natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It was against this backdrop that the Government launched its India strategy last autumn, and we are now following this up.
På denne bakgrunn lanserte regjeringen sin India-strategi sist høst, som vi nå følger opp.
I recently visited India myself, to take part in a security policy seminar, among other things.
Selv var jeg nylig i India, hvor vi blant annet hadde et sikkerhetspolitisk seminar.
We are therefore strengthening our diplomatic and consular missions in the region.
Følgelig styrker vi også våre utenriksstasjoner i denne regionen.
At the same time, we will maintain focus on universal principles such as human rights, including freedom of expression.
Vi skal også gjøre det ved å holde fast ved respekten for viktige universelle prinsipper som menneskerettighetene og ytringsfriheten.
Mr President, I would now like to move on to the third area, developments in Europe.
President, la meg gå videre til det tredje område, utviklingen i Europa:
The departure point for Norway is clear: developments in Europe – both political and economic – go right to the heart of our national interests.
Utgangspunktet for Norge er klart: Utviklingen i Europa, politisk og økonomisk, dreier seg om kjernen i våre nasjonale interesser.
Europe is our most important export market.
Dette er vårt viktigste eksportmarked.
A fall in demand hits Norwegian companies and jobs directly.
Faller etterspørselen, rammes norske bedrifter og arbeidsplasser direkte.
When political and economic difficulties strike European countries, it is our allies, our Nordic neighbours and close partners, we are talking about.
Rammes europeiske land politisk og økonomisk, handler det om Norges allierte, våre nordiske naboer og nære partnere.
And if Europe’s voice – in the form of the EU or in other ways – is weakened, our voice too is weakened in most contexts.
Svekkes Europas røst, gjennom EU eller på annen måte, er dette i de fleste sammenhenger negativt også for vårt gjennomslag.
Debt crises are testing the European Union (EU) and not least the Euro cooperation.
Gjeldskriser tester nå Den europeiske union (EU) og ikke minst eurosamarbeidet.
The financial crisis and the steps taken in response have created even larger budget deficits and additional problems for many of the European countries that already had major budget deficits from before.
Finanskrisen og håndteringen av den førte til at mange av de europeiske land som fra før hadde store budsjettunderskudd, har fått enda større underskudd og ytterligere problemer.
Excessive debt procedures have now been initiated against two thirds of the EU member states.
To tredjedeler av EUs medlemsland er i dag under underskuddsprosedyrer.
This means that their budget deficit and/or debt is higher than the criteria set out in the Maastricht Treaty.
Det vil si at deres budsjettunderskudd og/eller gjeldsgrad er høyere enn det kriteriene Maastricht-traktaten foreskriver.
In 2009, the EU experienced a drop in gross domestic product (GDP) of around 4%.
EU-området hadde i 2009 et fall i BNP på om lag fire prosent.
The Baltic states have been hardest hit, but other countries that are far more important for the international economy – such as Germany, the UK and Italy – have experienced a stronger downturn than the EU average.
Verst har det gått ut over de baltiske statene, men også land som er langt viktigere for internasjonal økonomi – som Tyskland, Storbritannia og Italia – har hatt en nedgang kraftigere en EU-gjennomsnittet.
The financial crisis has been the first major test for the EU and its common currency.
Finanskrisen har stilt EU og den felles valutaen på den første virkelige vanskelige prøve.
The countries in the Eurozone have enjoyed a stable currency and a relatively low interest rate, which has facilitated a high level of investment and consumption in many of them.
I eurosonen har euroen gitt en stabil og stødig valuta og et relativt lavt rentenivå, noe som har gjort høye investeringer og høyt konsum mulig i mange land.
At the same time, the deficit countries have become less competitive and their debt obligations have increased.
Samtidig har konkurranseevnen til underskuddslandene blitt svekket og gjeldsforpliktelsene har økt.
In comparison, Mr President, if a US state gets into difficulties, it will still receive federal funding for health and social security.
Til sammenlikning, President: Dersom en amerikansk delstat kommer i problemer, vil det fortsatt komme midler til helse- og trygdeutgifter fra hovedstaden.
Member states that have not complied with the debt criteria over time are now being monitored closely by the European Commission, the European Central Bank and the other member states.
Medlemsland som over tid ikke har fulgt gjeldskriteriene, blir nå tett fulgt av Europakommisjonen, den europeiske sentralbanken og de andre medlemslandene.
Greece is one of these, and has presented measures to stabilise its economic situation.
Dette gjelder blant annet Hellas, som har lagt frem tiltak som skal gjennomføres for å stabilisere situasjonen.
These measures have led to massive protests, illustrating just how easily a financial crisis can lead to social and, potentially, political unrest.
Innstramningene har ført til massive protester og illustrerer den korte veien fra finanskrise til sosial og potensiell politisk uro.
Spain, Portugal, Italy and Ireland are also facing serious political challenges as a result of high or increasing public debt.
Også Spania, Portugal, Italia og Irland møter store politiske utfordringer som følge av høy eller økende offentlig gjeld.
It is to be expected that dealing with the financial crisis will occupy much of the EU’s attention in the time ahead.
Vi må forvente at det å møte krisen vil ta mye av EU-samarbeidets oppmerksomhet i tiden fremover.
Measures are being developed in Brussels and the EU capitals to stabilise the situation in the short term and facilitate growth in the longer term.
I Brussel og i hovedstedene arbeides det med tiltak som stabiliserer situasjonen på kort sikt og legger til rette for vekst på lengre sikt.
The EU will strengthen cooperation on supervision of the finance sector, including the establishment of a body to monitor the stability of the financial system as a whole.
EU vil styrke samarbeidet om tilsyn med finanssektoren, med blant annet opprettelse av et nytt organ for overvåkning av finansiell stabilitet på makronivå.
Norway may also participate in the new arrangements through the EEA Agreement.
Gjennom EØS-avtalen vil Norge kunne bli delaktig i de ordningene som utarbeides.
In parallel with the efforts to address the financial crisis, the EU countries are also further developing the Common Foreign and Security Policy and establishing a common foreign service, in accordance with the Treaty of Lisbon.
Parallelt med håndteringen av finanskrisen arbeider EU-landene med å videreutvikle felles utenriks- og sikkerhetspolitikk og oppbygging av en felles utenrikstjeneste, i tråd med Lisboa-traktatens bestemmelser.
The early stages of this work have not been easy.
Starten på dette satsingsfeltet har ikke gått smertefritt.
We have seen clear signs of conflict between an interest in close coordination and a strong European voice on the one hand, and the desire – particularly among the larger EU member states – to pursue an independent foreign policy and take independent action on the other.
Vi ser de tydelige rivningene mellom et ønske om sterkere samordning og tydeligere felles europeisk røst, på den ene siden – og et ønske, særlig blant de større EU-landene, om å markere egen utenrikspolitisk kurs og handling, på den andre siden.
All in all, this has created an ambiguous EU profile and reduced the EU’s clout.
Summen av dette blir en mer uklar europeisk profil og svakere europeisk gjennomslag.
We saw this in the run-up to the climate negotiations in Copenhagen, and we are seeing it in other areas, such as the EU’s relations with the US, China and Russia.
Vi så det under innspurten av klimaforhandlingene i København, og vi ser det på områder som EUs forhold til USA, Kina og Russland.
Some analysts believe that we must be prepared for a new economic reality where developed countries – particularly in Europe – see lower rates of growth and higher unemployment for many years to come.
Noen analytikere fremhever at det vi kan forvente, er en slags ny økonomisk normaltilstand i industrilandene – særlig i Europa – med lavere vekst og høyere arbeidsledighet i mange år fremover.
The combined effect of major budget deficits and the need to service large national debts is putting severe pressure on public finances, and above a certain level, this will also slow the rate of growth and make necessary change more difficult.
Summen av store budsjettunderskudd og betjening av høy statsgjeld tynger offentlig økonomi, men dette slår også på et visst nivå hemmende inn på økonomiens veksttakt og omstillingsevne.
Many countries will have to make cuts, and belts will have to be tightened.
Mange land må kutte og stramme inn.
But at the same time, there are fears that the “cure” could in turn impede new growth.
Men det er samtidig frykt for at denne medisinen kan bli så tøff at den i sin tur svekker muligheten for ny vekst.
At the same time, we should not forget that Europe today has a well-developed network for political cooperation in contrast to the situation in the 1930s, for example.
Samtidig skal vi ikke glemme at Europa i vår tid er utstyrt med et velutviklet politisk samarbeidsnettverk, i kontrast til for eksempel 1930-tallet.
This gives reason to hope that the European countries will join forces rather than turning against each other.
Heri ligger håpet om at de europeiske landene vil trekke sammen og ikke vende seg mot hverandre.
And we have seen before that in times of crisis such as this, the EU countries can take important steps forward together, as for example in the 1980s, when the plans for the internal market were developed.
Og det har vist seg tidligere at det er i slike krisetider at EU-landene tar felles steg fremover, slik vi blant annet så på 1980-tallet da planene for det indre marked vokste frem.
This Europe united by cooperation, which Norway is part of, needs to demonstrate its ability to show solidarity and reduce disparities.
I dette samlede Europa – som Norge er en del av – må det vises evne til solidaritet og utjevning.
We should view our contribution through the EEA and Norway Grants in this light.
Vi skal se vårt bidrag gjennom de såkalte EØS-finansieringsordningene i et slikt lys.
Projects funded by these grants cover areas ranging from climate change to green growth, culture and private sector development.
Satsingen dekker flere områder, fra klima til grønn vekst, kultur og næringsutvikling.
For example, I could mention here that Norway is now the largest international provider of support for civil society in the new EU member states.
La meg som ett eksempel vise til at Norge nå er den største internasjonale støttespilleren til det sivile samfunn i de nye EU-medlemslandene.
The Government makes active use of the opportunities the grant scheme represents for developing our relations with these countries, who are also our new allies in NATO.
Regjeringen legger vekt på å utnytte disse ordningene i vår kontaktbygging mot disse landene som også er våre nye allierte i Nato.
And, Mr President, I think it is important to note that in the rough economic landscape today, where many of our closest European partners are undergoing painful changes, the contrasts with Norway can seem extreme.
Så tror jeg det er viktig, President, å ta med seg, at i dette kuperte realøkonomiske terrenget, der mange av våre nærmeste samarbeidsland i Europa foretar smertefulle omstillinger, så kan kontrastene til Norge oppleves enda større.
We have kept our economy under control, and unemployment is low.
Vi har holdt orden i økonomien og vi har lav arbeidsledighet.
With our large petroleum resources and trade surplus, we are in a unique position compared with the rest of the world.
Med våre store petroleumsressurser og handelsoverskudd står vi i en særstilling internasjonalt.
This gives us a responsibility.
Dette pålegger oss også et ansvar.
During the first phase of the financial crisis, we helped to alleviate the situation in vulnerable neighbouring countries, for example by providing bilateral loans to Latvia and Iceland.
Vi har i finanskrisens første fase bidratt til å redusere effektene av den for utsatte naboland, blant annet ved å gi bilaterale lån til Latvia og Island.
We have allocated additional funding to the international financial institutions, and we have maintained the level of our aid funding at more than 1% of gross national income (GNI).
Vi har bidratt med ekstra ressurser til de internasjonale finansinstitusjonene og vi har opprettholdt bistanden på over 1 prosent av BNI.
As a surplus country, we must be prepared for increased pressure being put on us, both in the form of requests for support from countries badly affected by the crisis, and in the form of a spotlight on the way we manage our surplus through the Government Pension Fund – Global.
Men vi må være forberedt på at det kan komme økt press på Norge – som overskuddsnasjon – både gjennom forespørsler om støtte til kriserammede land og ved søkelys på hvordan vi investerer våre overskudd gjennom Statens Pensjonsfond Utland.
This highlights the importance of being a long-term and recognisable player in the international arena, so that our approach to managing our financial resources is not seen as a political tool, but is rather as an element of Norway’s global footprint.
Dette understreker betydningen av langsiktighet og gjenkjennelighet i vår internasjonale opptreden, der forvaltningen av våre finansielle ressurser ikke er et politisk virkemiddel, men like fullt oppfattes som en del av det norske ”fotavtrykket” internasjonalt.
Norway and the other Nordic countries are the main lenders to Iceland under the stabilisation programme drawn up by the IMF together with the Icelandic authorities.
Norge er sammen med de nordiske land de sentrale lånegiverne til Island innen rammen av det stabiliseringsopplegget IMF har utarbeidet, sammen med islandske myndigheter.
The first part of the loan package has been disbursed.
En første del av lånet er utbetalt.
Following the referendum in Iceland on 6 March on providing a state guarantee for loans from the UK and the Netherlands under the Icesave Loan Agreements, the three countries are preparing for new negotiations.
Etter folkeavstemningen på Island 6. mars om statsgarantien for lån fra Storbritannia og Nederland i forbindelse med Icesave-saken, forbereder de tre landene nye forhandlinger.
It is vital that they reach agreement.
Det er avgjørende at de tre landene kommer til enighet.
The Icelandic Government has emphasised throughout that it will fulfil its international obligations and follow up its commitments under the stabilisation programme together with the IMF.
Den islandske regjeringen har hele tiden understreket at den vil overholde sine internasjonale forpliktelser og følge opp stabiliseringsprogrammet med IMF.
Norway’s view is that – at this point – this provides a basis for continuing the IMF programme.
Slik Norge ser det, gir dette på nåværende tidspunkt grunnlag for videreføring av IMF-programmet.
We will continue to advocate this view vis-à-vis the other countries in our IMF constituency.
Dette er et syn vi vil fortsette å fremføre overfor de andre landene i vår IMF-krets.
Fourthly, Mr President, developments in the US.
President – så til mitt fjerde punkt – utviklingen i USA.
2009 was the worst year for the US economy in more than 60 years, with a historically large drop in GDP in a US context, an increase in unemployment, a record budget deficit and high public debt.
Fjoråret ble det verste for amerikansk økonomi på over 60 år – med et, i amerikansk sammenheng, historisk stort fall i BNP, økning i arbeidsledigheten, rekordstort budsjettunderskudd og høy offentlig gjeld.
To illustrate the depth of the crisis, it has been pointed out that the US and the UK have run up a debt equivalent to that accumulated during the Second World War.
Som en illustrasjon er det fremhevet at USA, og Storbritannia, har pådratt seg en gjeld tilsvarende den som ble bygget opp under den andre verdenskrigen.
The financial crisis and the recession, which started at the end of President Bush’s term, have put massive political pressure on President Obama and his administration.
Finanskrisen og resesjonen, utløst på tampen av president Bush’ tid, har skapt et massivt politisk press mot president Obama og hans administrasjon.
The President faces formidable tasks at home: ensuring continued economic growth, improving the situation on the labour market and reducing the vast budget deficit.
Presidenten møter formidable utfordringer innenriks: å sikre fortsatt økonomisk vekst, bedre situasjonen i arbeidsmarkedet og redusere det store budsjettunderskuddet.
In addition he has undertaken to secure health insurance for all and limit the increase in US healthcare costs.
I tillegg: behovet for å sikre helseforsikring til alle og å begrense veksten i de amerikanske helseutgiftene.
In almost no other country have the links between the impact of the economic crisis on domestic policy and the capacity to pursue an effective foreign policy been more evident.
Knapt noe sted ser vi tydeligere sammenhengen mellom politiske omstendigheter rundt en økonomisk krise nasjonalt og vilkårene for en effektiv utenrikspolitikk.
The Obama administration’s efforts to get the healthcare reform passed have been a drain on the President’s political capital, and deliberation on a large number of other matters by Congress has also been delayed.
Obama-administrasjonens strev med å få igjennom helsereformen har belastet den politiske kapitalen og skjøvet en lang rekke andre saker ut i tid i forhold til nødvendig behandling i Kongressen.
This, Mr President, is affecting the chances of moving forward on other agendas, for example new climate change legislation, a new WTO agreement and new, important disarmament agreements.
Dette, President, får betydning for mulighetene til å få igjennom saker som ny klimalovgivning, en ny WTO-avtale eller nye historiske nedrustningsavtaler.
The congressional election this autumn is bringing controversial domestic issues even more to the fore.
Behovet for å holde oppmerksomheten på de innenrikspolitisk brennbare problemstillingene forsterkes av kongressvalget til høsten.
This could jeopardise political goals that require change and a long-term perspective, for example in the energy sector.
Resultatet kan bli at politiske målsetninger som krever omstilling og langsiktighet – som for eksempel innen energisektoren – vil være under press.
International matters that require effort, time and attention in Congress may also be at stake, as they are likely to be weighed against the immediate problems and the economic downturn.
Internasjonale spørsmål som krever kraft, tid og oppmerksomhet i Kongressen vil også være utsatt, veid opp mot de umiddelbare utfordringene og de økonomiske nedgangstidene.
Examples include international agreements that need to be ratified by the Senate, such as the Convention on the Law of the Sea, the Comprehensive Nuclear-Test-Ban Treaty and the new Strategic Arms Reduction Treaty (START).
Et eksempel er internasjonale spørsmål som må ratifiseres i Senatet – som Havrettstraktaten, Prøvestansavtalen (CTBT) og ratifikasjon av Start-avtalen.
We further observe how the US has been weighed down by its two major military engagements of the past decade, in Afghanistan and Iraq.
Videre ser vi hvordan USA tynges av det siste tiårets to store militære engasjementer – i Afghanistan og i Irak.
They have come at a high price, in terms of human lives, money and political capital, compared with all other engagements the US, the global superpower, is involved in.
Dette har kostet både i menneskeliv, i dollar og i politisk overskudd i forhold til alle de andre engasjementene som supermakten USA er inne i.
These relations are still of great importance to Norwegian security.
For Norges sikkerhet er disse relasjonene fortsatt av stor betydning.
And this underscores the importance of engaging the US in our High North efforts, and of further developing our relations with the US as regards Arctic cooperation and all the other areas where we play a supplementary and complementary role to the US.
Dette understreker betydningen av at vi engasjerer USA i vårt nordområdearbeid, og at vi bygger videre relasjoner med USA i utviklingen av det arktiske samarbeidet og på alle de andre områdene der vi jobber supplerende og komplementært til USA
Norway is cooperating closely with the US to move the peace process in the Middle East forward.
Norge arbeider nært med USA for å bidra til fredsprosessen i Midtøsten.
Here too we are seeing a regional conflict continuing to develop without the traditional centres of power having sufficient clout or opportunity to bring about an alternative outcome.
Også her ser vi at en regional konflikt får utvikle seg uten at de tradisjonelle maktsentra har tilstrekkelig tyngde eller posisjon til å tvinge frem en annen kurs.
We have seen this demonstrated recently with the conflict over new Israeli settlements in East Jerusalem.
Dette har spilt seg ut i de siste dagenes strid om de nye israelske bosettinger i Øst-Jerusalem.
Norway deeply deplores these plans.
Norge tar sterkt avstand fra disse planene.
They are a violation of international law.
De er folkerettsstridige.
They are jeopardising the peace process.
De setter fredsprosessen i fare.
And, if implemented, they will physically cut off East Jerusalem from a future Palestinian state, thereby making a realistic two-state solution impossible.
Og de vil, om de gjennomføres, fysisk lukke Øst-Jerusalem bort fra en kommende palestinsk stat og dermed umuliggjøre en realistisk tostatsløsning.
At a time when crises are throwing shadows over the landscape – whether financial, environmental or due to food prices – we need engagement in the Middle East on the part of the EU, the US, the UN and other actors, and Norway will continue to contribute to this end.
I en tid med kriser som skygger over landskapet – finans, miljø, matpriser – trenger vi et engasjement i Midtøsten – fra EU, USA, FN og andre aktører – og Norge vil fortsette å bidra til dette.
Norway’s engagement and voice in the Middle East is clear and it should be relevant.
Norges engasjement og stemme i Midtøsten er tydelig og den skal være relevant.
A new meeting of the Ad Hoc Liaison Committee (AHLC) for assistance to the Palestinians, which is chaired by Norway, is planned in Madrid next month.
Et nytt møte i giverlandsgruppen for palestinerne, AHLC, som Norge leder, vil etter planen finne sted i Madrid i neste måned.
In fact, the AHLC is now the only broad-based forum where the Israeli and Palestinian parties are part of formal meetings.
Det er nå slik at AHLC er det eneste bredere organ der israelske og palestinske parter formelt møtes.
And it is maintained from several quarters that the AHLC – and the progress it is making – remains one of the very few areas where there are positive developments.
Og flere fremhever at AHLC – at fremdriften i dette arbeidet – fortsatt er blant de meget få områder som utvikler seg positivt.
As I have mentioned, the US has been put under increasing strain.
USA er med andre ord påført voksende belastninger.
Although its dominance is waning, we should nevertheless assume that the US will continue to be the strongest single nation for a long time ahead.
Samtidig må vi legge til grunn: Selv om USAs dominans er i ferd med å svekkes, vil landet forbli den sterkeste enkeltnasjonen i lang tid fremover.
In military terms, the US will continue to be the only superpower capable of operating on a global scale.
Militært forblir USA den eneste stormakten til å operere globalt.
The US regularly demonstrates its ability to achieve technological breakthroughs and revitalise its economy.
Fortsatt viser USA regelmessig evne til teknologiske gjennombrudd og økonomisk fornyelse.