natgillin/translations-raw huggingface dataset:
“The Afghan people have been through a long and difficult election process, which has shown the challenges involved in holding an election in a conflict-ridden country.
-Det afghanske folk har vært gjennom en lang og vanskelig valgprosess som har vist hvilke utfordringer det innebærer å gjennomføre valg i et land i konflikt.
It is regrettable that the election has been marred by election fraud and irregularities.
Det er beklagelig av valget har vært skjemmet av valgjuks og uregelmessigheter.
However, it is important to underline that election fraud was revealed and that the scale of this fraud has been thoroughly assessed.
Samtidig er det viktig å understreke at valgjuks ble avdekket og at omfanget av det er blitt grundig vurdert.
There has been no doubt that Hamid Karzai clearly gained more votes than Abdullah Abdullah.
Det har ikke vært tvil om at Karzai fikk klart flere stemmer enn Abdullah Abdullah.
Now we should look to the future,” Mr Støre said.
Nå er det viktig at vi ser fremover, sier utenriksminister Støre.
Norway has consistently emphasised that its military and civilian involvement is dependent on the Government of Afghanistan having sufficient legitimacy.
Norge har hele tiden understreket at vårt militære og sivile bidrag forutsetter at Afghanistans regjering har tilstrekkelig legitimitet.
It is important that the government that is now formed has the broadest possible public support, in order to secure political stability, security and economic development.
Det er viktig at det nå etableres en regjering med bredest mulig oppslutning i befolkningen for å sikre politisk stabilitet, sikkerhet og økonomisk utvikling.
This is an Afghan responsibility.
Dette er et afghansk ansvar.
“We are looking forward to good and constructive cooperation with the new government, but we will also require results in the years ahead.
-Vi ser frem til et godt og konstruktivt samarbeid med den nye regjeringen, men vil også stille krav til resultater de kommende årene.
We expect the government to step up efforts to combat corruption.
Vi forventer at regjeringen trapper opp kampen mot korrupsjon.
We expect human rights and women’s rights to be given high priority, as well as the fight against organised crime.
Vi forventer at menneskerettigheter og kvinners rettigheter gis høy prioritet, og at organisert kriminalitet bekjempes.
Last but not least, we expect the government to create favourable conditions for security and development for the Afghan people,” Mr Støre commented.
Sist men ikke minst, forventer vi at regjeringen skaper grobunn for sikkerhet og utvikling hos det afghanske folk, sier utenriksministeren
Norwegian Directorate of Immigration
Utlendingsdirektoratet
AI – 63/08 - INSTRUCTIONS: GUIDELINES ON GENDER-RELATED PERSECUTION
AI – 63/08 - INSTRUKS: RETNINGSLINJER OM KJØNNSRELATERT FORFØLGELSE
The Ministry of Labour and Social Inclusion refers to section 38, first paragraph, of the Immigration Act, pursuant to which the Ministry may instruct the Norwegian Directorate of Immigration concerning general interpretation of the law and concerning general questions relating to the exercise of discretionary powers.
Arbeids- og inkluderingsdepartementet viser til utlendingsloven § 38 første ledd, som innebærer at departementet kan instruere Utlendingsdirektoratet om generelle lovtolkingsspørsmål og om generelle spørsmål ved skjønnsutøvelsen.
In recent years, increasing public attention has been paid to gender-related claims in asylum applications.
De senere år har det i samfunnsdebatten vært en stadig økende oppmerksomhet knyttet til kjønnsrelaterte anførsler ved søknader om asyl.
The main purpose of these guidelines is to provide an integrated and systematic review of the factors of refugee assessment and processing of asylum cases where gender-related issues may have significance, and to ensure that consideration is paid to these issues in dealing with such cases.
Hovedformålet med retningslinjene er å gi en helhetlig og systematisk gjennomgang av de momentene i flyktningvurderingen og asylsaksbehandlingen hvor kjønnsrelaterte spørsmål kan få betydning, og å sikre at disse følges i saksbehandlingen.
The guidelines will also help to bring about uniform practice.
Retningslinjene vil også bidra til en enhetlig praksis.
The Proposition emphasises the need for a specific gender perspective in refugee law assessments.
I proposisjonen er det lagt vekt på behovet for et særskilt kjønnsperspektiv ved flyktningrettslige vurderinger.
It is proposed that a provision be included that persecution can take the form of acts “directed specifically against gender”.
Det foreslås å ta inn en bestemmelse om at forfølgelse kan ta form av handlinger ”rettet særskilt mot kjønn”.
The Ministry does not propose the introduction of a separate provision concerning the gender perspective in connection with the refugee assessment in the proposal for the new Immigration Act, but proposes that separate guidelines be prepared on gender-related issues associated with refugee assessment.
Departementet foreslår ikke noen egen bestemmelse om kjønnsperspektivet ved flyktningvurderingen i forslag til ny utlendingslov, men foreslår at det utformes egne retningslinjer om kjønnsrelaterte spørsmål i tilknytning til flyktningvurderingen.
A number of different concepts have been applied in defining the various aspects of an overall gender perspective in refugee law.
Det er brukt ulike begreper for å definere de forskjellige sidene av et helhetlig kjønnsperspektiv i flyktningretten.
Refugee law theory differentiates between gender-specific persecution and gender-based persecution.
I flyktningrettslig teori sondres det mellom kjønnsspesifikk forfølgelse og kjønnsbasert forfølgelse.
By preparing guidelines on gender-related persecution, the Ministry wishes to include both of these concepts.
Ved å utarbeide retningslinjer om kjønnsrelatert forfølgelse ønsker departementet å favne om begge disse begreper.
The term gender-specific persecution has been used in cases where the applicant’s biological gender has significance for how a person is persecuted, e.g. female genital mutilation.
Kjønnsspesifikk forfølgelse har vært brukt hvor søkerens biologiske kjønn har betydning for hvordan en person forfølges, f.eks. kjønnslemlestelse.
The term gender-based persecution has been used where the social gender has significance for why a person is persecuted, e.g. cases where a woman violates social expectations regarding dress, and thereby risk persecution.
Kjønnsbasert forfølgelse har vært brukt hvor det sosiale kjønn har betydning for hvorfor en person forfølges, f.eks. tilfeller hvor en kvinne bryter med sosiale forventninger til påkledning, og på denne bakgrunn risikerer forfølgelse.
These concepts are merely auxiliary concepts with no direct legal effect.
Begrepene er kun hjelpebegreper uten direkte rettslig virkning.
The guidelines apply to both women and men.
Retningslinjene gjelder både for kvinner og menn.
The guidelines also concern issues that may be relevant in relation to lesbian, gay, bisexual and trans persons.
Retningslinjene omhandler også problemstillinger som kan være aktuelle i forhold til lesbiske, homofile, bifile og transpersoner.
The guidelines focus on issues specific to matters involving gender-related claims.
Retningslinjene fokuserer på problemstillinger som er spesielle for saker med kjønnsrelaterte anførsler.
We therefore stress that the guidelines must be viewed in relation to the general rules, including Norway’s international commitments.
Det understrekes derfor at retningslinjene må leses med de generelle reglene, herunder Norges internasjonale forpliktelser, som utgangspunkt.
Of course, the guidelines in no way place limitations on these rules and commitments.
Retningslinjene innskrenker selvsagt ikke disse.
Examples given in the various chapters are not intended to be exhaustive.
Eksempler som gis under de ulike kapitlene er ikke ment å være uttømmende.
PROCEDURAL ISSUES
PROSESSUELLE SPØRSMÅL
Preparing the case
Forberedelse av saken
A gender-sensitive approach must be adopted at all stages of the process.
Det må sikres en kjønnssensitiv tilnærming på alle stadier av saksbehandlingen.
Before the asylum interview takes place, all applicants shall be informed that gender-related claims may give a right to protection in Norway.
Før asylintervjuet finner sted, skal det gis informasjon til alle søkere om at kjønnsrelaterte anførsler kan gi rett til beskyttelse i Norge.
The interview must be arranged in such a way that the applicant feels secure in providing information and any documentation, and that the applicant is aware that this will be dealt with in confidence.
Intervjuet må tilrettelegges slik at søkeren opplever det som trygt å fremlegge informasjon og eventuell dokumentasjon, og at søkeren er klar over at dette vil behandles konfidensielt.
Section 55 of the Immigration Regulations states that women shall be asked whether they wish the interviewer and/or interpreter to be a woman, and that such wishes and other special needs shall be complied with as far as practically possible.
Det fremgår av utlendingsforskriften § 55 at kvinner skal spørres om de ønsker at intervjuer og/eller tolk skal være kvinne, og videre at slike ønsker og andre særskilte behov skal etterkommes så langt det er praktisk mulig.
Attempts must be made to comply with this in relation to applicants of both sexes.
Dette må det søkes å etterkomme for søkere av begge kjønn.
Asylum seekers over 18 years of age shall be interviewed separately, cf. section 55 of the Regulations.
Asylsøkere over 18 år skal intervjues separat, jf. forskriften § 55.
It must be ensured that this is also the case as regards spouses.
Det må påses at dette er en realitet også når det gjelder ektefeller.
The interviewer must be particularly aware that persons who have been subjected to sexual abuse or other forms of violent abuse may have traumas, and that this may affect the way such persons behave and respond to questions during the interview.
Intervjuer må være særskilt oppmerksom på at personer som har opplevd seksuelle eller andre voldelige overgrep kan ha traumer, og at dette kan påvirke hvordan personen oppfører seg og besvarer spørsmålene under intervjuet.
Some persons may also have a fear of persons in positions of authority or may fear reprisals, for example from their families.
Noen kan også ha en frykt for myndighetspersoner eller for represalier, f.eks. fra familien.
2.2 Assessing and deciding the case
2.2 Vurdering og avgjørelse av saken
In principle, it is the applicant who is responsible for providing evidence of the probability of his or her claims as far as possible, whereas the authorities have the burden of proof that it is safe for applicants to be returned.
I utgangspunktet er det søkeren som har ansvaret for å sannsynliggjøre sine anførsler så langt dette er mulig, mens myndighetene har bevisbyrden for at det er trygt å returnere.
It must therefore be possible to require an asylum seeker to provide sufficient information to support his or her grounds for asylum.
Det må derfor kunne kreves at en asylsøker gir tilstrekkelig med opplysninger for å underbygge sitt asylgrunnlag.
At the same time, it follows from section 17 of the Public Administration Act that the administrative agency is obliged to ensure that the case is clarified as thoroughly as possible before any administrative decision is made.
Samtidig følger det av forvaltningsloven § 17 at forvaltningen har en plikt til å påse at saken er så godt opplyst som mulig før vedtak treffes.
Cases involving claims concerning gender-related persecution may present considerable verification problems.
Saker med anførsler om kjønnsrelatert forfølgelse kan by på store kontrolltekniske problemer.
One often has only the applicant’s own information to base one’s assessments on.
Ofte har man bare søkerens egne opplysninger å holde seg til.
In very few cases is it possible to document previous abuse and the reason for these or the future risk of abuse.
Kun i noen tilfeller vil det være mulig å dokumentere tidligere overgrep og årsaken til disse, eller den fremtidige risikoen for overgrep.
The Ministry stresses that a free evaluation shall be made of the facts of the case based on all available information.
Departementet understreker at det skal foretas en fri bevisbedømmelse av sakens faktum, basert på alle foreliggende opplysninger.
If the applicant has failed to present all relevant information at the first opportunity, has been reticent as regards details, has shown uncertainty during the asylum interview, etc., such circumstances shall not in themselves indicate that the testimony cannot be taken into consideration.
Om søkeren ikke har fremmet alle relevante opplysninger ved første anledning, har vært tilbakeholden med detaljer, vist usikkerhet under asylintervjuet mv., vil ikke slike omstendigheter alene tilsi at forklaringen ikke kan legges til grunn.
Gender-related claims must often be viewed in connection with the social and cultural conditions in the country concerned.
Kjønnsrelaterte anførsler vil ofte måtte ses i sammenheng med de sosiale og kulturelle forhold i vedkommende land.
Knowledge of the country concerned is thus of major importance.
Landkunnskap er således svært viktig.
In matters involving claims concerning gender-related persecution, the perpetrator may in many cases be a close family member.
I saker med anførsler om kjønnsrelatert forfølgelse, kan det i mange tilfeller være nær familie som er overgriperen.
When granting permits in such cases, a concrete assessment must be made as to whether conditions for the permit shall include limitations on family reunification.
Ved innvilgelse av tillatelse, må det i slike tilfeller foretas en konkret vurdering av om det i tillatelsen skal settes begrensninger i adgangen til familiegjenforening.
THE ASYLUM ASSESSMENT
ASYLVURDERINGEN
Both the Refugee Convention and the Immigration Act are basically gender neutral.
Både flyktningkonvensjonen og utlendingsloven er i sitt utgangspunkt kjønnsnøytrale.
However, it is clear that gender can influence both how the persecution takes place and the reason for the persecution.
Det er imidlertid på det rene at kjønn kan influere både på hvordan forfølgelsen skjer og grunnen til forfølgelsen.
It is important to focus on the fact that certain forms of abuse and situations involving abuse more often affect women than men.
Det er viktig å ha fokus på at visse former for overgrep og overgrepssituasjoner oftere rammer kvinner enn menn.
In connection with other criteria in the refugee definition, a gender-sensitive interpretation may also be necessary.
Også ved de andre kriteriene i flyktningdefinisjonen kan det være nødvendig å ha en kjønnssensitiv fortolkning.
All the conditions of the refugee definition must however be met in order that the applicant shall be recognised as a refugee.
Alle vilkårene i flyktningdefinisjonen må likevel være oppfylt for at søkeren skal bli anerkjent som flyktning.
3.1 Persecution
3.1 Forfølgelse
Not all abuse can amount to persecution under the Refugee Convention.
Ikke alle overgrep kan betegnes som forfølgelse i flyktningkonvensjonens forstand.
In order to be so designated, it is required that the abuse be of a certain seriousness and scope.
Det kreves at overgrepet er av et visst alvor og omfang.
Serious human rights violations will always be regarded as persecution.
Alvorlige menneskerettighetskrenkelser vil alltid være omfattet av begrepet.
Although a number of acts may not individually be regarded as persecution, their cumulative effect may nevertheless be such that they are deemed to constitute persecution.
Selv om flere enkeltreaksjoner hver for seg ikke kan anses som forfølgelse, kan det likevel være at de samlet sett har en slik virkning at de anses å utgjøre forfølgelse.
The fact that certain types of abuse against women are widespread and culturally accepted in some communities is irrelevant to the question of whether the abuse in itself shall be regarded as persecution.
Det faktum at enkelte typer overgrep mot kvinner er utbredt og kulturelt akseptert i noen samfunn, er irrelevant mht. hvorvidt overgrepet i seg selv er å betrakte som forfølgelse.
Several of the types of persecution referred to below may affect both sexes and are thus not gender-specific.
Flere av de nedenfor nevnte typetilfellene av forfølgelse kan ramme begge kjønn og er således ikke kjønnsspesifikke.
The following types of persecution are not intended to constitute an exhaustive list:
Typetilfellene nedenfor er ikke ment å gi en uttømmende oversikt:
As regards gender-related persecution, rape, forced sterilisation or abortion, female genital mutilation, bride burning and honour killing, all fall under the term.
Når det gjelder kjønnsrelatert forfølgelse, vil bl.a. voldtekt, tvungen sterilisering eller abort, kjønnslemlestelse, brudebrenning og æresdrap falle inn under begrepet.
Domestic abuse or violence may otherwise, like other violent abuse, constitute persecution depending on its seriousness and scope.
Mishandling eller vold i hjemmet vil på samme måte som voldsovergrep ellers kunne utgjøre forfølgelse, avhengig av hvilket alvor og omfang det har.
Forced marriage is characterised by one or both parties entering into marriage against his or her will as a result of coercion.
Tvangsekteskap kjennetegnes ved at den ene eller begge parter inngår ekteskap mot sin egen vilje som følge av å befinne seg i en tvangssituasjon.
This may involve active coercion by means of violence, threats of violence or other threats or that, as a result of family traditions or social or cultural conditions, one has no real possibility of opposing a marriage that one does not wish to enter into.
Det kan dreie seg om aktiv tvang ved vold, trusler om vold eller andre trusler, eller at man som følge av familietradisjoner eller sosiale/kulturelle forhold ikke har noen reell mulighet til å motsette seg et ekteskap man ikke selv ønsker å inngå.
Forced marriage must be distinguished from arranged marriage, where the applicant is under a certain social pressure from his or her family to enter into the marriage, and where he or she is able to oppose the marriage without serious consequences to himself/herself.
Tvangsekteskap må avgrenses mot arrangerte ekteskap, hvor søkeren er under et visst sosialt press fra familien for å inngå ekteskapet og hvor hun/han kan motsette seg ekteskapet uten at det får alvorlige konsekvenser for vedkommende.
Forced marriage is a serious form of abuse involving a gross violation of individual freedom.
Tvangsekteskap er en alvorlig form for overgrep som innebærer en grov krenkelse av individets frihet.
If the applicant has no possibility of opposing entry into the marriage without being subjected to serious consequences for his or her life, health or circumstances of life, i.e. consequences at the level of serious violation of basic human rights, this will constitute persecution.
Dersom søkeren ikke har noen mulighet for å motsette seg inngåelsen av ekteskapet uten å bli utsatt for alvorlige konsekvenser for vedkommendes liv, helse eller livssituasjon, dvs. konsekvenser på nivå med alvorlig krenkelse av grunnleggende menneskerettigheter, vil det være tale om forfølgelse.
In concrete terms, the question will normally be whether the force exercised (the consequences of refusing) constitutes persecution.
Konkret vil spørsmålet derfor normalt være om den tvangen som utøves (konsekvensene av å nekte) konstituerer forfølgelse.
Cases of doubt may however arise where the applicant risks exclusion from his or her family and/or the social community in which the applicant lives.
Tvilstilfeller kan imidlertid oppstå hvor søkeren risikerer utstøtelse fra familien og/eller det sosiale miljøet søkeren lever i.
Forced prostitution/human trafficking may, among others depending on the case concerned, involve abduction, confinement, rape, slavery, forced labour and abuse, which may basically constitute persecution.
Tvangsprostitusjon/menneskehandel vil, avhengig av den enkelte sak, bl.a. kunne innebære bortføring, innesperring, voldtekt, slaveri, tvangsarbeid og mishandling, som i utgangspunktet vil kunne utgjøre forfølgelse.
Moreover forced prostitutes may later be subjected to reprisals from ringleaders and discrimination and exclusion from their families and from society.
Tvangsprostituerte vil dessuten i ettertid kunne bli utsatt for represalier fra bakmenn og diskriminering og utstøtelse fra familie og samfunn.
In each case, concrete assessments must be made as to what the applicant risks and whether this can be characterised as persecution.
Det må vurderes konkret i den enkelte sak hva søkeren risikerer og hvorvidt dette kan karakteriseres som forfølgelse.
Discrimination, milder forms of harassment and lack of gender equality should not in themselves be regarded as persecution.
Diskriminering, lettere former for trakassering og mangel på likestilling vil i seg selv ikke være å anse som forfølgelse.
A concrete assessment must be made of whether the total burden faced by an asylum seeker can be characterised as persecution.
Det må vurderes konkret hvorvidt den samlede belastning en asylsøker står overfor kan karakteriseres som forfølgelse.
Social exclusion does not in itself constitute persecution.
Heller ikke sosial utstøtelse vil i seg selv være forfølgelse.
A concrete assessment must be made of the consequences of the exclusion, paying regard to among others the applicant’s individual situation and the conditions in the community the applicant comes from.
Det må imidlertid foretas en konkret vurdering av konsekvensene av utstøtelsen, hvor det bl.a. ses hen til søkerens individuelle situasjon og forholdene i det samfunn søkeren kommer fra.
The consequences of social exclusion may often be greater for women than for men.
Konsekvensene av sosial utstøtelse kan ofte være større for kvinner enn for menn.
Forcing someone to act in conflict with deeply felt convictions may constitute persecution, but must be assessed on the basis of the applicant’s situation in the case concerned.
Det å tvinge noen til å opptre i strid med dyptfølte oppfatninger vil kunne utgjøre forfølgelse, men må vurderes ut fra søkerens situasjon i den konkrete saken.
In principle, persons may be expected to a certain extent to adapt their conduct, dress, etc. to the social and cultural codices that apply.
I utgangspunktet må det kunne forventes at personer til en viss grad tilpasser sin livsførsel, bekledning m.v. til de sosiale og kulturelle kodekser som gjelder.
3.2 Well-founded fear
3.2 Velgrunnet frykt
Subjective fear may be relevant, but is not in itself sufficient to fulfil the Convention’s conditions concerning well-founded fear.
Subjektiv frykt kan være relevant, men ikke i seg selv tilstrekkelig for å oppfylle konvensjonens vilkår om velgrunnet frykt.
The central issue is whether conditions exist to indicate that the fear is justified on the basis of an objective assessment.
Det sentrale er om det foreligger forhold som tilsier at frykten er berettiget ut fra en objektiv vurdering.
However, persons who are especially vulnerable may have a lower tolerance limit for when the consequences of a reaction must be characterised as persecution.
Personer som er ekstra sårbare vil imidlertid kunne ha en lavere tålegrense for når en reaksjon vil gi konsekvenser som må karakteriseres som forfølgelse.
Here, gender may play a role in combination with factors such as age, health and/or social network.
Her kan kjønn spille inn i kombinasjon med f.eks. alder, helsetilstand og/eller sosialt nettverk.
The existence of a real risk of persecution must be assessed in the light of both general information concerning the country and the applicant’s individual conditions.
Hvorvidt det foreligger en reell fare for forfølgelse, må vurderes i lys av både generell landinformasjon og søkerens individuelle forhold.
Asylum assessment is in principle future-oriented.
Asylvurderingen er i utgangspunktet fremtidsrettet.
Previous abuse, e.g. rape, therefore does not in itself provide a basis for recognition as a refugee unless combined with a real danger of abuse in the future.
Tidligere overgrep, f.eks. voldtekt, vil derfor ikke i seg selv gi grunnlag for anerkjennelse som flyktning, med mindre det samtidig er en reell fare for overgrep i fremtiden.