natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Status and prospects
Status og framtid
Over the past couple decades, significant warming has been registered in some parts of Antarctica and great changes are likely in the years to come.
Det er dei siste tiåra registrert betydelig oppvarming over enkelte delar av Antarktis, og det er venta betydelige endringar i åra som kommer.
More about future perspectives
Meir om status og framtid
Climate components
Klimakomponentar
More about climate components
Meir om klimakomponentar
Worldwide impact
Global tyding
The vast ice-bound expanses of Antarctica serve as a global thermostat, regulating the world’s climate system.
Dei enorme islagte områda i Antarktis fungerer som ein global termostat som regulerar jordas klimasystem.
More about worldwide impact
Meir om global tyding
Publications
Publikasjonar
Photos
Bilete
Links
Lenkar
Contact persons
Kontaktpersonar
Climate research at the Norwegian Polar Institute focuses especially on sea ice, glaciers, oceanography and marine ecosystems, and much of the research is coordinated through the Centre for Ice, Climate and Ecosystems (ICE).
Klimaforskinga ved Norsk Polarinstitutt fokuserer særleg på havis, isbreer, oseanografi og marine økosystem – og mykje av forskinga er koordinert gjennom Senter for is, klima og økosystemer – ICE.
Read more about our research on climate
Meir om vår klimaforsking
Projects
Prosjekt
More projects about climate
Fleire prosjekt om klima
Management processes
Forvaltningsprosessar
Intergovernmental Panel on Climate Change (IPPC)
FNs klimapanel (IPPC)
Fifth Assessment Report (AR5)
IPCCs femte hovudrapport
Fourth Assessment Report (AR4)
IPCCs fjerde hovudrapport
Latest articles on climate
Siste artikler om klima i Antarktis
Thursday March 16 2017
torsdag 27. august 2015
The results show that there are probably more polar bears than the last time the bears were counted.
De nyoppdagende kanalene kan gi svar på smelteprosessene i den antarktiske innlandsisen.
Wednesday December 23 2015
torsdag 06. februar 2014
More articles on climate
Flere artikler om klima i Antarktis
The International Polar Year lasts from 1 March 2007 until 1 March 2009, ensuring the inclusion of two full seasons in both hemispheres.
Det internasjonale polaråret går fra 1. mars 2007 til 1. mars 2009, slik at det dekker fulle sesonger både i nord og i sør.
The Norwegian Polar Institute is actively contributing with research and information to many of the IPY projects.
Norsk Polarinstitutt deltar aktivt med forskning, logistikk og formidling.
The Norwegian Polar Institute is leading five of Norway's 26 Polar Year projects and is a participant in eight others.
Norsk Polarinstitutt leder fem av de 26 nasjonale Polarår-prosjektene og er deltaker i ytterligere åtte.
In addition there are four projects defined as national Polar Year projects, but that receive financing from other sources than the funds earmarked by the Norwegian Research Council for International Polar Year projects.
I tillegg er det fire prosjekter som regnes som nasjonale Polarår-prosjekter, men som har finansiering utenom Forskningsråds bevilgning som er øremerket Polarår-prosjekt.
The Norwegian Polar Institute is a member of the national Polar Year committee and the sub-committees for popularizing and data management and heads the sub-committee for logistics.
Instituttet er deltaker i den nasjonale Polarårkomitéen og i undergruppene for formidling og datahåndtering, og leder undergruppen for logistikk.
In this manner researchers can explore the movement patterns, behaviour and habitat utilization of marine mammals in the polar regions.
Marine Mammals Exploring the Oceans Pole to Pole (MEOP): Dyptdykkende marine pattedyr får påsatt CTD datalogger som viser saltholdighet og temperatur.
The project will perform deployments on the deepest diving pinniped species in the Arctic and the Antarctic - hooded seals in the north and southern elephant seals in the south (Bouvetøya).
Prosjektet vil utstyre CTD-loggere på grønlandssel og klappmyss i Arktis og elefantsel, krabbeeter og Weddellsel i antarktiske farvann.
The multi-disciplinary mixture of classic oceanography and marine mammal ecology contained in this research programme will increase our understanding for the world’s oceans and the animals high up in the food chain that live there.
Den tverrfaglige blandingen av klassisk oseanografi og marine pattedyrs økologi i dette forskningsprogrammet vil bidra til å høyne vår forståelse for verdenshavene og dyrene høyest i næringskjeden som bor der.
This will provide more knowledge about what comprises natural changes and what relates to climate changes.
Det vil også bli undersøkt hvordan endringene påvirker høyere nivåer i det marine ekosystemet, som fugl og sjøpattedyr.
The field work will take place in Kongsfjorden in Svalbard.
Feltarbeidet vil foregå i Kongsfjorden på Svalbard.
This project will investigate changes of the ice mass in Dronning Maud Land in Antarctica.
Dette prosjektet skal undersøke endringer av ismassen i Dronning Maud Land i Antarktis.
This project will provide us with a better understanding of the Arctic climate system.
Dette prosjektet vil skaffe bedre forståelse av det arktiske klimasystem.
IPY brochure (engelsk)
Brosjyre om polaråret (engelsk)
Scientific research
Norsk Polarinstitutt
These processes are fundamental for the climate system of the southern hemisphere, and influence that of the northern hemisphere as well.
Disse prosessene er fundamentale for klimasystemet på den sørlige halvkule og har ringvirkninger også til den nordlige.
The inland ice
Innlandsisen
The ice sheet as a climate archive
Innlandsis som klimaarkiv
Glacier ice, particularly the ice in the inland ice sheets of Antarctica and Greenland, holds a treasure trove of information about climate in ancient times.
I breisen, og spesielt innlandsisen i Antarktis og på Grønland, ligger mengder av frossen informasjon om tidligere tiders klima.
The snow that once fell here contains information about ambient climate hundreds of millennia back in time.
Den snøen som en gang falt her inneholder informasjon om hvordan klimaet var så langt tilbake som mange hundre tusen år siden.
Tiny air bubbles trapped in the ice allow scientists to study how the composition of the atmosphere has changed with temperature over time.
I små luftbobler som ligger i isen kan man studere hvordan atmosfærens sammensetning varierer i takt med temperaturen over tid.
In simple terms, every time water evaporates from the ocean or falls as precipitation, the molecules of water (H2O) that contain certain stable isotopes are more likely to be involved.
Noe forenklet kan man beskrive prosessen som at hver gang vannet fordamper fra havet eller nedbøren faller, skjer det en deling mellom de ulike stabile isotopene i vannmolekylet H2O.
The exact fraction is temperature-dependent, so if we analyse the snow on the glaciers, we can create a time-line that tells us how temperatures in that area have varied.
Fraksjonene er temperaturavhengige, og gjennom å analysere snøen på breene kan vi få frem en tidsserie som speiler endringer i temperaturforholdene i området.
When this information is stored over long time spans, it becomes a climate archive.
Det er denne informasjonen som over lengre tid blir til klimainformasjon.
As in all archives, accurate dating is important.
Som med alle typer av klimaarkiv er datering viktig.
Many different methods can be used to calculate the age of an ice core, and several are usually used in parallel.
Det finnes mange ulike metoder å datere iskjerner på, og i de fleste tilfeller bruker man flere metoder parallelt.
Horizons (layers) formed in conjunction with historic events are important in this context.
Horisonter av historiske hendelser er viktig i denne sammenheng.
Volcanic eruptions provide another important way of dating ice cores.
Kjente vulkanutbrudd er en annen relevant dateringsmetode.
Read more.
Mer om iskjerner
The Norwegian Polar Institute helps secure information about ancient climate by studying ice cores from both Svalbard og Antarctica.
Norsk Polarinstitutt bidrar til å fremskaffe informasjon om fortidens klima gjennom å studere iskjerner både fra Svalbard og Antarktis (artikkel fra Klima 4-2010).
Viewing Antarctica on the scale of geological time
Antarktis i et geologisk tidsperspektiv
The ice that currently covers most of Antarctica formed about 34 million years ago (which is a relatively short time from a geological perspective), probably owing to a decrease in atmospheric levels of CO2.Antarctic climate change and the environment.
Isen som i dag dekker størsteparten av Antarktis ble dannet for om lag 34 millioner år siden, relativt nylig sett i et geologisk tidsperspektiv, og mest sannsynlig som følge av nedgang i atmosfærisk CO2-nivå.Antarctic climate change and the environment.
Antarctic Science.
Antarctic Science.
The atmospheric CO2 decrease lowered global average temperature – although it was nonetheless about 4°C warmer than today’s average.
Denne nedgangen førte til lavere global middeltemperatur, men omtrent 4 ˚C høyere enn i dag.
At that time the ice reached to the edge of the continent, but was probably warmer and thinner than it is today.
Isen nådde da ut til kanten av kontinentet, men var sannsynligvis varmere og tynnere enn i dag.
About 14 million years ago, the Antarctic climate suddenly grew colder, probably reinforced by the continent’s increasing geographic isolation rather than by a change in CO2 levels.
Klimaet ble brått kjøligere for omkring 14 millioner år siden, antakelig forsterket av økende isolasjon av Antarktis heller enn forandring i CO2-nivået.
The other continents drifted ever farther away from Antarctica and at the same time the Antarctic Circumpolar Current developed.
De andre kontinentene drev lenger bort fra Antarktis, samtidig som Sørishavsstrømmen (den antarktiske sirkumpolare havstrømmen, Antarctic Circumpolar Current, ACC) utviklet seg.
At that time the inland ice sheet grew to approximately the size it has now, and it is believed to have maintained this size ever since.Antarctic climate change and the environment.
På den tiden vokste innlandsisen omtrent til sin nåværende størrelse, og man tror at den har holdt seg slik siden.Antarctic climate change and the environment.
DOI:10.1017/S0954102009990642." class="reflink">[1]
DOI:10.1017/S0954102009990642." class="reflink">[1]
The temperature difference between ice ages and interglacials in Antarctica has been about 9°C.
Temperaturforskjellen mellom istider og mellomistider i Antarktis har vært ca.
Ice cores from both Greenland and Antarctica show that interglacial periods over the past 400 000 years have had temperatures 2-5°C and sea levels 4-6 metres above those we see today.
Iskjerner fra både Grønland og Antarktis viser at i mellomistidene de siste 400 000 år har temperaturen har vært 2–5 ˚C høyere og havnivået 4–6 meter høyere enn i dag.
Studies of ancient climate show that the Antarctic Circumpolar Current developed in the transition between Eocene and Oligocene (34 million years ago), when Tasmania parted ways with Antarctica (geologically speaking), and Drake Strait opened up for a circumpolar ocean current around the continent.
Studier av fortidsklima viser at Sørishavsstrømmen oppsto i overgangen mellom eocen og oligocen (34 millioner år siden), da Tasmania forlot Antarktis i geologisk forstand, og Drakestredet åpnet for en sirkumpolar havstrøm rundt Antarktis.
This gave the Southern Ocean its role of linking the world’s oceans through the deep ocean circulation.
Sørishavet fikk dermed sin rolle i koblingen av verdenshavene gjennom den store dyphavssirkulasjonen.
At the same time, the current isolated Antarctica by preventing heat transport to higher latitudes.
Samtidig isolerte havstrømmen Antarktis mot varmetransport til høyere breddegrader.
Ice cores from Antarctica also provide an archive of ancient climate.
Iskjerner fra Antarktis fungerer også som klimaarkiv fra fortida.
The cores show that the ice has been in a constant state of change owing to changes in solar radiation (variations in the shape of the earth’s orbit and thus its distance from the sun), and also reveal a strong link between atmospheric levels of greenhouse gases and air temperature.
Iskjernene viser at isen har vært i stadig endring som følge av endringer i solinnstrålingen (endringer i formen på jordas bane rundt sola, og dermed avstanden til sola), og viser også at det er en sterk kobling mellom nivået av drivhusgasser og lufttemperatur.
About 98% of Antarctica is covered by an ice cap (the inland ice sheet) with an average thickness of at least 2.1 kilometres.
Omtrent 98 % av Antarktis er dekket av en kappe av is (innlandsisen) med en gjennomsnittlig tykkelse på minst 2,1 kilometer.
This ice contains 90% of the world’s fresh water.
Denne isen inneholder 90 % av verdens ferskvann.
Along with the sea ice that surrounds the continent, this ice plays a crucial role in the radiation budget at high southerly latitudes and is an important driver of atmospheric circulation.State of the Antarctic and Southern Ocean climate system.
Sammen med havisen som omkranser den, spiller isen en viktig rolle i strålingsbudsjettet på høyere sørlige breddegrader og er en viktig drivkraft i den atmosfæriske sirkulasjonen.State of the Antarctic and Southern Ocean climate system.
Reviews of Geophysics (47): 1.
Reviews of Geophysics (47): 1.
DOI: 10.1029/2007RG000231" class="reflink">[2] The inland ice sheet, which is over 4000 m thick in some places, keeps air temperatures low in the southern hemisphere and stabilises the cyclone belt around the continent.
DOI: 10.1029/2007RG000231" class="reflink">[2] Innlandsisen, som på sitt tykkeste er over 4000 m, holder lufttemperaturene på den sørlige halvkule lave og stabiliserer syklonbeltet rundt kontinentet.
Ice accumulates on the inland ice sheet through precipitation that falls as snow.
Is tilføres innlandsisen gjennom nedbør som kommer som snø.
This snow is compressed to form glacier ice that flows toward the coast impelled by gravity – sometimes moving rapidly in ice streams.
Denne snøen blir så komprimert og danner breis som forflytter seg mot kysten under gravitasjon, til dels i raske isstrømmer.
When the ice reaches the coast, it flows out onto the sea, creating massive floating ice shelves.
Når isen når kysten renner den ut i havet og danner de store flytende isbremmene.
This movement coastward movement of ice gives the inland ice sheet a significant role in maintaining the regional climate system; changes in the balance between accumulation and loss of ice will have implications for climate and global sea level.
Gjennom denne tilflyten av is til kysten har innlandsisen en betydelig rolle i opprettholdelse av klimasystemet i regionen, og endringer i balansen mellom tilførsel og tap av is vil ha betydning for klimautviklingen og globalt havnivå.
However, much work is needed to obtain adequate models.
Det gjenstår imidlertid mye for å få tilfredsstillende modeller.
The inland ice sheet of Antarctica is an important indicator for ongoing climate change, and changes in this ice can have far-reaching implications.
Innlandsisen i Antarktis er en viktig indikator når det gjelder dagens klimaendringer, og endringer i isen kan få betydelige konsekvenser.
Antarctica has lost ice mass over the past two decades.
Antarktis har mistet masse de siste to tiårene.
These losses have chiefly affected a restricted area, namely the Antarctic Peninsula and the part of West Antarctica that lies south of the Amundsen Sea.Fifth assessment report contribution." class="reflink">[3] Many knowledge gaps remain to be filled to create a firm basis for adequate predictions of what will happen to the inland ice sheet in the future.
Disse tapene er i stor grad fra et avgrenset område, nemlig den antarktiske halvøy og området ved Amundsenhavet i Vest-Antarktis.Fifth assessment report contribution." class="reflink">[3] Det er mange kunnskapshull som skal tettes før vi har grunnlag for å gi fullgode prediksjoner om utvikling av innlandsisen i fremtiden.
Current models predict that over the next century, the ice balance will be positive for the inland ice sheet, owing to increased precipitation, but that overall mass balance will be negative: more ice will be lost along the coast (through calving and melting) than accumulates in the inland regions.Fifth assessment report contribution." class="reflink">[3]
På grunnlag av dagens modeller forventes det imidlertid i det nærmeste århundre en økning i massebalanse på innlandsisen på grunn av økt nedbør, men likeledes forventes det at tapet av is langs kysten av Antarktis (kalving og smelting) vil være større enn denne økningen på innlandsisen slik at det totalt sett forventes et massetap i tiden fremover.Fifth assessment report contribution." class="reflink">[3]
Circulation
Sirkulasjon
Photo: AMAP (ACIA-rapporten, Key finding 1)
Foto: AMAP (ACIA-rapporten, Key finding 1)
Weddell Sea Bottom Water
Dypvannet fra Weddellhavet
The coldest and largest contribution to this bottom water comes from the Weddell Sea.
Det kaldeste vannet og største bidraget til dypvannet kommer fra Weddellhavet.
Nature Geoscience 3 , 551 - 556.
Nature Geoscience 3 , 551 - 556.
DOI:10.1038/ngeo916" class="reflink">[4]
DOI:10.1038/ngeo916" class="reflink">[4]
The Southern Ocean is the largest ocean in the world.
Sørishavet er verdens største hav.
The Antarctic Circumpolar Current connects the Pacific, Atlantic and Indian Oceans.
Sørishavsstrømmen danner forbindelser mellom Stillehavet, Atlanterhavet og det Indiske hav.
The Southern Ocean produces the coldest, densest water that forms the bottom water in the global ocean circulation.
I Sørishavet produseres det kaldeste vannet med høyest tetthet som danner dypvannet i den globale havsirkulasjonen.
The Southern Ocean and its physical characteristics are crucial for the earth’s climate.
Sørishavet og dets fysiske egenskaper er av stor betydning for det globale klimaet.
The Southern Ocean is one of the least studied marine areas in the world.
Sørishavet er et av de minst studerte havområdene i verden.
For large parts of this ocean, data from before 1950 are rare or non-existent.
Fra store deler av Sørishavet eksisterer det lite eller ingen data fra perioden før 1950.
Data availability increased only when satellite measurements began in the 1970s and 1980s.
Datagrunnlaget økte først med inntoget av satellittmålinger på 1970- og 1980-tallet.
Logistic challenges and weather conditions still impede data collection, particularly in winter.
Logistikk og værforhold begrenser fortsatt datainnsamling, særlig om vinteren.
Automatic data loggers deployed in the ocean and on marine mammals are now supplementing our knowledge.
Automatiske datainnsamlere plassert i havet og på marine pattedyr bedrer nå kunnskapsgrunnlaget.
Nonetheless, understanding of the role the Southern Ocean plays in the global climate system is still limited owing to lack of data.
Likevel er fortsatt forståelsen av Sørishavets rolle i det globale klimasystemet begrenset som følge av mangelfullt datagrunnlag.
The Southern Ocean ventilates the world’s oceans and regulates the climate system by taking up and storing heat, fresh water, oxygen and atmospheric CO2.
Sørishavet ventilerer verdenshavene og regulerer klimasystemet gjennom opptak og lagring av varme, ferskvann, oksygen og atmosfærisk CO2.
The strong westerly wind belt that surrounds the Antarctic Continent drives the world’s largest and most powerful system of currents: the Antarctic Circumpolar Current.
Det sterke vestavindsbeltet som omkranser det antarktiske kontinentet er drivkraften bak verdens største og sterkeste strømsystem, Sørishavsstrømmen (Den antarktiske sirkumpolare strøm).
It is also assumed to be the most important driver for ocean circulation worldwide.
Den er også antatt som den viktigste drivkraften for hele den globale havsirkulasjonen.
The Southern Annular Mode Read more about SAM">(SAM) , also known as the Antarctic Oscillation, is the main driving force creating variations in atmospheric circulation at high latitudes in the southern hemisphere.
Det er Southern Annular Mode Les mer om SAM">(SAM) , også kjent som Antarctic Oscillation, som er hoveddrivkraften i variabiliteten i den atmosfæriske sirkulasjonen på høyere breddegrader på den sørlige halvkule.
SAM accounts for about 35% of the climatic variability seen in the southern hemisphere, and is probably the driving force behind large-scale circulation in the Southern Ocean.State of the Antarctic and Southern Ocean climate system.
SAM står for omtrent 35 % av klimavariabiliteten på den sørlige halvkule, og er antakelig drivkraften bak storskala havsirkulasjon i Sørishavet.State of the Antarctic and Southern Ocean climate system.
DOI: 10.1029/2007RG000231" class="reflink">[2] In the past 50 years, SAM has shifted to a more positive phase, where air pressure is lower along the Antarctic coast and higher in mid-latitudes.
DOI: 10.1029/2007RG000231" class="reflink">[2] De siste 50 årene har SAM gått over i en mer positiv fase, med lavere atmosfærisk trykk langs kysten, og høyere trykk på midlere breddegrader.
This phase shift has resulted in 15-20% stronger winds in the westerly wind belt over the Southern Ocean since the 1970s.Antarctic climate change and the environment.
Denne faseforandringen har siden 1970-tallet ført til 15–20 % sterkere vinder i vestavindsbeltet over Sørishavet.Antarctic climate change and the environment.
Sea ice
Havis
During the Antarctic winter, up to 18 million square kilometres of sea ice forms around the Antarctic continent, but unlike Arctic sea ice, nearly all the ice that forms in winter melts again the following summer.
I Antarktis dannes det i vintermånedene havis som dekker opp til 18 millioner kvadratkilometer av havet rundt kontinentet, men i motsetning til Arktis smelter nesten all isen som dannes i løpet av vinteren i løpet av sommeren.
At the end of summer only about 3 million square kilometres of sea ice remains.
Ved slutten av sommeren er det igjen bare om lag 3 millioner kvadratkilometer med havis.
This is mainly caused by the open seas.
Det er først og fremst det åpne havet som forårsaker dette.
In an open sea, sea ice moves more freely; drift speeds are higher, and because of the land masses that limit drift to the south, the ice moves more easily toward warmer waters where it melts.
Det åpne havet gjør at havisen kan bevege seg mer fritt, noe som resulterer i høyere drifthastigheter, og fordi det ikke finnes landmasser som begrenser driften nordover flyter isen lettere inn i varmere farvann hvor den smelter.
At its maximum extent, sea ice is distributed fairly symmetrically around the Antarctic continent.
Ved maksimum utbredelse er havisen i Antarktis omtrent symmetrisk fordelt rundt kontinentet.
Ice extent in Antarctica is characterised by large year-to-year variability.
Isutbredelsen i Antarktis er preget av relativt store variasjoner fra år til år.
Given that Antarctic sea ice is not particularly long-lived, it does not have an opportunity to become as thick as sea ice in the Arctic.
Da havisen i Antarktis ikke blir der så lenge har den ikke samme mulighet til å vokse seg så tykk som havisen i Arktis.
The thickness varies considerably, but is usually 1-2 metres.
Tykkelsen varierer betydelig, men ligger vanligvis på 1 til 2 meter.
Satellite data from Antarctica show that the average extent of sea ice has increased somewhat overall (1.2-1.8% per decade between 1979 and 2012), but that there are large regional differences.
I Antarktis viser satellittdataene at den gjennomsnittlige havisutbredelsen har økt noe (1,2–1,8 % per tiår mellom 1979 og 2012) i området som helhet, men at det er store regionale forskjeller.
Warming may also influence bottom water formation owing to rising surface temperatures and increased fresh water runoff; this would perturb the force that drives global ocean circulation, which in turn defines the framework for the world’s climate.
Oppvarming vil kunne påvirke dypvannsdannelse gjennom overflateoppvarming og økt ferskvannstilførsel, og påvirker dermed motoren i havsystemet, som igjen danner rammen for det globale klimaet.
Ice shelves
Isbrem
About 10% of the dry land in Antarctica is ice shelves .
I Antarktis er omtrent 10 % av tørre landområder isbremmer .