natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Since the Second World War, Europe has built up institutions that make it possible to resolve conflicts through peaceful means, to overcome differences and find solutions.
Etter annen verdenskrig har Europa bygget institusjoner som gjør det mulig å løse konflikter på fredelig vis, som gjør det mulig å finne løsninger på tvers av forskjeller.
One of the key features of many European institutions is that while they have majority decision-making mechanisms in place, their dynamics favour consensus.
For det grunnleggende ved Europas institusjoner er at selv om de kan ha flertallsmekanismer, så har de en dynamikk mot konsensus.
And our particular gateway into the EU is the EEA Agreement, which is also celebrating its anniversary this year.
Vår særegne inngangsport til denne siste er EØS-avtalen, årets andre jubilant.
This agreement gives us access to the very foundation of stability in Europe today: common rules.
Den sikrer oss tilgangen til det som er plattformen for stabilitet i dagens Europa: felles spilleregler.
And like the Constitution, it includes rules for the protection of the individual and rules for protection against abuse of power.
Og i likhet med Grunnloven har den regler for beskyttelse av individet, regler for beskyttelse mot maktmisbruk.
The EEA Agreement is a guarantor of equal treatment.
En garantist for likebehandling.
Thus – like the Constitution – it is part of a broader European legal tradition.
Slik føyer den seg – i likhet med Grunnloven – inn i en større europeisk rettstradisjon.
The EEA is 20 years old this year.
EØS er 20 år i år.
But it was originally conceived in 1989.
Men unnfanget i 1989.
That was the year when Jacques Delors launched the idea of establishing a large European Economic Area with common rules.
Året da Jacques Delors lanserte idéen om å etablere et stort europeisk økonomisk område med like regler.
And it was also the year when courageous people took to the streets in the autumn darkness and tore down the Wall.
Og ikke minst året da modige mennesker gikk ut i høstmørket og hakket løs på muren.
Twenty-five years ago.
25 år siden.
Another anniversary worth celebrating.
Et jubileum det også.
It was about choosing the path for the future.
Det dreide seg om veivalg for fremtiden.
It was about becoming part of the European family.
Det dreide seg om å komme inn i den europeiske familien.
And today when we look to Ukraine and the tensions between East and West that are evident there, we are reminded of the importance of belonging to this family.
Og i dag blir vi minnet om hvor avgjørende tilhørighet til denne familien er når vi ser til Ukraina og de rivningene mellom øst og vest som dette landet står overfor.
The EEA Agreement is our gateway into the European family.
EØS-avtalen er vår inngangsport til den europeiske familien.
But first I would like to stress that the EEA Agreement has worked well for Norway and continues to do so.
Men først vil jeg understreke dette: EØS-avtalen har fungert godt og fungerer fortsatt godt.
One of Norway’s objectives when negotiating the Agreement was to be able to continue on a course that we had followed through much of the 20th century – close integration into European affairs, an open economy, and acceptance for the principle of free trade.
Den hadde som mål å sikre at Norge kunne fortsette kursen vi satte gjennom mye av det tjuende århundre: Tett integrasjon i europeisk handel og vandel, en åpen økonomi, og en aksept av frihandel som prinsipp.
And we have succeeded in this.
Det har vi lykkes med.
The gains have been greater than many had hoped, and the losses lower than many had feared.
Den har gitt større gevinster enn mange hadde håpet, og mindre ulemper enn mange hadde fryktet.
The Government will build further on this.
Det bygger regjeringen videre på.
Why will the Government continue to build on the EEA Agreement?
Og hvorfor bygger regjeringen på EØS-avtalen?
Because the EEA Agreement has allowed Norway to fulfil its main objective, namely to ensure that Norway can participate in the internal market, and benefit from the free movement of goods, services, capital and persons.
Fordi EØS-avtalen har vist seg å ivareta sin hovedmålsetting: Nemlig å sikre Norge deltakelse i det indre marked, med fri bevegelighet av varer, tjenester, kapital og mennesker.
We see the results of this every day in our daily lives, in our work and in our business activities.
Det ser vi resultater av hver dag, i hverdagslivet, i arbeidslivet og i næringslivet.
I would like to mention three areas in particular.
La meg kort nevne tre områder:
Firstly, Norway is part of the internal market on an equal footing with the EU member states.
For det første: Norge er i dag en del av det indre marked på linje med EUs medlemsland.
Much of our export industry is located in rural districts, and the EEA Agreement has helped to maintain the industrial base in these areas.
Mye av eksportindustrien ligger i distriktene, derfor har EØS-avtalen også bidratt til å sikre næringsgrunnlaget der.
Despite the emergence of hungry tiger economies in the East, the EU is our largest trading partner by far.
Til tross for sultne tigre i øst, er EU vår suverent største handelspartner.
More than 80 % of our exports go to the EU, and 70 % of our imports come from there.
Over 80 prosent av vår eksport går til EU-området og over 60 prosent av vår import kommer derfra.
Secondly, it is not just the business sector that has benefited from the EEA Agreement.
For det andre: Det er ikke bare næringslivet som nyter godt av EØS-avtalen.
Since the beginning of the 1990s, thousands of Norwegians have taken part in research and education exchanges and a wide range of cooperation projects.
Tusener av nordmenn har siden begynnelsen av 1990-tallet deltatt i utveksling og samarbeidsprosjekter på forsknings- og utdanningsområdet.
The new EU programme for Education, Training, Youth, and Sport (Erasmus+) will enable even more people to take part.
Med det nye utdanningsprogrammet Erasmus+ vil enda flere få mulighet til å delta.
Our participation in EU research programmes allows Norwegian research groups – such as ARENA – to develop partnerships with outstanding research groups both in and outside Europe.
Og når vi deltar i EUs programmer for forskning, gir vi norske forskningsmiljøer – deriblant Arena - muligheten til å utvikle samarbeid med fremragende miljøer både i og utenfor Europa.
The EU’s latest research programme, Horizon 2020, is the biggest research and innovation programme in the world, and represents an excellent opportunity for Norwegian companies and research groups.
EUs nyeste forskningsprogram Horizon 2020 som starter i år, er verdens største forsknings- og innovasjonsprogram og en formidabel mulighet for norske bedrifter og forskningsmiljøer.
Thirdly, Labour immigration.
For det tredje: Arbeidsinnvandring.
Since the eastward enlargement of the EU – and hence the EEA – in 2004, Norway has been one of the countries in the EEA that has received most labour immigrants from Central Europe in relation to its population.
Etter utvidelsen østover av EU – og EØS – i 2004 har Norge vært blant de land i hele EØS-området som i forhold til folketall har tatt imot flest arbeidsinnvandrere fra Sentral-Europa.
Labour immigration to Norway from the EU has enhanced business activity and profitability and benefited industries in rural districts such as agriculture, fisheries and shipbuilding.
Innvandringen fra EU har bidratt til økt aktivitet og lønnsomhet i næringslivet og kommet distriktsnæringer som landbruk, fiskeindustri og verft til gode.
The free movement of persons in Europe makes it possible to even out disparities and create growth and prosperity – for individuals and for society as a whole.
Gjennom fri bevegelse av personer i Europa kan ulikheter utlignes, vekst og velstand skapes – for den enkelte og for samfunnet.
Some 100 000 Polish people are currently resident in Norway.
I dag er 100 000 polakker bosatte i Norge.
As are 50 000 Lithuanians – out of a total Lithuanian population of 3 million.
Og 50 000 litauere – av totalt 3 millioner innbyggere.
These people have come to Norway because of the job opportunities on offer here.
De har kommet hit fordi det finnes arbeidsmuligheter her.
Tomorrow, it could be Norwegians who need – or wish – to look for work in other countries.
I morgen kan det være nordmenn som har behov for – eller ønske om – å finne arbeid i andre land.
The free movement of persons allows individuals, rather than people like me who are part of the Government, to decide where they work and live.
Med fri bevegelse er det enkeltmennesket som bestemmer, ikke jeg som sitter i regjeringen.
This is how it should be.
Slik bør det være.
Again, what this is about is the principle of equal treatment.
Igjen: prinsippet om likebehandling.
Let me add this point: the principle of equal treatment also applies to our welfare state.
La meg legge til: prinsippet om likebehandling gjelder også for våre velferdsordninger.
We cannot differentiate between people who do the same work and pay tax along the same lines in the same country.
Vi kan ikke gjøre forskjell på folk som gjør det samme arbeidet, og som betaler skatt til det landet de er i.
The extent and scope of the welfare state should, and will be discussed, but the principle of equal treatment should be at its core.
Omfang og virkeområder bør og skal drøftes, men prinsippet om likebehandling ligger til grunn.
The EEA Agreement has been robust enough to weather major changes in Europe, including EU enlargement, and it has been flexible enough to allow cooperation between Norway and the EU to grow.
EØS-avtalen har vært robust nok til å håndtere store endringer i Europa, inkludert EU-utvidelsen, og den har vært smidig nok til å videreutvikle samarbeidet mellom Norge og EU.
The EEA Agreement is dynamic in that new rules are steadily incorporated.
EØS-avtalen er dynamisk ved at den stadig sikrer vedtak av nytt regelverk.
It does not allow us to participate in all emerging aspects of EU cooperation.
Men den gir oss ikke deltakelse i hele bredden av EU-samarbeidet som vokser fram.
But it has nevertheless served as a springboard for our cooperation with the EU – for example in the field of justice and home affairs, as well as in the areas of defence, foreign and security policy.
Likevel har den fungert som et springbrett – innenfor for eksempel både justis- og innenrikspolitikken og forsvars-, utenriks- og sikkerhetspolitikken.
In this way, Norway has cooperated more and more closely with the EU in an increasing number of areas.
Slik har Norge samarbeidet stadig tettere med EU på stadig flere områder.
We have chosen cooperation rather than isolation, so that we can promote Norwegian views and play a part in solving transnational challenges that concern us all.
Et uttrykk for at vi har valgt samarbeid framfor isolasjon - slik at vi kan fremme norske synspunkter, og slik at vi kan bidra til å løse grenseoverskridende utfordringer som angår oss alle.
That said, the EEA Agreement is not perfect.
Når det er sagt: EØS-avtalen er ikke perfekt.
As I mentioned earlier, it was developed in response to plans to establish the internal market in the mid-1980s.
EØS-avtalen kom som sagt i stand som respons på planene om å lage det indre marked på midten av 1980-tallet.
The Agreement we speak so positively about today – in 2014 –was therefore largely designed to address the challenges of the 1980s.
Den avtalen vi taler pent om i 2014 er altså langt på vei svar på 1980-årenes utfordringer.
Since then we have seen major upheavals in Europe.
Og siden den gang har vi vært vitne til store omveltninger:
The EC has become the EU.
EF er blitt til EU.
Cooperation has been extended into new areas, and the old pillar structure has gone.
Samarbeidet er utvidet til nye områder, og den gamle søylestrukturen er borte.
EU policy increasingly cuts across different policy areas and sectors.
Politikken skjærer i økende grad på kryss og tvers.
The German and the Finnish mark, for example, have been replaced by the euro.
Tyske og finske mark er blitt til euro.
The EU, originally 12 countries solely in Western Europe, has expanded to include 28 countries across the whole continent.
De opprinnelige 12 land i vest er blitt til 28 i hele Europa.
With so many different voices at the table, it is harder for us to make our voice heard, and fewer countries are able draw on a collective EEA memory.
Med så mange rundt bordet er det vanskeligere for oss å bli hørt, og det er færre land med EØS-hukommelse.
Because we are out of sight, we are often out of mind.
Fordi vi er ute av syne, er vi også ofte ute av sinn.
That is the nature of the EEA.
Slik er EØS.
And, in my view, it is our job to find ways to compensate for that.
Og jeg er opptatt av at det er vår oppgave å bøte på det.
If we are to make ourselves heard, we need to take part in the arenas open to us under the EEA Agreement.
Skal vi bli hørt, må vi delta på de Arenaene avtaleverket åpner for.
And we also need to have good arguments that win the support of others.
Og skal vi bli hørt, må vi ha gode argumenter som andre kan slutte seg til.
To exert an influence, we need to get involved.
Skal vi påvirke må vi medvirke.
I would like to add, however, that, as a general rule, we participate in the internal market on an equal footing with the other countries.
La meg føye til: Hovedregelen er at vi deltar i det indre marked på lik linje med de andre landene.
This is one of Norway’s overriding interests and one that we need to actively defend.
Det er en overordnet offensiv norsk interesse.
We do not need to be equally involved in all matters in order to exert an influence.
Vi behøver ikke være like tungt inne for å påvirke i alle saker.
More often than not, our interests coincide with those of the EU.
Oftest har vi felles interesser med EU.
EU policy is usually good for Norway too.
Oftest er EUs politikk også bra for Norge.
And when 28 countries in Europe agree, we usually agree too.
Og når 28 land i Europa enes, vil det som regel være slik at vi også kan enes.
But not always, and this is why we need to think and act strategically.
Men ikke alltid, og derfor må vi være strategiske.
We need to identify what is important to us.
Vi må klargjøre hva som er viktig for oss.
Let’s take one of the most obvious areas – climate and energy policy – where significant developments are already under way.
La oss ta noe av det mest åpenbare – klima- og energiområdet – som nå er i betydelig utvikling.
This spring the EU will finalise its policy framework for climate and energy for the period up to 2030.
Denne våren vil EU meisle ut sin klima- og energipolitikk frem mot 2030.
This touches on core Norwegian interests.
Dette berører norske kjerneinteresser.
That is why the Government submitted input to the EU last autumn on what we believe the main elements of this policy should be.
Derfor sendte Regjeringen i fjor høst et innspill til EU om hvilke hovedelementer vi mener denne politikken bør være tuftet på.
The feedback we have received from Brussels is that the Commission is interested in hearing about Norway’s experience and appreciates being able to draw on our expertise.
Tilbakemeldingen fra Brussel er at Kommisjonen setter pris på å få høre norske erfaringer og bruke vår kompetanse.
Many of the points in the Commission’s proposal are in line with our recommendations.
Kommisjonens forslag er på mange punkter sammenfallende med våre anbefalinger.
A key element of the proposed framework is an ambitious target for cuts in greenhouse gas emissions, with a more robust and effective emissions trading system as the most important tool for achieving this.
Det legges blant annet vekt på et ambisiøst mål for å redusere utslipp av klimagasser med et styrket kvotehandelssystem som viktigste virkemiddel.
Greater priority is also given to ensuring that energy markets are integrated and function smoothly.
Og det legges økende vekt på integrerte og godt fungerende energimarkeder.
Cooperation in the EU has developed considerably since 1994, in both breadth and depth.
EU-samarbeidet har utviklet seg betydelig siden 1994, både i bredden og i dybden.
In periods of growth and optimism in Europe, this process of integration has tended to be expanded to include more countries.
I perioder med vekst og optimisme i Europa, har integrasjonen gjerne favnet flere.
Periods of economic stagnation in Europe have tended to bring deeper integration.
I perioder med økonomisk stagnasjon, har samarbeidet blitt dypere.
We are seeing this now, in the wake of the biggest crisis Europe has undergone since the Second World War.
Det siste ser vi nå i kjølvannet av den største krisen Europa har opplevd siden annen verdenskrig.
Predictions that the euro cooperation would collapse did not come true.
Spådommen om eurosamarbeidets oppløsning, slo ikke til.
But the financial crisis uncovered major weaknesses in the European financial system and has led to closer cooperation and the development of supranational solutions in this area.
Men finanskrisen avdekket store svakheter i det økonomiske bindingsverket, og har resultert i tettere samarbeid og overnasjonale løsninger.
Several of these solutions affect the internal market and as such go straight to the heart of our cooperation with the EU.
Flere av løsningene berører det indre marked og går derfor rett til kjernen av vårt samarbeid med EU.
Three new financial supervisory authorities have been established, and this has implications for Norwegian financial institutions.
Blant annet er det etablert tre finanstilsyn som har betydning for norske finansinstitusjoner.
We want to be involved, but Norwegian participation in these bodies is in principle incompatible with the Norwegian Constitution because they have the power to make decisions that are directly applicable to private entities.
Vi ønsker å være med, men norsk deltakelse støter an mot Grunnloven fordi organene har kompetanse til å treffe beslutninger med direkte gyldighet for private aktører, som det heter.
This is an example of a European policy dilemma with no fixed answer – at the interface between law and politics.
Et eksempel på et europapolitisk dilemma uten fasitløsning – i skjæringspunktet mellom jus og politikk.
The EFTA states need to work with the EU to find a solution we can live with.
Så da må vi på EFTA-siden– i samarbeid med EU- finne en løsning vi kan leve med.
I can honestly say that this will be no easy task but I am confident that we will succeed.
Det er krevende, det skal jeg ærlig innrømme, men jeg er trygg på at vi skal klare det.
And we will succeed without compromising the principles of the Constitution or Norwegian companies’ need for homogeneous legislation.
Og vi skal klare det uten å gå på akkord med Grunnloven eller norske bedrifters behov for et enhetlig regelverk.
There are indeed challenges connected with the EEA Agreement, as I have mentioned.
Ja, det er utfordringer knyttet til EØS-avtalen som jeg har vært inne på.
And there are democratic weaknesses in our form of association with the EU, as ARENA and many others have pointed out.
Og, ja, det er demokratiske svakheter i vår tilknytning til EU som Arena, og mange med dem, peker på.
Primarily because we are not at the table where the decisions are being made.
Først og fremst fordi vi ikke sitter rundt bordet der beslutningene fattes.
And some of us think that we should be.
Og personlig mener noen av oss at det skulle vi gjerne ha gjort.
Some researchers at ARENA have described the EEA Agreement as a form of democratic self-harm.
Enkelte forskere ved Arena har karakterisert EØS-avtalen som demokratisk selvskading.
I think this is going too far.
Det mener jeg er å trekke det for langt.
Let me explain why.
Og la meg forklare hvorfor.
Firstly, the EEA Agreement was approved by a three-quarters majority of members of the Storting (Norwegian parliament).
For det første: EØS-avtalen ble vedtatt med ¾-flertall i Stortinget.
And when a small majority voted against EU membership in the referendum in 1994, it was in the knowledge that the EEA Agreement would be an alternative to EU membership.
Og da et knapt flertall sa nei til EU i folkeavstemmingen i 1994, var det med kunnskap om EØS-avtalen og at den ville være et alternativ til EU-medlemskap.
Since then all six parliaments and all seven governments – regardless of their political colours – have supported the EEA Agreement and Norway’s other agreements with the EU, and governed on the basis of them.
Siden den gang har samtlige 6 storting og samtlige 7 regjeringer – uavhengig av politisk farge - sluttet opp om og styrt på basis av EØS-avtalen og våre øvrige avtaler med EU.
This was by no means a given in an area that has at times been at the centre of severe political storms.
Det er ingen selvsagt ting på et felt hvor det til tider har blåst kraftige politiske vinder.
Secondly, the EEA Agreement and Norway’s other agreements with the EU offer opportunities.
For det andre: Det ligger muligheter i avtaleverket.
And the formalities are important here.
Og formalitetene er viktige her.
The EEA Agreement gives us an opportunity to participate in the development of EU legislation at an early stage of the process, although there is no guarantee that we will be able to exert an influence.
EØS-avtalen gir muligheter til å påvirke EU-regelverket i tidlig fase, selv om innflytelsen ikke er garantert.
But this goes for the EU member states too.
Men det er den heller ikke for medlemslandene.
We have channels open to us and opportunities to participate.
Vi har åpninger og mulighetsrom.
And I would like to stress – and all of you here today are more aware of this then anyone – that the EU is a vast communication and negotiating machine.
Og jeg vil understreke - og det er jo dere i salen klar over mer enn noen andre: EU er et stort kommunikasjons- og forhandlingsmaskineri.
If you can get involved at an early stage and have sensible arguments, you will be listened to.
Er man tidlig ute og har vettuge argumenter, blir man lyttet til.
My point is that we mustn’t be blinded by the limitations to European cooperation.
Budskapet mitt er at vi ikke må stirre oss blinde på begrensningene.
Nor should we be blinded by Norway’s form of association with the EU.
Vi må heller ikke stirre oss blinde på den norske tilknytningsformen.
Take for example our neighbouring countries Sweden and Denmark, which have remained outside the eurozone, or the UK and Ireland, which have opted not to participate in the Schengen cooperation.
Ta for eksempel våre naboland Sverige og Danmark som står utenfor euroen, Storbritannia og Irland som står utenfor Schengen.
I am not saying that the distinction between members and non-members is irrelevant – quite the contrary.
Med det mener jeg ikke at skillet mellom medlem/ikke-medlem er irrelevant – tvert imot.
But my point is that the European cooperation has always had and continues to have different groupings and configurations.
Men poenget er at det europeiske samarbeidet har hatt og fortsatt har ulike lag og sirkler.
And it is just this, the fact that the EU has managed to strike a balance between diversity and homogeneity that has enabled the process of European integration to move forward.
Og nettopp det at EU har klart å balansere mangfold og ensartethet, har bidratt til at europeisk integrasjon har maktet å bevege seg fremover.
Maybe not as effectively as we would sometimes wish, but forward all the same.
Kanskje ikke så effektivt som man av og til skulle ønske, men likevel fremover.
On the whole, solutions have been found that ultimately benefit most of those involved.
Slik at man i stor grad har klart å finne løsninger som til syvende og sist gagner de fleste.
When I or other members of the Government meet colleagues from EU institutions and EU member states, it is to discuss specific issues.
Når jeg og andre regjeringsmedlemmer møter kolleger i EUs institusjoner og i EUs medlemsland, er det for å drøfte konkrete utfordringer.