natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Norway is the fifth largest donor to Syria and its neighbouring countries, and provided a total allocation of around NOK 2.7 billion in 2016.
Norge er det femte største giverlandet til Syria og regionen med et samlet bidrag på rundt 2,7 milliarder kroner i 2016.
According to UN estimates, up to 130 million people are in need of emergency aid.
FN anslår at oppunder 130 millioner mennesker har behov for nødhjelp.
The UN appeals for 2017 are bigger than ever.
Appellene for 2017 er større enn noensinne.
We also have a responsibility to create development opportunities and give people in areas affected by conflicts and crises hope for the future.
Vi har også et ansvar for å skape utviklingsmuligheter og framtidshåp i områder med krig og kriser.
That is why the Government has stepped up its efforts to support land mine and cluster munitions clearance.
Derfor har regjeringen trappet opp innsatsen for rydding av miner og klaseammunisjon.
That is why we will, where possible, replace food aid with cash and crop seeds, to stimulate food production and local markets.
Derfor vil vi der det er mulig bytte ut matvarehjelp med kontanter og såkorn for å bidra til matproduksjon og stimulere lokale markeder.
That is why we will continue to play a leading role internationally to promote education in crises.
Derfor vil vi videreføre den internasjonale pådriverrollen for utdanning i kriser.
It is also more important than ever that Norway participates actively in the international cooperation to find sustainable solutions to the refugee crisis.
Det er også viktigere enn noensinne at Norge deltar aktivt i det internasjonale samarbeidet om å finne bærekraftige løsninger på flyktningkrisen.
Refugees and migrants receive a lot of media attention, but we must not forget all the people who are internally displaced, for example in north-eastern Nigeria, where 1.8 million people have been forced to flee their homes by the terrorist organisation Boko Haram.
Når flyktninger og migranter får oppmerksomhet i mediebildet, så skal vi ikke glemme alle som er fordrevet i sine egne land, for eksempel i det nordøstlige Nigeria der 1,8 millioner er tvunget bort fra hjemmene sine på grunn av terrororganisasjonen Boko Haram.
Boko Haram's brutal actions are unfortunately just one illustration of the fact that girls and women are particularly vulnerable in today's armed conflicts.
Boko Harams bestialske handlinger er dessverre bare ett av mange eksempler på at jenter og kvinner er særlig sårbare i dagens væpnede konflikter.
The Government is giving priority to incorporating the gender perspective into Norway's humanitarian aid efforts.
Regjeringen prioriterer kjønnsperspektivet også i den humanitære bistanden.
This means providing support for girls' education and for promoting sexual and reproductive rights.
Det betyr støtte til jenters utdanning og til seksuelle og reproduktive rettigheter.
The Trump administration's decision to deny funding to development-oriented health organisations that provide information about abortion as part of their healthcare work is deeply regrettable.
Trump-administrasjonens beslutning om å nekte støtte til utviklingsrettede helseorganisasjoner som informerer om abort som del av helsetilbudet, er sterkt beklagelig.
Norway has recently allocated NOK 85 million to organisations affected by this decision, and will continue its cooperation with like-minded countries to counter the effects of policies of this kind.
Norge har nylig bevilget 85 millioner som skal gå til organisasjoner som rammes av disse restriksjonene og vil videreføre samarbeidet med likesinnede land om å motarbeide virkningene av slik politikk.
Norway will also continue its international engagement, both in the UN and at country level, to defend and strengthen women's rights.
Norge vil videreføre sitt internasjonale engasjement for å forsvare og styrke kvinners rettigheter både i FN og på land-nivå.
This is the last foreign policy address of this parliamentary period.
Dette er den siste utenrikspolitiske redegjørelse i denne stortingsperioden.
It has been a challenging period for Norwegian foreign and security policy.
Det har vært en krevende tid for norsk utenriks- og sikkerhetspolitikk.
The Government has therefore attached importance to being clear and predictable, to focusing on the most important matters, and investing in binding international cooperation.
Regjeringen har derfor lagt vekt på tydelighet, forutsigbarhet, prioritering av det viktigste og investeringer i forpliktende internasjonalt samarbeid.
The SDGs and the Paris Agreement adopted in 2015 were important global breakthroughs that provide a clear framework for Norwegian policy, both at home and abroad.
Bærekraftsmålene og Paris-avtalen fra 2015 var viktige globale gjennombrudd som legger sentrale føringer på norsk politikk, både hjemme og ute.
We have achieved a lot over the last four years.
Vi har oppnådd mye på de siste fire årene.
Although it has been an extremely challenging period, we have maintained consensus in this chamber on the main lines of our foreign policy.
I en svært utfordrende tid har vi opprettholdt enighet i denne sal om hovedlinjene i utenrikspolitikken.
The Government's cooperation with the Storting has been close and constructive.
Samarbeidet med Stortinget har vært godt og nært.
This has been important for Norway.
Det har vært viktig.
We have pursued a clear and firm security policy, and have made significant defence investments, in cooperation with our key allies in Europe and Nato.
Vi har ført en stødig og tydelig sikkerhetspolitikk med tunge investeringer i forsvaret; i samarbeid med våre viktigste allierte i Europa og Nato.
We have maintained and strengthened our Arctic policy, during a period that has seen increased geopolitical tensions, low oil prices and growing concern over climate change.
Vi har videreført og styrket nordområdepolitikken i en tid med økt geopolitisk spenning, lave oljepriser og økt bekymring for klimaendringene.
Tireless and tenacious diplomacy resulted in a well-balanced and constructive agreement on the resumption of full diplomatic relations between Norway and China.
Tålmodig og slitesterkt diplomati resulterte i en balansert og god avtale om gjenopptagelse av fulle diplomatiske forbindelser mellom Norge og Kina.
We have further developed Norway's effective peace diplomacy, for example in Colombia and the Philippines, in line with our overall strategy for efforts in fragile states.
Vi har utviklet videre et effektivt norsk fredsdiplomati, blant annet i Colombia og Filippinene; forankret i en overordnet strategi for norsk innsats i sårbare stater.
Last but not least: we have stepped up our assistance to the Norwegian business sector and Norwegian citizens abroad.
Og sist men ikke minst: Vi har økt innsatsen for norsk næringsliv og norske borgere i utlandet.
Taken together, these points embody the kind of responsible realism I spoke about earlier in this address.
Disse punktene summerer seg opp til den ansvarlige realismen jeg omtalte tidligere i redegjørelsen.
Our unwavering efforts to safeguard Norway's interests.
Kompromissløst arbeid for norske interesser.
And not least, to ensure that right continues to prevail over might.
For at rett fortsatt skal gå foran makt.
Oslo, 14 February 2012
Stortinget, 14. februar 2012
Translated from the Norwegian
Sjekkes mot fremføringen.
First and foremost we are seeing the consequences for individuals and society as a whole in the form of growing unemployment, welfare cuts and tough restructuring processes.
Vi ser først og fremst konsekvenser for mennesker og samfunn gjennom voksende arbeidsledighet, redusert velferd og krevende omstillinger.
Some countries are experiencing political instability and domestic policy constraints and – as a result – constraints in their foreign policy too.
Noen land opplever politisk ustabilitet og innskrenket handlefrihet i innenrikspolitikken – og som en følge også i utenrikspolitikken.
The impacts of the crisis are affecting power structures and opportunities to exert an influence and promote interests.
Krisens virkninger endrer grunnlaget for makt, innflytelse og fremme av interesser.
Interests are important for foreign policy.
Interesser er viktig for utenrikspolitikken.
We have seen through history that the effectiveness of foreign policy depends on the state of the economy at home.
Det er en historisk erfaring at utenrikspolitikkens gjennomslag også påvirkes av økonomiens tilstand på hjemmebane.
Unless the economy is strong and stable, unless the country is innovative and dynamic enough to advance, its foreign policy footprint will also be lighter.
Hvis økonomien ikke er sterk og stabil, hvis landet ikke evner å løfte seg gjennom kunnskap, nyskaping og vitalitet, da svekkes også gjennomslaget for utenrikspolitikken.
And if an economic crisis leads to social unrest and instability, then the foreign policy foot print will be lighter still.
Om økonomisk krise leder til sosial og politisk uro og ustabilitet – ja, da svekkes gjennomslaget ytterligere.
However, it must be pointed out that the sense of crisis in what is still regarded as the West must be seen in the context of technological and economic development, growth and optimism in countries in Asia, South America and Africa.
Men vi må nyansere dette: Krisestemning i det som fortsatt oppfattes som Vesten må sees sammen med teknologisk og økonomisk utvikling, vekst og optimisme i land i Asia, Sør-Amerika og Afrika.
We are seeing more clearly than ever the realities of globalisation: our mutual dependence, the way markets are interlinked, growth that is shifting to other continents, technology that is radically shortening distances.
Sterkere enn før merker vi globaliseringens realiteter: den gjensidige avhengigheten, markedene som henger sammen, veksten som forskyves til andre kontinenter, teknologien som opphever så mange avstander.
Production facilities and labour can be moved from one part of the world to another in a short space of time.
På kort tid kan grunnlaget for produksjon og arbeid flyttes fra en del av verden til en annen.
We are seeing how communication technology is fostering a globalisation of feelings and engagement.
Vi erfarer også hvordan kommunikasjonsteknologien fører til globalisering av følelser og engasjement.
Anger and frustration can incite demonstrations at local level and in quite different geographical settings at the same time.
Sinne og frustrasjon kan tenne en ild og anspore demonstrasjoner i lokal sammenheng og i en helt annen geografi – samtidig.
We are witnessing a democratisation of voices and views, and a strong – albeit at times ambiguous – force for change from the bottom up is testing authoritarian regimes.
Vi opplever en demokratisering av stemmer og uttrykk; en sterk men ikke alltid entydig kraft for endringer nedenfra som særlig utfordrer autoritære styresett.
We are witnessing a globalisation of expectations – expectations regarding political leadership, greater freedom and human dignity, and expectations regarding employment, health, education, welfare and general opportunities.
Vi er vitne til en globalisering av forventninger; til politiske ledere, om økt frihet og verdighet, forventninger om jobb, helse, utdanning, velferd, muligheter.
With this as a backdrop, we are also experiencing a shift in power.
Med dette som bakteppe opplever vi også at makt flyttes.
Power also shifts when the younger generation rises up to overthrow authoritarian leaders who have failed to ensure employment, welfare, economic development, freedom or respect for fundamental human rights.
Makt flyttes også når unge generasjoner reiser seg og tvinger til side autoritære ledere som svikter i å sørge for arbeid, velferd, økonomisk utvikling, frihet og grunnleggende menneskerettigheter.
Power shifts when countries with huge budget deficits have to make deep cuts in welfare services, defence spending, foreign policy initiatives and diplomatic presence.
Makt flyttes når land med dype statsfinansielle underskudd må kutte i velferd, forsvar og ressurser til utenrikspolitisk aktivitet og nærvær.
And power shifts when new growth-driven economies win new market shares and, with their greater self confidence and strength, promote their interests and their political and cultural values more actively both in international organisations and in their bilateral relations with individual countries.
Makt flyttes når nye vekstdrevne økonomier vinner nye markedsandeler, og med økt selvtillit og styrke gjør seg gjeldende – med sine interesser og sine politiske og kulturelle verdier – i internasjonale organisasjoner og i bilaterale forhold.
In this address, I will examine in more detail the consequences of some of these changes for international politics, for Norwegian interests and for the opportunities and challenges that are emerging for our foreign policy.
Jeg vil videre i denne redegjørelsen komme nærmere inn på følgene av noen av disse endringene – både for internasjonal politikk, for norske interesser og for de utfordringer og muligheter som avtegner seg for vår utenrikspolitikk.
For, all in all, these times of change also offer new opportunities for Norwegian foreign policy and for safeguarding Norwegian interests, if we take an approach that is strategic, long-term and firmly based on our values.
For samlet sett byr denne tiden av endringer også på nye muligheter for norsk utenrikspolitikk og for ivaretakelsen av norske interesser dersom vi utøver den strategisk, langsiktig og forankret i våre verdier.
We are, and we are seen to be, a prosperous nation in both economic and political terms.
Vi er og vi oppfattes som en økonomisk og politisk overskuddsnasjon.
The Norwegian economy is in good shape.
Det står bra til med norsk økonomi.
Our situation compares very favourably with that of the countries we tend to compare ourselves with.
Tilstanden skiller seg meget positivt ut blant de land vi normalt sammenligner oss med.
However, we must expect the crisis to have repercussions here in Norway.
Likefullt må vi være forberedt på at krisen får ringvirkninger hos oss.
We must not forget that a responsible economic policy that keeps our house in order is important in order to safeguard jobs and welfare services, and maintain a predictable foreign policy.
Vi minnes da om dette: En ansvarlig økonomisk politikk som holder vårt hus i orden, er viktig for trygge arbeidsplasser og velferd – og: det er viktig for en forutsigbar utenrikspolitikk.
One of the most important tasks in foreign policy today is to make domestic policy possible.
En hovedoppgave for moderne utenrikspolitikk er å gjøre innenrikspolitikken mulig.
Foreign policy must foster economic growth and welfare and support the Norwegian business sector, educational and research institutions and Norwegian value creation.
Utenrikspolitikken må bidra til å støtte opp om norsk økonomi og velferd og støtte norske bedrifter, kunnskapsinstitusjoner og norsk verdiskaping.
I would like to highlight four aspects of the economic crisis and its impact on foreign policy priorities.
La meg trekke frem fire sider ved hvordan den økonomiske krisen påvirker innretningen av utenrikspolitikken.
(Norway and Europe) Firstly, the importance of taking good care of our relations with Europe.
(Europapolitikken) For det første – betydningen av å ta godt vare på vårt forhold til Europa.
There is currently a legitimate focus on the new markets in the South and East, and it is important that Norwegian companies take advantage of these developments.
Det er for tiden berettiget fokus på de nye markedene i sør og i øst.
But we must also bear in mind that our most important ties are still with Europe.
Men det er verdt å minne om at den dominerende forbindelsen fortsatt går til Europa.
Norway is the EU’s fifth largest trading partner – larger than both India and Japan.
Norge er EU-landenes femte største handelspartner, større enn India, større enn Japan.
The European Economic Area (EEA) market is, and will continue to be, Norway’s most important market by far.
For Norge er og forblir EØS-markedet det suverent viktigste.
Around three-quarters of our foreign trade is with the EEA.
Om lag tre fjerdedeler av vår samhandel med utlandet går dit.
This means that we are absolutely dependent on economic stability in Europe, and thus also on political developments in individual EU countries and in the EU as a whole.
Vi er helt avhengig av økonomisk stabilitet i Europa – og derfor også av den politiske utviklingen i EU-landene og i EU-samarbeidet.
Therefore one of our foreign policy priorities is to seek to ensure that Norwegian companies have equal, predictable and long-term framework conditions in Europe.
Derfor er det en prioritet for utenrikspolitikken å bidra til at norsk næringsliv sikres likeverdige, forutsigbare og langsiktige rammebetingelser i Europa.
The crisis in the EU countries is primarily affecting government finances and putting the euro under pressure.
Krisen i EU-landene er i første rekke en statsfinansiell krise med store utfordringer for den felles valutaen euroen.
This makes it even more important to prevent further market decline and increased protectionism.
Desto viktigere å sikre at markedet ikke synker ned i en tilstand av ytterligere tilbakeslag eller tiltakende proteksjonisme.
Through its active European policy, the Government will give priority to ensuring that Norwegian companies and other Norwegian actors in these markets enjoy the equal treatment and predictability that is provided for in the EEA Agreement and Norway’s other agreements with the EU.
Regjeringen vil gjennom en fortsatt aktiv europapolitikk prioritere arbeidet med å sikre norske bedrifter og andre norske aktører i disse markedene den likebehandling og forutsigbarhet som EØS-avtalen og Norges avtaler med EU gir.
Secondly, we must be aware of the fact that Norway too has a responsibility for helping Europe to emerge from the current crisis.
For det andre – vi må være oss bevisst at også Norge har ansvar for å bidra til at Europa kommer seg videre og ut av dagens krisetilstand.
I would like to mention some important contributions that we are making in this connection.
La meg fremheve noen viktige bidrag fra vår side i den sammenheng:
Norway’s offer to lend an additional NOK 55 billion to the International Monetary Fund (IMF) as part of a broader international effort has given a strong signal and has been appreciated.
Norges tilbud om å stille ytterligere 55 milliarder kroner i lån til disposisjon for Det internasjonale valutafondet (IMF), som ledd i en større internasjonal innsats, er et tydelig signal og et tilbud som blir verdsatt.
The offer is subject to the Storting’s consent.
Tilbudet er gitt med forbehold om Stortingets samtykke.
In addition, Norway also makes a considerable contribution to the EEA and Norway Grants, providing around NOK 13.7 billion for the period 2009–2014 to support welfare, civil society, democracy, the rule of law and, not least, various programme areas in the environmental protection and management sector.
Videre: EØS-midlene hvor Norge bidrar betydelig – totalt om lag 13,7 milliarder kroner i perioden 2009-2014 – til velferd, støtte til sivilsamfunn, demokrati, rettsstat og ikke minst miljøprogrammer i Europa.
We have now concluded negotiations with 13 of the 15 beneficiary states.
Vi har nå sluttført avtaleforhandlingene med 13 av de 15 mottakerlandene.
Norway’s contribution to the EEA and Norway Grants is a clear expression of co-responsibility and solidarity.
Norge tar med nettopp disse bidragene et tydelig og solidarisk medansvar.
Another important contribution is Norway’s role as a long-term, stable supplier of oil and gas to the European markets.
Så er det også, President, et viktig bidrag at Norge er en langsiktig, stabil olje- og gassleverandør til de europeiske markedene.
The predictability this represents is of great significance.
Denne forutsigbarheten har stor betydning.
The Government attaches importance to maintaining an active energy dialogue with European countries on the development of renewables, which is currently on the EEA agenda, on the role of gas as an energy resource, and on new visions for Norwegian hydropower in the context of a broader restructuring of energy systems in Europe.
Regjeringen legger vekt på en aktiv energidialog med europeiske land: om fornybarsatsingen som nå er et EØS-anliggende, om gassens rolle som energiressurs og om nye visjoner for norsk vannkraft som en del av den bredere omleggingen av energistrukturene i Europa.
And lastly, Norway is closely involved in many European countries through the long-term investments of the Government Pension Fund – Global.
Endelig har Norge et betydelig engasjement i mange europeiske land gjennom de langsiktige investeringene til Statens Pensjonsfond Utland.
And I should also add that nearly 289 000 workers from the EEA were registered in Norway in 2011.
Så hører det også med at det i 2011 var registrert nesten 289.000 utenlandske arbeidstakere fra EØS-området i Norge.
This is an example of the way integration under the EEA Agreement offers mutual advantages and opportunities.
Det illustrerer at integrasjonen gjennom EØS-avtalen gir fordeler og muligheter begge veier.
It would not have been possible to strengthen our welfare services in the way that we have in recent years without labour migration.
Vår velferdsøkning de siste årene ville ikke ha funnet sted med samme styrke uten arbeidsinnvandring.
At the same time, Norway’s exports to the Baltic and Central European countries have increased more than our exports to the rest of the EU in the past few years.
Samtidig har norsk eksport til de baltiske og sentraleuropeiske landene økt mer enn eksporten til resten av EU de siste årene.
These countries are our closest partners and also share our views on most issues, and the European voice is an important one.
De europeiske land er både våre nærmeste partnere og våre meningsfeller i de aller fleste saker – og den europeiske stemme er viktig.
The financial crisis is having different effects in different parts of Europe.
Finanskrisen slår ulikt ut i Europa.
The most dramatic situation is in Greece, where the efforts to put the economy in order out after years of high debt levels and major deficits have put the national political system to the test.
Mest dramatisk er situasjonen for Hellas der oppryddingen etter år med høy gjeld og høye underskudd setter det nasjonale politiske systemet på prøve.
We are seeing how the crisis is affecting social structures in many European countries.
Vi ser hvordan krisen rammer de sosiale strukturene i mange europeiske land.
We are seeing disturbing examples of how minorities are becoming more vulnerable.
Vi ser urovekkende eksempler på at minoriteter blir mer utsatte.
We are also seeing that income disparity in the OECD area has increased considerably in recent years at the same time as social mobility and adaptability are decreasing.
Samtidig ser vi at inntektsforskjellene i OECD-området har økt betydelig de siste årene, parallelt med at den sosiale mobiliteten og omstillingsevnen svekkes.
Norway is a rare exception here; there are relatively small differences in our society.
Norge er her et sjeldent unntak; vi har relativt små forskjeller i vårt land.
We are reminded of this aspect of the Norwegian social model: the vital importance of work for all and policies that ensure equitable distribution.
Vi blir derfor minnet på denne siden ved den norske samfunnsmodellen; den avgjørende betydning av arbeid til alle og politikk som sikrer rettferdig fordeling.
This is essential for our domestic policy and our ability to adapt.
Det har betydning – for innenrikspolitikken og evnen til omstilling.
And thus it is also essential for foreign policy.
Og som en konsekvens – også for utenrikspolitikken.
New developments in European cooperation have always been in response to a need for change due to internal or external factors – often economic challenges, as we saw in the 1980s.
Endringer og nye etapper i europeisk samarbeid har alltid kommet som følge av ytre og indre behov for endringer; ofte som følge av økonomiske utfordringer, slik vi så det fra 1980-tallet.