natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is important to draw countries that generate large volumes of emissions, such as the US and Australia, into efforts to reach an agreement for the next commitment period under the Kyoto Protocol.
I arbeidet med å få til en avtale etter den nåværende Kyotoavtalen må vi få med land med store utslipp som USA og Australia.
We must also draw the countries where emissions are rising most rapidly, such as Brazil, India, China and other developing countries, into the negotiations.
Og vi må trekke med land der utslippene nå vokser mest, som Brasil, India, Kina og andre utviklingsland.
One of the most important tasks will be to find systems that ensure global burden-sharing, such as mechanisms for financing emission-reduction measures in developing countries.
En hovedutfordring blir å finne fram til systemer som sikrer byrdefordeling globalt blant annet når det gjelder hvordan tiltak for å redusere utslippene i utviklingsland skal finansieres.
Norway is working actively towards this goal in connection with the UN Climate Change Conference in Bali in December.
Norge arbeider aktivt for dette i forbindelse med den kommende klimakonferansen på Bali i desember.
The EU Emissions Trading Scheme is at present the system that has the greatest potential for bringing about large emission reductions.
Det kvotesystemet som i dagens situasjon har størst potensial for å bidra til store utslippsreduksjoner, er EUs kvotesystem.
This scheme is an important element of international climate cooperation, not only in Europe, but also globally.
Det europeiske kvotesystemet er et viktig element i det internasjonale klimasamarbeidet, ikke bare i Europa, men også globalt.
Actors within the EU emissions trading scheme account for most of the demand for emission credits from developing countries through the Clean Development mechanism and other developed countries through Joint Implementation under the Kyoto Protocol.
EUs kvotesystem står i dag for den klart største etterspørselen av utslippsreduksjoner fra utviklingsland og industriland utenfor kvotesystemet.
The scheme will provide a demonstration of how emissions trading can help to cut emissions in practice.
Her vil vi nå få demonstrert hvordan kvotehandel kan bidra til å få utslippene ned.
The common rules for the EU’s internal market paved the way for the development of a joint emissions trading scheme for the EU countries.
Det felles regelverket for EUs indre marked banet veien for at EU-landene kunne utvikle et felles kvotesystem.
To give Norway access to this potentially very effective tool for reducing greenhouse gas emissions, the Government, with the support of the Storting, decided to seek to link Norway and the other EEA EFTA countries to the EU Emissions Trading Scheme.
For å sikre adgang til et potensielt meget effektivt redskap til reduserte klimautslipp, besluttet Regjeringen med Stortingets støtte å arbeide for at Norge og de andre EØS/EFTA-landene kan knytte seg til EUs kvotehandelssystem.
With the Storting’s approval, this bill will mean that the Norwegian emissions trading scheme will apply to a good 40% of Norwegian CO2 emissions.
Stortingets tilslutning til denne loven betyr at bedrifter som står for vel 40 prosent av norske utslipp av CO2 får kvoteplikt.
A proposition to the Storting on consent to the decision by the EEA Joint Committee to incorporate the Emissions Trading Directive into the EEA Agreement will be submitted shortly.
Stortinget vil om kort tid få seg forelagt en samtykkeproposisjon.
In the period 2008–12, total CO2 emissions in the EU from sectors that are included in the emissions trading scheme are expected to be about 2 billion tonnes a year.
EU-landenes samlede utslipp årlig ventes i årene 2008 til 2012 å utgjøre om lag 2 milliarder CO2 innenfor kvotesystemet.
Emissions from Norwegian firms that are included in the emissions trading scheme are estimated at 21-23 million tonnes a year, or about 1% of the emissions trading market.
Utslippene fra kvotepliktige norske bedrifter anslås å ligge på om lag 21-23 millioner tonn årlig, det vil si om lag 1 prosent av markedet innenfor kvotesystemet.
Norway plans to issue a much lower proportion of emission allowances free of charge than the EU.
Regjeringen har lagt opp til en lavere andel vederlagsfrie kvoter enn i EU.
The Government intends Norway’s participation in the EU emissions trading scheme to increase the total quantity of allowances in the system by 15 million tonnes per year.
Regjeringen har lagt opp til at norsk deltakelse vil øke kvotemengden i det totale europeiske systemet med 15 millioner tonn pr år.
This is four million tonnes less than emissions generated by the relevant Norwegian installations in 2005 and seven million tonnes lower than the projected emissions from such installations in 2010.
Det er 4 tonn mindre enn i norske utslipp i 2005, og 7 millioner tonn mindre enn de forventede utslippene i 2010.
We will also set a cap on the use of credits from the Clean Development Mechanism (CDM) and Joint Implementation (JI).
I tillegg vil vi begrense bruken av Den grønne utviklingsmekanismen (CDM) og Felles gjennomføring (JI).
I would like to point out, Mr President, that this applies to Norwegian firms and not to Norway as a state.
La meg presisere, President, at dette gjelder for norske bedrifter og ikke for Norge som stat.
To sum up, joining the EU Emissions Trading Scheme will be an efficient means of reducing emissions.
Med andre ord; tilslutningen til systemet vil bidra til å få de samlede utslippene ned på en effektiv måte.
The EU intends to reduce the proportion of allowances that are allocated free of charge.
EU har som mål å redusere andelen vederlagsfrie kvoter.
The Government shares this goal.
Dette er et mål Regjeringen deler.
In our view no allowances should be allocated free of charge after 2012.
Vi ønsker at ingen kvoter skal være vederlagsfrie etter 2012.
The business sector must prepare for this.
Dette må næringslivet forberede seg på.
There must be a price to pay for releasing CO2.
Det skal koste å slippe ut CO2.
The Government also wishes more industrial sectors to be included in the Emissions Trading Scheme.
Regjeringen har også som mål at flere sektorer i næringslivet må omfattes av kvotehandelssystemet.
This is also on the EU’s agenda.
Dette er også en diskusjon som pågår i EU.
Specifically, inclusion of aviation from 2010 is being discussed.
Konkret diskuteres inkludering av luftfartssektoren innen 2010.
However, it seems most likely that there will be no major changes in the scope of the scheme until after 2012.
Mest sannsynlig vil ikke store endringer i omfang finne sted før etter 2012.
The EEA Agreement is based on a two-pillar system, with separate EU and EFTA bodies.
EØS-avtalen er basert på et to-pilar system, med egne organer på EFTA-siden.
We have been interested in maintaining this system for the Emissions Trading Scheme, so that the EFTA Surveillance Authority (ESA) will be responsible for approving the national allocation plans submitted by the EFTA states.
Vi har ønsket å bevare dette også ved tilnytningen til EUs kvotedirektiv, slik at EFTAs overvåkingsorgan, ESA, vil være det organ som treffer beslutninger i forhold til det enkelte EFTA-lands nasjonale plan for klimakvoter.
In assessing national allocation plans, ESA will generally use the same criteria as the European Commission does in assessing plans submitted by EU countries.
ESA vil i dette arbeidet i all hovedsak legge samme vurderinger til grunn for godkjenning som det Kommisjonen legger grunn i sin vurdering av EU-landenes tildelingsplaner.
It has also been important for us to ensure that Norway’s adoption of the Emissions Trading Directive helps us to meet our Kyoto commitments.
Det har også vært viktig for oss å sikre at våre forpliktelser i forhold til Kyotoavtalen og dens ulike mekanismer kan ivaretas ved tilslutning til kvotedirektivet.
Because the EU cooperation is binding, the EU Emissions Trading Scheme is also considered to be the most effective scheme of its type.
Nettopp fordi EU-samarbeidet er forpliktende er også EUs kvotehandelssystem ansett som det mest effektive.
We are not the only country to have realised this.
Det er ikke bare vi som har sett det.
Several other countries and regions are engaged in a dialogue with the EU and are interested in linking up to the Emissions Trading Scheme.
Flere land og regioner er i dialog med EU og ønsker å knytte seg til kvotesystemet.
This is a positive and encouraging development.
Det er positivt og oppløftende.
On 29 October, Norway took part in the launch of the International Carbon Action Partnership (ICAP) on cap-and-trade systems.
Den 29. oktober var Norge med på lanseringen av et internasjonalt partnerskap om utslippstak og kvotehandel.
This was an EU initiative.
Det var EU som tok initiativet.
Other participants were Canada, New Zealand and several US states, including New York, New Jersey and California.
Canada, New Zealand og flere amerikanske delstater, New York, New Jersey og California, deltok.
The aim of the partnership is to improve the efficiency of cap-and-trade schemes and their compatibility with each other, to promote innovation, and to increase demand for products and services that will reduce emissions.
Målet med dette partnerskapet (ICAP, International Carbon Action Partnership) er å bidra til å øke effektiviteten i og mellom kvotehandelssystemer, foruten å fremme innovasjon og etterspørsel etter produkter og tjenester som bidrar til lavere utslipp.
However, emissions trading is not the only climate policy instrument available.
Men kvotehandelssystemer er ikke det eneste virkemiddelet i klimapolitikken.
Like the EU, Norway is working towards the development of alternative energy sources and seeking to improve energy efficiency.
I likhet med EU arbeider vi også i Norge for utvikling av alternativ energi og energieffektivisering.
Norwegian researchers are taking part with European colleagues in 57 joint projects on the climate-related issues under the Sixth Framework Programme for Research and Technological Development.
Norske forskere deltar sammen med sine europeiske kollegaer i hele 57 felles prosjekter om klima under det 6. rammeprogram for forskning.
Fifteen of these are focusing on carbon capture and storage.
15 av disse prosjektene er fokusert på håndtering av CO2.
Norway has a great deal of experience to offer in this work.
I dette forsknings- og utviklingsarbeidet har vi mye erfaring å ta med oss.
Norway was the first oil-producing country to introduce a CO2 tax on petroleum production in the early 1990s.
Norge innførte, som første oljeproduserende land CO2 avgift på petroleumsproduksjon på begynnelsen av 1990-tallet.
Today, our petroleum sector has the world’s lowest emissions per unit produced.
I dag har vi den petroleumssektoren i verden med lavest utslipp pr produsert enhet.
Our experience of carbon capture and storage is an asset that we can use in many types of international cooperation.
Vår erfaring med fangst og lagring av CO2 er en styrke vi skal ta med oss videre i mange typer internasjonalt samarbeid.
Norway has a historical responsibility for developing technology that can be used in carbon capture and storage.
Norge har et historisk ansvar for å bringe fram teknologi som kan bidra til CO2 rensing.
The technology exists, but has not yet been tested in a full-scale power plant.
Teknologien for å få til en slik rensing er kjent, men har ennå ikke vært utprøvd i fullskala kraftverk.
As you know, the costs are too high for there to be any commercial interest in testing the process.
Kostnadsnivået for fullskalarensing ligger som kjent for høyt til at det har vært kommersielt interessant å prøve det ut.
This means that considerable government involvement is necessary, as we are planning for the Mongstad project.
Derfor er et omfattende statlig engasjement nødvendig, slik vi legger opp til i gjennomføringen av Mongstad-prosjektet.
The Government intends to support the development of this technology, which the world needs, and which the Intergovernmental Panel on Climate Change (IPCC) views as an important part of the response to climate change.
Regjeringen vil støtte utviklingen av en teknologi verden trenger og som det internasjonale klimapanelet mente måtte utgjøre en betydelig del av svaret på klimautfordringen.
It is quite clear that the EU views carbon capture and storage as an important tool in efforts to make substantial cuts in greenhouse gas emissions.
Det er ingen tvil om at EU ser på fangst og lagring av CO2, CCS, som et viktig bidrag til å få utslippene av klimagassene betydelig ned.
At their spring summit in March, EU leaders decided to promote carbon capture and storage as a climate policy instrument in addition to energy efficiency and the use of renewable energy sources.
EU-landenes ledere besluttet på sitt toppmøte i mars at EU skal satse på fangst og lagring av CO2 som et klimapolitisk virkemiddel i tillegg til satsing på energisparing og fornybar energi.
This decision has been followed up by the member states in their decision that a network of up to 12 large carbon capture and storage demonstration projects is to be established by 2015.
Dette er fulgt opp av medlemslandene i deres beslutning om at det skal etableres opp til 12 store demonstrasjonsprosjekter for fangst og lagring av CO2 innen 2015.
This shows that the issue is firmly on the EU agenda.
Fangst og lagring er med andre ord på EUs dagsorden.
Nevertheless, neither the environmental legislation nor the state aid rules currently reflect the priority being given to this technology.
Likevel er det en utfordring at verken miljøregelverket eller regelverket for statsstøtte pr i dag ikke gjenspeiler denne satsingen.
Norway has made more progress than the EU in planning specific projects in this field.
I Norge er man kommet lenger enn EU når det gjelder konkretisering og planlegging av slike prosjekter.
This means that the application of these rules as they are set out in the EEA Agreement and the EC Treaty to carbon capture and storage projects has never previously been evaluated.
Det er derfor første gang disse bestemmelsene i EØS-avtalen og EF-traktaten vurderes i forhold til prosjekter for fangst og lagring av CO2.
The European Commission is considering the legislative framework for support for the development of technology for carbon capture and storage.
Kommisjonen er i ferd med å se på rammevilkårene for støtte til utvikling av teknologi for fangst og lagring av CO2-gasser.
In order for the carbon capture and storage project to be realised, it is of crucial importance for Norway to gain acceptance for providing the public funding needed.
For Norge er det avgjørende å få aksept for at man vil kunne tilstrekkelig offentlig finansiering for å realisere prosjektet.
State involvement and government funding will be necessary for the test centre at Mongstad, for the full-scale carbon capture facilities at Mongstad and Kårstø, and for the facilities for CO2 transport and storage.
Staten og statlige midler vil være tungt involvert både i testsenteret på Mongstad, i fullskala renseanlegg på Mongstad og Kårstø og anleggene for transport og lagring av CO2.
Active efforts are being made to deal with this within the time frame of the projects.
Det arbeides aktivt for å håndtere dette innenfor de tidsplanene som er satt for prosjektene.
State investment in the test centre at Mongstad was notified to ESA this summer.
Statens investering i testsenteret på Mongstad ble notifisert til ESA i sommer.
We are also considering notification of a project for a full-scale capture facility at Kårstø and the project for transport and storage of CO2 from Kårstø and Mongstad.
Staten vurderer også å notifisere prosjektet for fullskala fangstanlegg på Kårstø og prosjektet for transport og lagring av CO2 fra Kårstø og Mongstad.
In addition to our commitments under the EEA Agreement, we have given high priority to dialogue with EU member states in the development of our own climate policy.
Utover vår deltakelse gjennom EØS-avtalen har vi i utviklingen av vår egen klimapolitikk lagt stor vekt på dialog med EUs medlemsland.
Since the summer, we have strengthened our dialogue with Germany, which is one of Norway’s most important partners in the energy field.
Siden sommeren har vi fordypet dialogen med Tyskland som er en av Norges viktigste energipartnere.
Germany’s foreign minister has recently visited Svalbard to learn more about climate change and to discuss High North issues, climate and energy in greater depth.
Tysklands utenriksminister besøkte Svalbard nettopp for å øke kunnskapene om klimaendringer og for å fordype norsk-tyske diskusjoner om Nordområdespørsmål, klima og energi.
The dialogue with France on climate issues has also been intensified.
Også med Frankrike er dialogen om klimaspørsmål trappet opp.
When Foreign Minister Kouchner visits Norway in a few weeks’ time, climate change, the environment and energy will be the main issues in our talks, and carbon capture and storage will be one of the topics we focus on particularly closely.
Når utenriksminister Kouchner om et par uker kommer til Norge, vil klima, miljø og energi være hovedspørsmål i våre samtaler, blant annet med et særlig fokus på fangst og lagring.
The Nordic cooperation is also important in climate policy efforts, as last week’s Nordic Council meeting here in Oslo showed.
Også det nordiske samarbeidet er av betydning i vårt klimapolitiske arbeid, noe sist ukes arbeid i Nordisk Råd her i Oslo viste.
In December 2009, Denmark will host the international climate conference that we hope will adopt a new agreement for the post-Kyoto period.
Danmark vil i desember 2009 være vertskap for den internasjonale klimakonferansen som forhåpentligvis kan vedta en ny avtale etter Kyoto.
Sweden will hold the EU Presidency at the same time.
Sverige vil da inneha EU-formannskapet på samme tid.
This will make it possible for the Nordic countries to cooperate closely on achieving the best possible international climate agreement.
Samlet vil dette åpne muligheter for et tett samarbeid mellom de nordiske landene med sikte på å få til en så god internasjonal klimaavtale som mulig.
The new EU chemicals legislation, REACH, is another important EEA-relevant issue that has important environmental implications.
En viktig EØS-sak med betydning for miljøet er EUs nye kjemikalieregelverk, REACH.
REACH sets up a new, comprehensive system for registration and evaluation of chemicals that are marketed throughout the EEA.
Gjennom REACH får vi et nytt og omfattende system for registrering og evaluering av kjemikalier som markedsføres i EØS-området.
The rules will apply to about 30 000 substances, and registration is intended to ensure the provision of information on the effects that chemicals may have on health and the environment.
Om lag 30.000 stoffer vil være omfattet av regelverket, og registreringen skal sikre kunnskap om kjemikaliers helse- og miljøvirkninger.
In the Government’s view, the REACH legislation will improve protection of health and the environment by strengthening the management regime for chemicals in Europe.
Regjeringens vurdering er at REACH vil bedre beskyttelsen av helse og miljø gjennom en styrket forvaltning av kjemikalier i Europa.
REACH entered into force in the EU on 1 June this year.
Regelverket trådte i kraft i EU 1. juni i år.
Norway has provided input and comments a number of times during its preparation.
Norge har levert inn mange innspill og kommentarer under utviklingen av regelverket.
It is important to incorporate REACH into the EEA Agreement at an early date, to make it possible to promote Norwegian policy in the new chemicals management regime.
Det er viktig med rask innlemmelse av REACH i EØS-avtalen, for å kunne fremme norsk kjemikaliepolitikk inn i det nye forvaltningsregimet.
This will also be important for Norwegian consumers and in order to ensure that Norwegian industry operates within the same framework as competitors in the EU.
Det vil også være viktig for norske forbrukere og for å gi norsk industri samme rammevilkår som sine konkurrenter i EU.
I would also like to stress how important it is that the 2002 EU Food Law and the 2004 rules on hygiene and control are now finally being incorporated into the EEA Agreement.
La meg også understreke betydningen av at EUs matlovsforordning fra 2002 og regelverk om hygiene og kontroll fra 2004, etter lang tid, nå er innlemmet i EØS-avtalen.
This legislation is important as a means of ensuring that all actors along the whole food production chain take responsibility for food safety and for equitable, effective and clearly targeted public inspection and enforcement regime in the EEA.
Dette regelverket er viktig for å sikre at alle aktører i hele matproduksjonskjeden tar ansvar for mattrygghet, og for å bidra til en likeverdig, effektiv og målrettet offentlig kontroll i EØS-området.
The new legislation will provide consumers with a high level of protection as regards food safety.
Det nye regelverket vil sikre forbrukerne et høyt beskyttelsesnivå når det gjelder mattrygghet.
It will also help to ensure that the internal market functions well for all types of food.
Regelverket vil også bidra til at det indre marked for alle typer mat skal virke på en god måte.
The decision of the EEA Joint Committee to incorporate this legislation into the Agreement is subject to the Storting’s consent, and the Government will submit a proposition in January.
Vedtakene i EØS-komiteen er fattet med forbehold om Stortingets samtykke og Regjeringen vil komme tilbake med proposisjoner om dette i januar.
The efforts to develop an integrated maritime policy are of particular interest to Norway.
Et område av særlig interesse for Norge er arbeidet for å utvikle en mer helhetlig maritim politikk.
We have participated actively in the process and put forward a number of well documented proposals and comments.
Vi har deltatt aktivt og kommet med en rekke godt dokumenterte forslag og innspill.
The integrated management of the coastal zone is essential for the long-term ecological and economic sustainability of these important areas and for settlement patterns.
Helhetlig forvaltning av kystsonen fra hav til land er av betydning for langsiktig bærekraft i disse viktige områdene, både i forhold til økologi, økonomi og bosetting.
The Government endorses the aims set out by the EU for this policy: the sustainable use of the oceans and seas; building a knowledge and innovation base for the maritime policy; delivering the highest quality of life in coastal regions; and promoting Europe’s leadership in international maritime affairs.
Regjeringen slutter seg til de målene EU har oppstilt for en slik politikk: Bærekraftig bruk av hav og sjø, oppbygging av bredere kunnskaps- og utviklingsgrunnlag for maritim politikk, høy livskvalitet i kystregionene og fremme synligheten av ”det maritime Europa”.
These aims coincide closely with our own maritime policy aims and provide a good basis for further cooperation with the EU and the member states in this field.
Målene er nært sammenfallende med våre egne mål for den maritime politikken, og gir oss et godt grunnlag for videre konkret samarbeid med EU og medlemslandene.
In the time ahead we will encourage the EU to intensify its efforts as regards environmentally sound maritime industries.
Vi vil framover be EU om å gå kraftigere til verks når det gjelder miljøvennlige maritime næringer.
The European marine strategy and the new European directive on maritime policy are expected to be completed in the course of 2008.
En europeisk marin strategi med et nytt europeisk havstrategidirektiv forventes ferdigstilt i løpet av 2008.
The directive will constitute the environmental pillar of the EU maritime policy.
Direktivet skal utgjøre miljøpilaren i EUs maritime politikk.
We will follow these developments closely.
Dette vil vi følge nøye.
In the Commission’s “Blue Book” on an integrated maritime policy, we have noted a number of interdisciplinary areas that could be of interest for further cooperation between Norway and the EU.
Vi har i Kommisjonens ”Blåbok” om en integrert havpolitikk også merket oss enkelte tverrfaglige områder som kan være interessante i et videre samarbeid mellom Norge og EU.