natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I will not try to make it look otherwise.
Jeg vil ikke gi inntrykk av noe annet.
In March this year, the 50th anniversary of the establishment of the European Community was celebrated in great style, and Europe Day — the commemoration of the Schuman Declaration — was celebrated on 9 May.
I mars i år ble 50-årsjubileet for Roma-traktaten storstilt feiret og europadagen – Schumandagen – ble markert 9. mai.
Increasing interdependence has built and strengthened the Community.
Økende gjensidig avhengighet har bygget og styrket fellesskapet.
The history of the EU is the history of the development of a system of governance at the European level, which has had a global impact.
EUs historie handler om utviklingen av et styringssystem på europeisk plan, med globale konsekvenser.
The main emphasis has been on economic cooperation with an explicit peace policy goal — a great political vision.
Hovedvekten ble lagt på økonomisk samarbeid, med et uttalt fredspolitisk mål, en stor politisk visjon.
The need to find common solutions to major global challenges has always been a driving force in this cooperation.
Behovet for å finne felles løsninger på store overgripende spørsmål, har alltid vært en drivkraft for dette samarbeidet.
What have appeared to be crises have led to new breakthroughs and new leaps forward, and have driven the EU’s development, enlargement and increased integration — all at the same time.
Det som har fortonet seg som kriser har skapt gjennombrudd, nye sprang og bidratt til å drive frem EUs utvikling, utvidelser og økt integrasjon – og dette på samme tid.
In recent years we have seen how for example energy has climbed to the top of the political agenda.
I de senere årene har vi sett hvordan for eksempel energi har tatt veien til toppen av den politiske dagsorden.
The development of a common energy policy has been on the agenda for a long time, but it gained new impetus when energy prices began to rise, particularly when Russia stopped its deliveries to Ukraine and Belarus.
Utvikling av en felles energipolitikk har lenge stått på dagsorden – men dette skjøt ny fart da energiprisene steg, og ikke minst da Russland stanset forsyninger til Ukraina og Hviterussland.
We hear one leader after another saying that energy is at the top of the political agenda.
Leder etter leder sier det samme; energi er på toppen av den politiske dagsorden.
For Norway, this means new opportunities and challenges.
Dette gir Norge muligheter og utfordringer.
Conflicts and warfare in the western Balkans have in many ways acted as a touchstone for the EU, and have led to a recognition that a common effort is needed and that good coordination can produce results.
Krigene og konfliktene på Vest-Balkan har på mange vis fungert som en utenrikspolitisk prøvestein for EU, og bidratt til en erkjennelse av at felles satsing er nødvendig og at god samkjøring også kan gi resultater.
The EU’s role in the global fight against poverty and its engagement in peace and reconciliation processes should also be highlighted.
Et annet område er EUs rolle innen global fattigdomsbekjempelse og engasjement i freds- og forsoningsprosesser.
Over the years, the EU has engaged in no less than 16 military and civilian crisis response operations in various parts of the world.
Gradvis har EU også påtatt seg ikke mindre enn 16 militære og sivile kriseoperasjoner i ulike deler av verden.
Dramatic incidents such as the terrorist attacks in Europe after 9/11 have led to closer coordination of measures to combat terrorism and international crime.
Dramatiske hendelser som terrorangrepene i Europa etter 11. september har forsterket samkjøring av tiltak mot terror og internasjonal kriminalitet.
However, the EU does not always speak with one voice on international issues.
Men – EU snakker ikke alltid med én stemme, i alle saker internasjonalt.
Two EU member states have permanent seats on the UN Security Council.
To av EUs medlemmer har fast plass i FNs sikkerhetsråd.
As regards the global agenda, EU countries like the UK and France generally have two roles — one independent role and one EU role.
Innenfor en global agenda har EU-land, som Storbritannia og Frankrike, som regel to roller; én alene og én via EU.
It is still the case that you cannot pick up the telephone and dial a single number for Europe as Henry Kissinger pointed out in his often quoted lament.
Det oppfattes fortsatt ikke slik at man kan ta telefonen og ringe ett telefonnummer til Europa, som Henry Kissinger etterlyste i en ofte sitert formulering.
And as the situation stands today, the EU’s role in the foreign policy arena does not correspond to the role it plays in the global economy.
Per i dag tilsvarer ikke EUs rolle på den utenrikspolitiske arena organisasjonens økonomiske rolle globalt.
The disagreement over Iraq was an example of this.
Uenigheten om Irak viste dette.
However, the crisis this caused led to a broader internal discussion of the need to take a common position on foreign policy.
Samtidig bidro denne krisen til en bredere intern diskusjon om behovet for å stå samlet i utenrikspolitikken.
The German presidency, together with the forthcoming Portuguese and Slovenian presidencies, has set strengthening the transatlantic ties as an important goal.
Det tyske formannskapet har sammen med det kommende portugisiske og slovenske, satt styrking av de transatlantiske bånd som et viktig mål.
There is broad support for this initiative in the EU, not least among several of the new members.
Dette har bred oppslutning i EU, ikke minst blant flere av de nye medlemslandene.
Now that France has a new government that explicitly shares this goal, we can expect the EU to focus more strongly on cooperation with the US, particularly when Europe starts preparing to deal with a new US administration.
Med en ny regjering i Frankrike som har dette som uttalt mål, er det mye som tyder på at vi kan vente økt fokus fra EU på samarbeid med USA, særlig når Europa forbereder seg på å møte en ny amerikansk administrasjon.
A stronger focus on European-US relations is a development Norway should welcome.
Et forsterket fokus på forholdet Europa-USA er en utvikling Norge bør hilse velkommen.
Today, relations with another emerging superpower and close neighbour — Russia — pose a challenge.
I dag utgjør forholdet til en annen voksende stormakt og nabo – Russland – en utfordring.
Not a week passes without some aspect of our relations with Russia dominating the agenda — whether nuclear storage sites on the Kola Peninsula, disarmament agreements, fisheries management, cross-border trade, our neighbouring areas in the north or Russia’s changing relations with its neighbours.
Det går ikke én uke uten at et emne i vårt forhold til Russland dominerer agendaen; atomlagre på Kolahalvøya, nedrustningsavtalene, fiskeriforvaltning, samhandel over grensen, våre nærområder i nord, Russlands vekslende relasjoner til sine naboland.
Today, Russia provides more than a third of the gas consumed in the EU.
Russland leverer i dag over en tredjedel av EUs gassbehov.
These deliveries account for more than 80% of Russia’s gas export.
Det er over 80 prosent av Russlands eksport av gass.
The EU is, of course, dependent on Russia, but it is important to underline that the dependence is mutual — Russia is also dependent on the EU market.
Selvfølgelig er EU avhengig av Russland, men det er viktig å fremheve at avhengigheten går begge veier – at Russland også er avhengig av EU som marked.
We need to keep things in proportion here: a weak, disintegrating Russia is not in Europe’s interest.
Vi må ha blikk for proporsjonene her: Europa er ikke tjent med et svakt Russland, et Russland i oppløsning.
It is emerging as a vibrant European city on the Baltic.
Den vokser frem som en kraftfull europeisk kystby ved Østersjøen.
Nevertheless, there are clear signs of a cooler climate between the EU and Russia, as there are between the US and Russia, and the rhetoric is becoming more heated.
Like fullt er det tydelige tegn på et kjøligere klima mellom EU og Russland, slik det er mellom USA og Russland, og retorikken tilspisses.
The EU-Russia summit in Samara on 18 May did not bring the parties any closer to agreement on a framework for a new partnership agreement.
Toppmøtet mellom EU og Russland i Samara 18. mai i år bidro ikke til enighet om rammene for en ny partnerskapsavtale.
We are increasingly seeing signs of tension and budding conflicts between Russia and countries that used to belong to the Soviet sphere.
Ja, gjennomgående ser vi flere tegn på spenning og kimer til konflikter mellom Russland og land som tidligere lå i den sovjetiske sfæren.
We saw this most recently in the relations between Estonia and Russia.
Vi så det sist i forholdet mellom Estland og Russland.
It is essential that both the EU and the US — and Norway fits in here naturally — take a firm stand on principles of democracy, the rule of law, civil society and the media’s role in the global community, which by the way is the theme of a major international conference being held in Oslo today and tomorrow.
Det er avgjørende at både EU og USA – og Norge hører helt naturlig med her – viser fasthet om viktige prinsipper knyttet til demokrati, rettsstat, sivile samfunn – og om medias rolle i det globale samfunn, som for øvrig er tema for en større internasjonal konferanse i Oslo i dag og i morgen.
Russia is a young and fragile democracy.
Russland er et begynnende demokrati i skjør utvikling.
Now, as elections are approaching, this democracy is being tested publicly on the international stage.
Nå testes dette demokratiet for åpen, internasjonal scene ettersom det stunder mot valg.
And there is no better measure of a democracy than its respect for the voters’ right to express their views freely and safely.
Og aldri testes et demokrati mer grundig enn når det gjelder respekten for velgernes rett til fritt og trygt å få sagt sitt.
There are some worrying sign in this connection, and that is something we must speak out about.
Her er flere tegn urovekkende og det må vi si i fra om.
At the same time, cooperation with Russia is necessary, for example in the efforts to find lasting solutions to issues as varied as the future status of Kosovo and the Iranian nuclear programme — and not least climate change.
Samtidig trenger vi samarbeidet med Russland, blant annet for å finne varige løsninger på spørsmål så varierte som fremtidig status for Kosovo og det iranske atomprogrammet – og ikke minst klima.
As Russia’s neighbour, we have a fundamental interest in seeing cooperation between the EU and Russia develop in a positive direction.
Og vi, som er nabo, har grunnleggende interesse i at samarbeidet mellom EU og Russland utvikles i positiv retning.
For a long time, Norway found itself in a strategically important position, having US as its closest ally, and sharing a border with the Soviet Union, and then Russia — in a landscape that was relatively stable, predictable and recognisable, yet cool.
Tradisjonelt sett lå Norge strategisk plassert med USA som nærmeste allierte og med Sovjetunionen, senere Russland, som nærmeste nabo – i et ganske fast, forutsigbart og oversiktlig landskap, om enn kjølig.
Today, the landscape has changed, and it is possible to discern a triangle formed by the EU, Russia and the US that gives rise to new perspectives and challenges as regards Norway’s interests.
I dag er landskapet annerledes, og på mange måter kan vi se et triangel EU – Russland – USA, som gir nye perspektiver og utfordringer for ivaretakelsen av norske interesser.
Norway and the EU have common challenges vis-à-vis Russia in areas such as visa issues and the export of fish and other foodstuffs.
På samme måte som EU – og i vårt fellesskap med EU – har Norge utfordringer overfor Russland knyttet til temaer som visumspørsmål og fiskeeksport – eller annen mateksport.
Our visa agreement with Russia is, for example, based on a Schengen model.
Vår visumavtale med Russland er for eksempel modellert etter Schengen.
At the same time, there are areas that are unique to Norway.
Men samtidig har vi områder som er unike for Norge.
Together with Russia, we own and manage the cod stocks in the Barents Sea together, and Europe is the market.
Vi eier og forvalter torsken i Barentshavet sammen og Europa er markedet.
But there is one important difference.
Men her er det en viktig forskjell.
Although we both supply gas, Norway is an “internal supplier” because we are a party to the EEA Agreement.
Vi leverer begge gass, men Norge gjør det som ”en leverandør fra innsiden” – fordi vi er en del av EØS-avtalen.
Unlike a number of EU countries, we have implemented all of the EU’s energy legislation in Norwegian law — a fact it is worth bringing to the attention of EU representatives.
Vi har gjennomført all EUs energilovgivning i norsk rett – i motsetning til flere EU-land – og det er et forhold verdt å minne om overfor EUs representanter.
My point here is that our membership of the EEA, with the obligations it entails, does not weaken our position as an energy supplier.
Mitt poeng er her – at vår EØS-tilhørighet, med de forpliktelsene dette medfører, ikke svekker vår posisjon som energileverandør.
On the contrary, I would say that it strengthens our position because it contributes to the predictability and long-term reliability that are such important hallmarks of Norway’s role as energy supplier.
Tvert i mot vil jeg mene at den styrker denne posisjonen, fordi den bidrar til den forutsigbarheten og langsiktigheten som er et så viktig kjennetegn ved Norge som energileverandør.
The EU knows that Norway does not politicise the sale of gas.
Europa vet at Norge ikke politiserer salg av gass.
And this strengthens Norway’s position.
Det styrker Norge.
One of the Norwegian Government’s overriding aims is to engage Russia in all cooperation — in all areas — and to cooperate with Russia both in our neighbouring areas and internationally.
Fra norsk side er det et overordnet mål å trekke Russland med i alt samarbeid – på alle områder – og å samarbeide med Russland i vårt nærområde og internasjonalt.
Russia is now a more self-assertive actor, a major energy power, that is internationalising its economy.
Russland er nå en mer selvbevisst aktør, en energistormakt, som internasjonaliserer sitt næringsliv.
There is nothing wrong with reflexes, but reflection is a better tool.
Reflekser er ikke å forakte, men refleksjon er et bedre virkemiddel.
We must pursue a recognisable Norwegian foreign policy towards our neighbour in the north on energy issues, fish resources, business and industry, research and development, climate change, and human rights and freedom of expression.
Vi skal vise en gjenkjennelig norsk utenrikspolitikk overfor vår nabo i nord, om energispørsmål, om fiskeressurser, næringsliv, forskning og utvikling, om klimautfordringene og om menneskerettigheter og ytringsfrihet.
Norway has considerable expertise on Russia, and many EU countries make use of our analyses and assessments.
Norges russlandskompetanse er stor – og mange EU-land har nytte av våre analyser og vurderinger.
All of this is clearly reflected in the Government’s High North strategy, and our High North policy is thus an integral part of our European policy.
Alt dette er forhold som er dypt reflektert i Regjeringens nordområdesatsing, og nordområdepolitikken er således en integrert del av europapolitikken.
Our relations with Russia play a key role in this, as we have discussed in this chamber several times during the past few months.
Sentralt står forholdet til Russland, som vi har diskutert flere ganger i denne sal de siste månedene.
But it is also essential that we create broader communities of interests with our European partners in the north.
Men det er også avgjørende hvordan vi skaper bredere interessefelleskap med europeiske partnere i nord.
The Government is seeking actively to develop such communities of interests and to raise awareness of their importance.
Å bevisstgjøre og utvikle slike interessefellesskap er viktig for oss og noe Regjeringen arbeider målrettet for.
Not least with regard to our closest neighbours.
Ikke minst i forhold til våre nærmeste naboer.
The current review of what could be termed the cooperation architecture in the north was in part stimulated by the EU Northern Dimension, where Russia, Iceland and Norway are participating.
Det pågår nå en refleksjon om det som kan kalles ”samarbeidsarkitekturen” i nord, blant annet stimulert av EUs nordlige dimensjon der Russland, Island og Norge er med.
In the EU, the north, south, east and west will always be vying for attention.
EU trekkes mellom fokus mot nord, sør, øst og vest.
We must do what we can to keep the EU’s focus trained on the north.
Vi må bidra til å holde fokus rettet mot nord.
We must do this in cooperation with our Nordic neighbours.
Vi må gjøre det i nært samarbeid med våre nordiske naboer.
Mr President, I believe we can revitalise Nordic cooperation provided that we are prepared to take new directions and that we successfully manage our relations with the EU.
Jeg tror, President, på en revitalisering av nordisk samarbeid, forutsatt at vi er rede til å gå nye veier og forutsatt at vi evner samspillet med EU.
In further developing our security policy cooperation, we must be alert to the new political realities in the north.
Vi må ha våkent blikk for å videreutvikle et samarbeid av mer sikkerhetspolitisk karakter, som følge av nye politiske realiteter i nord.
These involve challenges related to the environment, climate change, transport, resource management and production, and cross-border person-to-person contact.
Dette er utfordringer knyttet til forhold som miljø, klima, transport, ressursforvaltning og produksjon, menneskelig samkvem over grensene.
They are all soft security challenges.
Det er tema i kategorien ”myk sikkerhet”.
The MoU on security and defence policy cooperation we signed with Iceland in April is one example.
Samarbeidsavtalen med Island undertegnet i april er ett eksempel.
As coastal states, Norway, Denmark and Iceland engaged in closer cooperation when the US withdrew the last of its aircraft and personnel from the Keflavik base.
Norge, Danmark og Island har som kyststater engasjert seg her etter at USA forlot basen på Keflavik.
Norway is also open to closer cooperation with Sweden and Finland.
Likeledes har Norge rom for fordypet samarbeid med Sverige og Finland, de tre naboene på den skandinaviske halvøy.
The first meeting between the three countries’ foreign ministers took place last week, and was also attended by state secretaries from the respective countries’ defence ministries.
I forrige uke fant det for første gang sted et utenriksministermøte mellom oss tre – supplert av statssekretærer fra de tre lands forsvarsdepartementer.
Our defence authorities, particularly in Norway and Sweden, are cooperating more closely.
Våre forsvarsmyndigheter jobber tettere sammen, særlig mellom Norge og Sverige.
And in terms of foreign policy, we see that there are an increasing number of areas where we have common interests — ranging from relations with Russia in the north, business development in the north, the environment and climate change, to our joint participation in the EU Battle Groups and — going one step further — to closer cooperation in international military operations, such as in Afghanistan.
Og utenrikspolitisk ser vi at vi har et økende antall område av felles interesser – fra forholdet til Russland i nord, til næringsutvikling i nord, til miljø og klimautfordringer, liketil vår felles deltakelse i EUs Battle Groups – og enda et skritt videre – til tettere samarbeid i internasjonale militære operasjoner, som i Afghanistan.
We will continue our talks.
Våre samtaler vil fortsette.
And this cooperation has a wider significance because it involves both EU and NATO countries, which is why I have included it in my address today on EU matters.
Og fordi det her er EU-land og NATO-land som møtes, har samarbeidet betydning utover oss selv.
(ways of working, and cross-sectoral strategies and networks)
Derfor hører denne omtalen hjemme i redegjørelsen om EUs utvikling.
It is worth noting that next year will be the first year in the EU’s history that less than 50% of the budget resources are allocated to agricultural policy and structural funds.
Det er verdt å merke seg at neste år vil være det første året i EUs historie der mindre enn 50 prosent av midlene går til landbrukspolitikk og strukturfond.
A greater share of these resources are being channelled to new priority areas instead.
I stedet kanaliseres en større del av midlene til nye innsatsområder.
This focus on new areas has been accompanied by the emergence of new ways of working, more use of government-to-government cooperation and more emphasis on cross-sectoral strategies.
Fokus på nye områder har også gjort at man har sett fremveksten av nye arbeidsformer, mer bruk av mellomstatlige samarbeidsformer og at man i større grad legger vekt på sektorovergripende strategier.
We see this for example in the economic area, as reflected in the Lisbon Strategy, which covers economic, social and environmental policy, in the area of employment as reflected in the Luxembourg process, and in the cooperation on financial policy.
Vi ser dette for eksempel på det økonomiske området, med Lisboa-strategien som favner økonomisk politikk, sosial politikk og miljøpolitikk, eller innen sysselsetting med Luxembourg-prosessen, eller samarbeidet om finanspolitikken.
And in the EU’s global efforts where a combination of tools from foreign, trade, development and justice and home affairs policy are employed — precisely in order to meet more complex challenges.
Og i EUs globale arbeid der virkemidlene på de utenrikspolitiske, handels-, utviklings- og justispolitiske områder anvendes sammen – nettopp for å møte mer komplekse utfordringer.
It is important that Norway recognises that this is the reality we have to deal with.
Dette må vi ta inn over oss fra norsk side.
In parallel with the various networks between governments, closer ties and networks are being developed between national parliaments, local and regional administrative levels and, not least, between organisations, research institutions and civil society actors across national borders in the EU.
Parallelt med kryssende nettverk mellom regjeringer utvikles tettere forbindelser og nettverk mellom nasjonale parlamenter, lokale og regionale forvaltningsnivåer, og ikke minst mellom organisasjoner, forskningsinstitusjoner og miljøer i det sivile samfunn, på kryss og tvers av landegrenser i EU.
These networks are gradually changing Europe, both politically and culturally.
Gradvis endrer slike nettverk Europa, politisk og kulturelt.
This also applies to other actors in Norway that have contacts in Europe.
– Men også fra alle andre aktører i Norge med kontakter i Europa.
We have to admit that this is a demanding task.
Vi må erkjenne at dette er krevende.
In the new, enlarged EU, alliances and the nature and strength of the ties vary from issue to issue.
For i dette nye store EU varierer alliansene og båndenes karakter og styrke fra sak til sak.
It is not easy for Norway, as a non-member, to safeguard its interests in this new European picture with its complex — and often confusing — cooperation patterns, emerging trends and increasing diversity.
Det er ikke bare enkelt for Norge – fra utsiden – å ivareta sine interesser i dette europeiske bildet, med komplekse og ofte mer uoversiktlige samarbeidsmønstre, nye strømninger og større mangfold.
At the same time we must focus on the opportunities, because what counts more frequently now is what and who can help to deliver solutions, rather than the specific status of each individual country.
Samtidig må vi fokusere på mulighetene, fordi det som etterspørres oftere nå, er hva og hvem som kan bidra til løsninger, og ikke den eksakte statusen til hvert enkelt land.
But are we taking good enough advantage of these opportunities?
Men utnytter vi dette godt nok?
Can we think even more strategically here?
Kan vi tenke enda mer strategisk her?
I think we can, Mr President.
Ja, jeg tror det, President.