natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The celebration of World Environment Day in Tromsø has been a success, with many visitors from 35 nations.
Feiringen i Tromsø av Verdens miljøverndag har vært en stor suksess med besøkende fra 35 land.
The Norwegian Broadcasting Corporation NRK has covered most of the events.
NRK Troms og Finnmark har fulgt de fleste begivenhetene og har bilder og webcast fra blant annet klimakonferansen.
Program Nordic Perspectives 5. juni 2007
Program Nordic Perspectives 5. juni 2007
To learn more about us, see the key info about the Norwegian Polar Institute.
Vil du vite mer oss, se nøkkelinformasjon om Norsk Polarinstitutt.
Deadline
Søknadsfrist
Materialforvalter, Ny-Ålesund (åremål)
Materialforvalter, Ny-Ålesund (åremål)
Artic section
Arktisseksjonen
Sea ice research scientist
Havisforskar
Oceans and sea ice section
Seksjon for hav og havis
Listing fetched from jobbnorge.no
Liste hentet fra jobbnorge.no
Currently available positions
Ledige stillinger akkurat nå
Glaucous gulls and ivory gulls consume fat from mammals with high concentrations of pollutants.
Polarmåke og ismåke får i seg fett fra pattedyr med høye konsentrasjoner av miljøgifter.
Glaucous gull
Polarmåke
Birds with a high content of contaminants suffer disturbances in their hormones which change their breeding behaviour and thus affect the survival of their chicks.
Eksempler på slike effekter er at fugler med høyt innhold av miljøgifter har hormonforstyrrelser, noe som er vist å gi utslag i endret hekkeadferd hvilket igjen påvirker fugleungens overlevelse.
The glaucous gull population on Bjørnøya (Bear Island) has shown a negative development, declining by 60 % since the 1990s.
Bestanden av polarmåke på Bjørnøya har vist en negativ utvikling og gått ned med 60 % fra 1990-tallet.
The ivory gull is even more exposed than the glaucous gull since it feeds at several levels in the food chain, eating zooplankton, small fish and carrion from marine mammals.
Ismåken er enda mer utsatt enn polarmåke, siden den spiser på flere nivåer i næringskjeden.
As the contaminant level in ivory gulls exceeds that measured in glaucous gull eggs, it is possible that deleterious effects may also occur in ivory gulls, but this has not been investigated.
Nivået av miljøgifter i ismåker overstiger nivåene målt i egg fra polarmåke, og det er derfor mulig at helseskadelige effekter også kan forekomme hos ismåker, men dette er ikke undersøkt.
Contaminants in Brünnich’s guillemot
Miljøgifter i polarlomvi
Contaminants in glaucous gull
Miljøgifter i polarmåke
Contaminants can affect arctic foxes in periods when they are starving or the females are suckling.
Miljøgifter kan påvirke fjellreven i perioder med sult eller i perioder når revemor dier.
The fat reserves of Arctic foxes change dramatically through the year, making them especially vulnerable because contaminants stored in adipose tissue may be liberated when the fat stores are burnt.
Fjellrevens fettreserver endres dramatisk gjennom året, noe som igjen gjør den spesielt sårbar fordi miljøgiftene som er lagret i fettvev vil kunne frigjøres når fettlagrene forbrennes.
Large, natural, annual fluctuations in the storing of body fat mean that toxins may be liberated from adipose tissue in the form of lipids to internal organs like the liver and brain.
Store årlige naturlige svingninger i deponering av kroppsfett gir mulighet for å frigjøre giftstoffer fra lagringsvev som fett, til effektorganer som lever og hjerne.
The highest level of lipids, over 20 %, is attained in November-December and it is reduced during the spring to a minimum of 6 % in summer.
Det høyeste fettnivået på over 20 % nås i november-desember og reduseres i løpet av våren til et minimum på 6 % om sommeren.
The Arctic fox also experiences extreme variations in its fat reserves through the winter in periods when food is in short supply.
I tillegg opplever fjellreven ekstreme variasjoner i fettreservene gjennom vinteren i perioder med liten mattilgang.
Animals that are in good health have been found to have lower levels of contaminants than unfit ones.
Det er vist at dyr i god kondisjon har lavere nivåer av miljøgifter enn dyr i dårlig kondisjon.
Arctic foxes have little body fat when they are experiencing a comparatively high degree of physiological stress in the breeding season in spring and summer, and in periods when they are hungry in winter.
Fjellrev har lite kroppsfett i de periodene de opplever relativt høy grad av fysiologisk stress i yngleperioden vår/sommer, og i sultperioder gjennom vinteren.
We know very little about the effects the high levels of contaminants have on, for example, a suckling mother and her cubs, or a fox that cannot find food and has to burn its lipid reserves in winter.
Vi vet svært lite om hvilke effekter de høye nivåene av miljøgifter har på f.eks. en diende revemor og hennes valper, eller på en rev som ikke finner mat og må tære på fettreservene sine om vinteren.
An impairment of their immune system has been found in sledge dogs in Greenland after they have been fed whale blubber containing high levels of contaminants.
Det er funnet svekkelser i immunsystemet til sledehunder på Grønland etter foring med hvalspekk som inneholder høye nivåer av miljøgifter.
It is therefore likely that the current high level of contaminants may have negative effects on the immune and reproductive systems of the Arctic fox.
Det kan derfor være grunn til å tro at dagens høye miljøgift nivå kan ha negativ effekt på fjellrevens immun- og reproduksjonsystem.
MOSJ (Environmental Monitoring in Svalbard og Jan Mayen) indicators:
MOSJ-indikatorer (Miljøovervåking Svalbard og Jan Mayen):
Contaminants in Arctic fox
Miljøgifter i fjellrev
In many ways, the Arctic acts as an indicator region for known and new pollutants.
Arktis fungerer på mange måter som indikatorregion for kjente og nye miljøgifter.
If a pollutant is found in the Arctic, it is an indication that the substance has been transported a long distance, is poorly degradable and is taken up in organisms.
Finner man en miljøgift i Arktis, er det en indikasjon på at stoffet er transportert over lange avstander, er lite nedbrytbart og at det tas opp i organismer.
In some areas, such high concentrations of certain kinds of pollutants have been measured that they are a cause of concern for scientists and the authorities.
I noen områder er det målt så høye konsentrasjoner av visse typer miljøgifter at det har skapt bekymring hos forskere og myndigheter.
More on pollutants in the Arctic
Mer om miljøgifter i Arktis
Norwegian Polar Institute research on pollutants acquires knowledge which enhances our understanding of pollution, its sources and its biological effects in the European Arctic.
Norsk Polarinstitutts forskning på miljøgifter samler kunnskap som øker vår forståelse av forurensning, forurensningens kilder og biologiske effekter i europeisk Arktis.
Latest articles on pollutants in the Arctic
Siste artikler om miljøgifter i Arktis
Tuesday May 03 2011
onsdag 19. juli 2017
Tuesday December 08 2009
fredag 27. januar 2017
Thursday August 07 2008
onsdag 18. mai 2016
Mercury in marine food webs in Svalbard
På eksklusiv liste
Species at the top of the Arctic food chain have higher levels of mercury than animals further down in the food chain, according to a new report published by the Norwegian Polar Institute.
Aftenposten trekker frem Geir Wing Gabrielsen, seniorforsker ved Norsk Polarinstitutt, som en av 25 forskere leserne bør kjenne til.
Monday May 26 2008
tirsdag 26. april 2016
Transport of pollutants to the Arctic.
Transport av miljøgifter.
Illustration: Norwegian Polar Institute More articles on pollutants in the Arctic
Illustrasjon: Norsk Polarinstitutt Flere artikler om miljøgifter i Arktis
This natural circulation process supplies the Arctic with contaminants which derive from sources close to densely populated, industrialised parts of the planet.
Denne naturlige sirkulasjonsprosessen forsyner Arktis med miljøgifter som kommer fra kilder nærmere tett befolkede, industrialiserte strøk på kloden.
Physical environment
Fysisk miljø
Atmospheric pollution is monitored in the Norwegian part of the Arctic at the Zeppelin Station in Ny-Ålesund.
Forurensning til luft overvåkes i norsk del av Arktis i Ny-Ålesund, på Zeppelinstasjonen.
The monitoring focuses on compounds associated with acidification and top dressing, greenhouse gases, organic pollutants and heavy metals.
Overvåkingen fokuserer på forbindelser knyttet til forsuring og overgjødsling, klimagasser, organiske miljøgifter og tungmetaller.
Acid precipitation was a major environmental problem until around the 1970s.
Sur nedbør var et stort miljøproblem frem til rundt 1970-tallet.
The problem is caused by nitrogen and sulphur compounds in the atmosphere, and subsequent acid precipitation.
Problemet skyldes nitrogen og svovelforbindelser i atmosfæren, og påfølgende sur nedbør.
Sulphur is a greater problem than nitrogen in the Arctic.
I Arktis er svovel et større problem enn nitrogen.
Experience has shown that discharges from Russia and to some extent Eurasia are the principal sources of sulphur and nitrate compounds measured in the Norwegian part of the Arctic.
Erfaringsmessig er utslipp fra Russland og noe fra Eurasia hovedkildene til svovel- og nitratforbindelsene som måles i norsk del av Arktis.
An evaluation in the 1990s revealed that about 5 % of ice-free areas with vegetation showed effects of acid precipitation.
En evaluering på 1990-tallet viste at ca 5 % av isfritt område med vegetasjon viste effekter av sur nedbør.
The discharges have been substantially reduced since then, and measurements of sulphur compounds at the Zeppelin Station showed a reduction of as much as 61 % from 1980 to 2010.
I ettertid er utslippene betraktelig redusert, og målingene av svovelforbindelser fra Zeppelinstajonen viser at nedgangen er på hele 61 % fra 1980 til 2010.
Heavy metals are emitted in connection with traffic and industry.
Tungmetaller slippes ut i forbindelse med trafikk og industri.
In nature, heavy metals affect both people and wildlife.
I naturen har tungmetaller effekter på både mennesker og dyr.
The Zeppelin Station measurements show that lead levels were reduced by 30 % from 1994 to 2010.
Målingene fra Zeppelinstasjonen viser at nivåene av bly har blitt redusert med 30 % fra 1994 til 2010.
The shift from leaded to unleaded petrol contributed to this reduction worldwide.
Overgangen fra blyholdig til blyfri bensin har bidratt til denne reduksjonen på verdensbasis.
Persistent organic pollutants (POPs) are a special problem for wildlife in the Arctic because they are fat-soluble and arctic animals are dependent upon stores of fat to insulate them against the cold.
Stabile organiske miljøgifter (POP-er) representerer et særlig problem for nettopp dyr i Arktis, da disse er fettløselige og arktiske dyr er avhengige av fettlagre for å isolere mot kulden.
The POPs accumulate in the fatty tissue and are liberated to other parts of the body when the animal is starving or fasting.
POP-ene hoper seg opp i fettvevet og slippes løs i kroppen i perioder med sult eller faste.
POPs are measured at the Zeppelin Station, and 2011 stood out by having the lowest ever annual mean for several of the most common POPs, such as PCBs .
POP-er måles på Zeppelinstasjonen, og 2011 utmerket seg med det laveste årsmiddel for en rekke av de mest vanlige av disse, som PCB .
HCB has increased a little in Arctic air masses each year since 2007.
HCB har steget litt i arktiske luftmasser hvert år siden 2007.
According to the Management plan for Lofoten and the Barents Sea (2010), these waters are clean and rich in life, and have a low level of pollution.
I henhold til Forvaltningsplanen for Lofoten og Barentshavet (2010) er havområdet rent og rikt, og med et lavt forurensningsnivå.
The reprocessing plants for nuclear waste at Sellafield and Cap de la Hague are sources of technetium-99, a radioactive [tooltip id={isotop}]isotope[/tooltip].
Gjenvinningsanleggene for atomavfall i Sellafield og Cap de la Hague er kilder til technetium-99, en radioaktiv [tooltip id={isotop}]isotop[/tooltip].
Seawater in Kongsfjorden in Svalbard and off Jan Mayen is monitored to try to track nuclear waste emissions.
Havvann i Kongsfjorden på Svalbard og Jan Mayen overvåkes med tanke på å spore utslipp fra nettopp atomavfall.
Technetium-99 emissions rose greatly in the mid-1990s and this was reflected in the measurements, but they have declined since then.
Utslippene av technetium-99 økte kraftig på midten av 1990-tallet, noe som gjenspeiles i målingene, men de har siden blitt redusert.
MOSJ indiCATORS (Environmental monitoring in Svalbard and Jan Mayen):
MOSJ-indikatorer (Miljøovervåking Svalbard og Jan Mayen):
Radioactivity in seawater
Radioaktivitet i sjøvann
Atmospheric pollution; organic pollutants
Forurensning i luft; organiske miljøgifter
Atmospheric pollution; heavy metals
Forurensning i luft; tungmetaller
Atmospheric pollution; nitrogen and sulphur
Forurensning i luft; nitrogen og svovel
The Arctic fox in Svalbard belongs to the ecotype, coastal fox, which mainly subsists on birds and carrion.
Fjellreven på Svalbard tilhører økotypen kystrev som hovedsakelig livnærer seg av fugl og åtsler.
The arctic fox is a top predator, linked to all the main groups of animals in the archipelago, and utilises both the terrestrial and marine food chains.
Fjellreven her er en topp-predator koblet til alle hovedgrupper av dyr på øygruppen og høster både av den landbaserte og marine næringskjeden.
The levels in arctic foxes in Svalbard exceed those found in Alaska, Canada and Iceland.
Nivåene hos fellrev fra Svalbard er høyere enn de vi finner i Alaska, Canada og på Island.
A study of young arctic foxes from West Spitsbergen has shown a reduction in persistent organic pollutants between 1997 and 2010 (Andersen et al. unpublished).
En studie på unge fjellrev fra vest-Spitsbergen viser nedgang av persistente organiske miljøgifter mellom 1997–2010 (Andersen et al.
It mainly eats seals, such as the ringed seal, which it hunts on the ice.
Den spiser i all hovedsak sel, som ringsel, som den jakter på isen.
Polar bears are extremely dependent upon sea ice for hunting and living on, and will be affected by changes in the ice.
Isbjørn er svært avhengig av havis for jakt og som oppholdssted, og den vil påvirkes av endringer i isen.
As a top predator in the marine food web, it is exposed to high levels of contaminants, especially the persistent organic pollutants.
Som toppredator i det marine næringsnettet er den utsatt for høye nivåer av miljøgifter, spesielt de stabile organiske miljøgiftene.
These are slowly degradable contaminants which are stored in fat and increase in concentration up the food chain.
Dette er tungt nedbrytbare miljøgifter som lagres i fett og øker i konsentrasjon oppover i næringskjeden.
Like the ringed seal, the polar bear is exposed to both pollution and decreasing sea ice.
Isbjørnen er i likhet med ringsel utsatt for både forurensning og minkende havis.
Effects from persistent organic pollutants have been demonstrated on the hormone, vitamin, enzyme, and immune systems of polar bears.
Det er påvist effekter fra stabile organiske miljøgifter på isbjørnens hormon-, vitamin-, enzym-, og immunsystem.
This is a stress factor which may pose a threat to the population in Svalbard.
Dette er stressfaktorer som kan være en trussel mot bestanden på Svalbard.
In addition, it has been observed that higher mortalities of cubs coincide with higher contaminant loads in Svalbard and Franz Josef Land compared with Russia, Alaska and Greenland.
I tillegg ser man at høyere ungedødelighet sammenfaller med høyere miljøgiftbelastning på Svalbard og Frans Josefs land, sammenlignet med Russland, Alaska og Grønland.
This indicates that the reproductive ability of the polar bear may also be weakened by contaminants.
Dette indikerer at også isbjørnens reproduksjonsevne kan svekkes av miljøgifter.
Ringed seals form an important food item for polar bears, and they in turn feed on such creatures as crustaceans and polar cod.
Et viktig næringsemne for isbjørnen er ringsel, som igjen ernærer seg av blant annet krepsdyr og polartorsk.
The content of contaminants in ringed seals was investigated in 1996 and 2004, and PCB levels fell significantly in this period.
Miljøgiftinnholdet i ringsel er undersøkt i 1996 og 2004, og nivåene av PCB sank betydelige i denne perioden.
A number of seabirds in the Arctic are high in food chains, even though they are not top predators.
En rekke sjøfugler i Arktis befinner seg høyt oppe i næringskjeder, selv om de ikke er toppredatorer.
Some are carrion eaters and consume remains of marine mammals which have a high content of contaminants.
Noen er åtseletere, og de spiser på åtsler av sjøpattedyr med høyt innhold av miljøgifter.
Others, like the Brünnich’s guillemot, consume fat-rich fish like capelin, and also polar cod.
Andre, som polarlomvi, spiser på fettrike fisker som lodde, men også polartosk.
Brünnich’s guillemot eggs were analysed for contaminants in 1993, 2002-2003 and 2007.
Egg fra polarlomvi (1993, 2002/2003 og 2007) er analysert for miljøgifter.
The trends for PCBs, DDE (a breakdown product of DDT ) and toxaphene are declining, whereas HCB remains unchanged.
Trenden for PCB, DDE (nedbrytningsprodukt av DDT ), og toksafen er alle nedadgående, mens HCB er uforandret.
The glaucous gull is at the peak of the food chain.
Når det gjelder polarmåke, befinner denne seg på toppen av næringskjeden.
Measurements performed on glaucous gulls on Bjørnøya (Bear Island) from 1972 to 2006 revealed high levels of “old” organic pollutants, such as PCBs, DDT, chlordane and HCB, and in part high levels of “new” pollutants such as brominated flame retardants and fluorinated compounds.
Målinger fra 1972 frem til 2006 av polarmåke på Bjørnøya har vist høye nivåer av organiske «gamle» miljøgifter som PCB, DDT, klordan og HCB, og til dels høye nivåer av «nye» miljøgifter som bromerte flammehemmere og fluorforbindelser.
The pollutant load has had significant consequences for the health of glaucous gulls on Bjørnøya in the Barents Sea.
Miljøgiftbelastningen har hatt betydelige konsekvenser for helsen til polarmåkene på Bjørnøya i Barentshavet.
Effects have been demonstrated on the enzyme and immune defence systems, hormones, reproduction and survival.
Det er påvist effekter på enzymsystem, immunforsvar, hormoner, reproduksjon og overlevelse.
Some glaucous gulls on Bjørnøya eat large numbers of seabird eggs and chicks during the breeding period, and this part of the population is particularly exposed to the highest levels of contaminants.
Deler av bestanden av polarmåker på Bjørnøya spiser mye sjøfuglegg og kyllinger i hekkeperioden, og denne delen av bestanden er spesielt utsatt for de høyeste nivåene av miljøgifter.
The most serious effects have been found in these birds, but negative effects in birds away from Bjørnøya have also been found.
Det er hos disse fuglene at de sterkeste effektene er funnet, men negative effekter hos fugler utenfor Bjørnøya er også påvist.
Polar cod and capelin are key species in the arctic ecosystem, and both are being monitored with a view to their contaminant load.
Polartorsk og lodde er to nøkkelarter i det arktiske økosystemet, og begge overvåkes med tanke på miljøgiftbelastning.
Since both species are important food items for other fish-eating fish and for seals, whales and seabirds, this monitoring will provide better information about the bioconcentration up the food chain.
Siden begge artene er viktige næringsemner for andre fiskespisende fisker og for sel, hval og sjøfugl, vil denne overvåkingen bedre kunnskapen vår om oppkonsentrering i næringskjeden.
In general, the levels of organic pollutants are very low in both polar cod and capelin, and it is believed that neither of these species suffers any effects of a contamination load.
Generelt er nivåene av organiske miljøgifter svært lave i både polartorsk og lodde, og en antar at det ikke er effekter på noen av artene som følge av miljøgiftbelastningen.
MOSJ indicators (Environmental monitoring in Svalbard and Jan Mayen):
MOSJ-indikatorer (Miljøovervåking Svalbard og Jan Mayen):
Contaminants in Polar cod
Miljøgifter i polartorsk
Contaminants in Capelin
Miljøgifter i lodde
Contaminants in Glaucous gull
Miljøgifter i polarmåke
Contaminants in Polar bear
Miljøgifter i isbjørn
Contaminants in Ringed seal
Miljøgifter i ringsel
Chemicals in Arctic fox
Miljøgifter i fjellrev
Contaminants that are transported in the atmosphere follow the seasonal fluctuations of the air masses, and levels therefore vary through the year.
Miljøgifter som transporteres med atmosfæren følger luftmassenes sesongmessige svingninger, og nivåene varierer derfor gjennom året.
The levels of other contaminants vary as a result of efforts made by management authorities through international conventions, for example, and we can consequently see declining trends of contaminants in the Arctic.
Nivåene av andre miljøgifter varierer som et resultat av tiltak gjennomført av forvaltningen gjennom eksempelvis internasjonale konvensjoner, og som et resultat kan vi se nedadgående trender av miljøgifter i Arktis.
Organic pollutants
Organiske miljøgifter
Time trends for organic pollutants in the Norwegian part of the Arctic vary considerably, depending upon the substances and where they are measured.
Tidstrender av organiske miljøgifter i norsk del av Arktis varierer betydelig, avhengig av hvilke stoffer og hvor det måles.
The air measurements show a rising trend for HCB , varying trends for PCB s and declining trends for HCH , [tooltip id={chlordanes}]chlordanes[/tooltip] and DDT .
Luftmålingene viser en stigende trend for HCB , varierende trender for PCB -er og nedadgående trender for HCH , klordaner og DDT .
No trends have been observed for PBDE , PFAS or TBA, which have been monitored in the air since 2006.
Det er ikke observert noen trender for PBDE , PFAS eller TBA, som er overvåket i luft siden 2006.
Compared with other parts of the Arctic, high PCB levels have been measured in the air and in lake sediments from Svalbard.
Sammenlignet med andre områder i Arktis er det målt høye nivåer av PCB i luft og i innsjøsedimenter fra Svalbard.
The PCB levels in wildlife from Norwegian arctic areas show a declining trend.
Nivåene av PCB i dyr fra de norske arktiske områdene viser en nedadgående trend.
However, PCBs are still the predominant contaminant in the Arctic.
Imidlertid er PCB fortsatt den dominerende miljøgiften i Arktis.
Since PCBs degrade slowly, they will remain in the environment for many more decades.
Siden PCB brytes så sakte ned, vil denne miljøgiften forbli i miljøet i mange tiår fremover.
The chlorinated herbicides show more varying trends, but the main trend seems to be declining levels.
De klorerte plantevernmidlene viser mer varierende trender, men hovedtrenden synes å være avtagende nivåer.
Groups of brominated compounds like PBDE and PBB have been observed to be declining, whereas other brominated compounds like α-HBCD are rising.
Grupper av bromerte forbindelser som PBDE og PBB er observert å avta, mens andre bromerte forbindelser som α-HBCD øker.
The time trends for fluorinated compounds in the Arctic are not clear and vary from one to another.
Tidstrendene for fluorforbindelser i Arktis er uklare og varierer mellom stoffene.
Management measures such as bans and phasing out lead to reductions in emissions and transport.
Forvaltningstiltak som forbud og utfasing fører til reduksjoner i utslipp og tilførsler.
Substances like PCBs and chlorinated sprays are decreasing because bans on their manufacture and use have been introduced, whereas concentrations are increasing for substances that have not been banned internationally, for instance HBCD and some of the fluorinated compounds.
Vi ser at stoffer som PCB og klorerte sprøytemidler avtar fordi det er innført forbud mot produksjon og bruk, mens konsentrasjonene øker for stoffer hvor det ikke er innført internasjonalt forbud, for eksempel HBCD og noen av fluorforbindelsene.