjøvannet i Arktis mer viktig, både for opptaket av varme i havet og lystilgjengeligheten for biologisk produksjon.
The main factors controlling the transmission of light through the water are sediments from river input and suspended organic material.
Hovedfaktorene som kontrollerer lysgjennomtrengeligheten i vannet er sedimenter fra elver og oppløst organisk materiale i vannet.
Our studies will provide methods for including the factors controlling the transparency of water in the Arctic Ocean and the exposure of the ocean to sunlight in ocean and climate models.
Våre studier vil utvikle metoder for beregningen av de faktorer som kontrollerer lysgjennomtrengeligheten i havet og solinnstrålingen til havet, for bruk i hav- og klimamodeller.
In the Arctic, the properties of the sea ice, especially the roughness at the surface and the underside, significantly affect processes that control mixing.
I Arktis påvirker havisens egenskaper, særlig strukturen på overflaten og undersiden av isen, prosessene som bestemmer denne utvekslingen.
ICE Fluxes aim to create an observational dataset that will help to improve our understanding and lead to better representation of these processes in climate models.
ICE-havis har som mål å bygge opp et datasett av observasjoner som kan bidra til bedre forståelse av disse prosessene, og en forbedring av disse prosessene i modeller.
Turbulence measurements from the ship are done with the free falling instrument.
Målinger av turbulens utføres fra skip med fritthengende instrumenter.
The moving ice is a rather challenging obstacle at times!
Isen – som stadig beveger seg – gir ofte store utfordringer.
The EM-bird above an ice floe consisting of one big ridge.
EM-bird-instrumentet henger over et isflak som består av én stor skrugard.
Features such as this ridge stick out over level ice both on the surface and on the underside and therefore alter the flow of wind and water currents, creating turbulence and mixing.
Strukturer som skrugarder finnes både på oversiden og undersiden av isen, og de bidrar til å endre vind- og havstrømmer rundt isen, og skaper dermed turbulens og vertikal utveksling.
In the Arctic Ocean, a sharp change in salinity and temperature causes density changes that separate cold, fresh Arctic water and the sea ice cover at the top from warm, salty Atlantic Water below.
I Polhavet skaper store forskjeller i saltholdighet og temperatur, og de tetthetsforskjellene et fysisk skille mellom kaldt, ferskt arktisk vann (med havis) øverst, og varmt, salt atlanterhavsvann under.
This gradient is a barrier for vertical heat flux towards the ice.
Gradienten skaper en barriere som hindrer varmetransport mot isen.
The warm Atlantic Water flows around the Arctic Ocean, following the steep and inhomogeneous continental shelf slope around the Arctic Basin, making prediction of vertical mixing difficult.
Det varme atlanterhavsvannet flyter rundt havet i Arktis langs den bratte og ujevne kontinentalsokkelen rundt Polbassenget, og gjør det vanskelig å beregne den vertikale utvekslingen mellom vannmassene.
We are studying the role of wind-induced ice and water motions, shear currents, tides, internal waves, the effect of the ice cover and other physical processes in the upper ocean in forcing vertical mixing, as well as the effect they have on the stratification.
Vi studerer hvilke roller vindskapt bevegelse i is og vann, strømmer, tidevann, indre bølger, effekten av havis og andre fysiske prosesser i det øvre vannlaget har som drivere av vertikal utveksling, i tillegg til hvilke effekter disse prosessene har på lagdelingen i havet.
This new knowledge will be used to improve the representation of these processes in ocean and climate models.
Den nye kunnskapen vil bli benyttet til å forbedre representasjonen av disse prosessene i hav- og klimamodeller.
The lower atmosphere in the Arctic often has a very different vertical structure than that at lower latitudes.
Den nedre delen av atmosfæren i Arktis har ofte en vertikal struktur som er svært forskjellig fra den på lavere breddegrader.
At high latitudes, the limited amount of sunlight reaching the surface leads to long periods of surface cooling, causing the air to be coldest at the surface, and warming with height.
På høye breddegrader fører begrenset solinnstråling til jordoverflaten til lange perioder med nedkjøling, noe som gjør luften nært overflaten kaldere, og luften lengre opp varmere.
This temperature structure means the air at lower levels is much denser than the air just above, which limits vertical mixing.
Denne temperaturfordelingen betyr at luften nærmest jorda er mye tyngre enn lufta høyere opp, og dette begrenser vertikal utveksling.
This means that processes controlling heat, water vapour, carbon dioxide, and other fluxes to the surface are very different from the much better understood processes controlling these fluxes in the mid-latitude atmosphere.
Det fører til at prosesser som kontrollerer varme, fordamping, karbondioksid og andre utvekslinger med overflaten er veldig forskjellige fra de på lavere breddegrader – og de sistnevnte er mer studert og bedre forstått.
Our measurement of these fluxes will also lead to a better representation of these processes in atmospheric and climate models.
Våre målinger av vertikal utveksling vil forbedre bidraget fra disse prosessene i atmosfæriske modeller og klimamodeller.
This roughness of the ice causes horizontal variations in the speed of the water near the ice-ocean interface, which in turn creates vertical mixing.
Denne ujevnheten i isen skaper variasjoner i hastigheten til vannet nær grenseflaten mellom is og hav, og dette bidrar til vertikal utveksling.
Similar effects take place at the sea ice-atmosphere boundary.
Tilsvarende effekter finner sted i overgangen mellom havis og atmosfæren.
Norwegian Polar Institute conducts research on species that are particularly vulnerable to climate change, particularly those who depend on ice for their survival.
Norsk Polarinstitutt forsker på arter som er særlig utsatt for klimaendringene, spesielt de som er avhengig av is for å overleve.
ICE ecosystems
ICE-økosystemer
In a warmer Arctic, indigenous species that are dependent upon ice will be exposed to great changes in habitat.
I et varmere Arktis vil stedegne isavhengige arter bli utsatt for store habitatendringer.
The expected physical changes in the environment, the most important of which are a dramatic reduction in the extent of the sea ice and higher water and air temperatures, will lead to the disappearance of habitats where some species of mammals (including seals and polar bears) reproduce and forage (areas where they seek and eat food).
De forventede fysiske endringene i miljøet, som da i første rekke er en dramatisk reduksjon i utbredelsen av sjøisen og økt vann- og lufttemperatur, vil føre til at reproduksjons- og furasjeringshabitater – områder hvor de leter opp mat og spiser – for enkelte pattedyrarter (blant annet selarter og isbjørn) forsvinner.
In addition, the availability of valuable resting and transport “corridors” for other species (including seabirds) which roam over large areas of what are normally ice-filled waters is reduced.
I tillegg reduseres tilgjengeligheten av viktige hvile/transport-«korridorer» for andre dyrearter (deriblant sjøfugler) som vandrer over store områder gjennom det som normalt er isfylte farvann.
Through ICE ecosystems, the Norwegian Polar Institute focuses on indigenous, arctic, ice-associated species which are among those most threatened by the coming changes in climate; ice fauna, zooplankton, polar cod, polar bear, ringed seal and ivory gull.
Norsk Polarinstitutt fokuserer gjennom ICE-økosystemer på stedegne, arktiske, isassosierte arter som er blant de som er mest truet av de kommende klimaendringene; isfauna, dyreplankton, polartorsk, isbjørn, ringsel og ismåke.
Ocean acidification and ecosystems in northern waters
Havforsuring og økosystemer i nordlige farvann
CO2 dissolves more readily in cold water than warmer water, which means that northern waters are more prone to ocean acidification.
I kaldere vann løses CO2 lettere enn i varmere vann, noe som betyr at nordlige farvann er mer utsatte for havforsuring.
More acidic seas can influence lime-forming organisms, and may affect primary production, zooplankton communities and early life stages of vertebrates like fish larvae, and may therefore be important for the management and commercial exploitation of living marine resources.
Surere hav kan påvirke kalkdannende organismer, og kan affektere primærproduksjon, dyreplanktonsamfunn og tidlige livsstadier av virveldyr slik som fiskelarver, og kan derfor ha betydning for forvaltning og kommersiell utnyttelse av levende marine ressurser.
This is one of the research flagships of the Fram Centre in Tromsø.
Dette er et av forskningsflaggskipene til Framsenteret i Tromsø.
The work is led by the Norwegian Polar Institute and the Norwegian Institute for Marine Research.
Arbeidet ledes av Norsk Polarinstitutt og Havforskningsinstituttet.
A warmer Arctic influences the wildlife and the environment associated with the sea.
Et varmere Arktis påvirker dyrelivet og miljøet knyttet til havet.
Indigenous species that are dependent upon ice will be exposed to great changes in their habitat.
Stedegne isavhengige arter bli utsatt for store habitatendringer.
More about marine ecosystems
Mer om marine økosystemer
More projects on marine ecosystems
Flere prosjekter om marine økosystemer
Wildlife in the Arctic
Dyreliv i Arktis
The effect of climate change on polar ecosystems
Klimaendringer og effekter på økosystemer i havet
Allison Bailey has successfully defended her Ph.D.
Forskning viser at bløtdyret vingesnegle sliter med å danne skall.
Friday May 12 2017
Årsaken kan være økt havforsuring.
New film from the thin ice studies in the Arctic: N-ICE2015
fredag 01. september 2017
Now you can watch a film from the project.
Et nytt regime for livet i arktiske havområder
Thursday May 28 2015
onsdag 17. mai 2017