natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This is worth noting after yesterday’s celebrations of Veterans’ Day and Liberation Day all over Norway.
Det er verdt å minne om det etter gårsdagens (8. mai) markering av Veterandagen – og Frigjøringsdagen – landet rundt.
The duration of the military operations will be determined primarily by how the situation in Libya unfolds.
Det er utviklingen i Libya som først og fremst vil avgjøre hvor lenge de militære operasjonene vil pågå.
Norway’s further contribution will also have to be considered on the basis of this.
Dette må være bakteppet for å vurdere også Norges videre bidrag.
The prospects of a ceasefire and a political solution in Libya are still uncertain.
Situasjonen i Libya preges nå av at utsiktene for en våpenhvile og politisk løsning fortsatt er uavklarte.
From a military point of view, the fighting between Gaddafi’s forces and the opposition is at more of a stalemate than in the earlier stages of the conflict.
Militært sett er kampene mellom Gaddafis styrker og opposisjonen mer stillestående enn i de tidlige faser av konflikten.
The pro-regime forces show greater fighting ability than many had expected.
Styrkene som er tro mot regimet viser større kampevne enn mange hadde forventet.
At the same time the opposition forces are in general poorly organised and equipped.
Samtidig er opposisjonsstyrkene jevnt over dårlig organisert og utstyrt.
Even though Gaddafi’s forces have been considerably weakened, it appears that neither of the parties has the military means needed to win a military victory in the near future.
Selv om Gaddafis styrker er vesentlig svekket, ser det ut til at ingen av partene har maktmidler til umiddelbart å vinne en militær seier.
The fighting could end up being protracted, with the humanitarian and other consequences this would entail.
Kampene vil kunne vare lenge, med de humanitære og andre konsekvenser dette vil innebære.
The UN mandate only concerns protecting civilians, not assisting military forces in effecting regime change.
FNs mandat går kun på beskyttelse av sivile, ikke å bistå militære styrker med regimeendring.
We are, of course, adhering strictly to this.
Dette forholder vi oss selvsagt strengt til.
Ii is important that the implementation of the resolution is in keeping with its wording, and that the military operations are not extended beyond the scope set out in the mandate.
Norge legger vekt på at gjennomføringen skjer i tråd med resolusjonens ordlyd, og at de militære operasjonene ikke utvides ut over de rammer mandatet setter.
The meeting of NATO Foreign Ministers in Berlin in the middle of April set out three conditions that must be fulfilled in order for the military operations to cease:
Natos utenriksministermøte i midten av april i Berlin stilte tre vilkår for et opphør av de militære operasjonene:
First, all military attacks and threats against civilians and civilian-populated areas must be brought to an end.
For det første at alle militære angrep og trusler mot sivile og områder med sivile må ha stanset.
Second, Gaddafi’s military forces must be withdrawn to their bases, and in such a way that it is possible to verify that this has in fact been done.
For det andre at Gaddafis militære styrker trekker seg tilbake til deres militær forlegninger, og på en måte som gjør det mulig å verifisere at dette faktisk har skjedd.
This condition also applies to snipers, mercenaries and other para-military forces.
Dette kravet gjelder også snikskyttere, leiesoldater og andre paramilitære styrker.
These forces must withdraw from the areas and towns where they are currently based.
Disse styrkene må trekke seg ut av de områder og byer hvor de nå oppholder seg.
Third, the Gaddafi regime must permit immediate, full, safe and unhindered humanitarian access to all the people in Libya who are in need of such assistance.
Det tredje vilkåret er at Gaddafi-regimet må tillate umiddelbar, trygg og uhindret humanitær tilgang til alle libyere som har behov for slik bistand.
Norway supports these conditions, and they are in keeping with the views of the international Contact Group on Libya.
Dette er krav Norge stiller seg bak, og de er i tråd med synspunktene til den internasjonale kontaktgruppen for Libya.
A freezing of the military status quo could lead to a de facto division of Libya, with a western part controlled by Gaddafi and an eastern part under the opposition’s rule.
En fastfrysing av den militære situasjonen vil kunne føre til en de facto deling av Libya, med en vestlig Gaddafi-styrt del og en del i øst styrt av opprørerne.
However, both sides rule out such a solution.
Begge sider avskriver imidlertid en slik løsning.
As I mentioned in the beginning of my address, the protection of civilians is the purpose of the two resolutions and at the core of the international engagement.
Beskyttelse av sivile utgjør som nevnt både formålet med de to resolusjonene og kjernen i det internasjonale engasjementet.
Humanitarian access and the lack of security for humanitarian organisations still pose a challenge.
Fortsatt er humanitær tilgang og manglende sikkerhet for humanitære organisasjoner en utfordring.
Humanitarian organisations have had access to the eastern part of Libya for a long time, and the UN has succeeded in negotiating an agreement on humanitarian access to the western and southern parts of the country.
De har lenge hatt tilgang til de østlige deler av Libya, og FN har lykkes i å forhandle en avtale om humanitær tilgang til de vestlige og sørlige deler av landet.
Free and unimpeded access has not, however, been achieved in practice.
Fri og uhindret tilgang er imidlertid ikke oppnådd i praksis.
We saw this when, in response to coalition air strikes on targets in Tripoli, crowds attacked UN offices in the capital and international staff had to be evacuated.
Vi så dette da de internasjonale militære angrepene mot mål i Tripoli førte til at FNs kontorer i hovedstaden ble angrepet av menneskemasser og FNs internasjonale stab måtte evakueres.
Since then the authorities in Tripoli have asked the UN to return and will cooperate on ensuring the safety of humanitarian actors and allowing aid convoys access to those in need.
I etterkant har myndighetene i Tripoli bedt FN om å returnere og vil samarbeide for å sikre humanitære aktører og hjelpekonvoier tilgang til nødstilte.
The humanitarian situation in Libya is difficult.
Situasjonen for befolkningen i Libya er vanskelig.
Several large consignments of relief supplies are arriving by sea, and some 11 000 injured people and people with special needs have been evacuated from the town.
Flere større hjelpesendinger kommer inn sjøveien, samtidig som vel 11.000 sårede og andre med særlige behov er evakuert ut.
The armed conflict has also spread southward to Nafusa, to the mountainous areas where an increasing number of Libyans are now reported to be fleeing across the border to Tunisia.
Den væpnede konflikten er også utvidet sørover til Nafusa - fjellområdene hvor det nå meldes om en økende andel libyere på flukt over grensen til Tunisia.
There are reports of civilian deaths, attacks, displaced persons and a growing shortage of goods and services.
Rapportene forteller om sivile dødsfall, overgrep, mennesker på flukt og økende mangel på varer og tjenester.
It is very difficult to get hold of verified data, particularly in areas controlled by the regime.
Verifiserte data er en stor utfordring, særlig i regjeringskontrollerte områder.
However, with the exception of the areas where there is intense fighting, there is no humanitarian crisis in Libya – at least not yet.
Med unntak av områdene med intense kamphandlinger, er det imidlertid – foreløpig - ingen humanitær krise i Libya.
The international aid organisations are in the process of storing food and medicines in the area to prevent such a crisis arising if the conflict should become protracted.
De internasjonale hjelpeorganisasjonene er i ferd med å lagre mat og medisiner i området for å hindre at en slik krise skal kunne utvikle seg dersom konflikten trekker ut.
Norway was quick to allocate funds for emergency relief, and we have provided support through the UN, the Red Cross and other NGOs.
Norge var raskt ute med midler til nødhjelpsarbeid og vi har gitt støtte både gjennom FN, Røde Kors og andre ikke-statlige organisasjoner.
The Government has earmarked NOK 80 million for this purpose.
Regjeringen har øremerket 80 millioner kroner.
NOK 60 million of this has been disbursed to various programmes.
Av disse er 60 millioner utbetalt til ulike programmer.
During the first phase, most of this money has been used to repatriate citizens of third countries and others, primarily to the eastern part of Libya.
I den første fasen har den største andel gått til å repatriere tredjelandsborgere og andre, i hovedsak til den østlige delen av Libya.
As access is gained to the areas affected by the fighting in the west, an increasing share of the Norwegian funds will be channelled to those in need of humanitarian assistance inside Libya.
Etter hvert som det oppnås tilgang til de krigsutsatte områdene i vest, vil en økende andel av norske midler kanaliseres til de nødstilte som befinner seg inne i Libya.
Just under 700 000 people have fled since the conflict began.
I underkant av 700.000 mennesker har flyktet siden konflikten startet.
Most of them have made their way over the border to Egypt and Tunisia.
De fleste har tatt seg over grensen til Egypt og Tunis.
Around 260 000 of them are citizens of third countries.
Av disse utgjør 260.000 tredjelandsborgere.
So far almost half of them have been repatriated to their countries of origin.
Så langt er nesten halvparten av disse repatriert til sine hjemland.
I would like to commend the UN and the International Organization for Migration for their rapid and effective response, which has helped to prevent the situation from deteriorating further.
Jeg vil berømme FN og IOM (International Organization for Migration) som i samarbeid har utført dette på en rask og effektiv måte og dermed bidratt til å forhindre en ytterligere forverring av situasjonen.
During the past few weeks, some 30 000 people have crossed the Mediterranean bound for Europe.
Vel 30.000 har de siste ukene tatt seg over Middelhavet til Europa.
So far, most of them have been labour migrants from Tunisia who are not entitled to refugee status.
Hovedandelen så langt er arbeidsimmigranter fra Tunisia som ikke har krav på flyktningstatus.
However, an increasing number are fleeing via Libya.
Det er likevel en økende andel som flykter via Libya.
In recent weeks, 5 600 people fleeing from Misrata by sea to Lampedusa and Malta have been registered.
Den siste tiden er det registrert 5 600 mennesker som har flyktet fra Misrata og sjøveien til Lampedusa og Malta.
The majority of them are refugees from other African countries who are seeking asylum.
Hovedandelen er flyktninger fra øvrige afrikanske land som søker asyl.
At any rate, the migration is creating considerable challenges for Europe, something we will also notice in Norway.
Uansett skaper migrasjonen betydelige utfordringer for Europa - noe vi også vil merke i Norge.
If the situation in Libya deteriorates further, this could lead to even larger migrant flows to Europe.
En ytterligere forverring av situasjonen i Libya kan føre til enda større tilstrømning til Europa.
Norway has a responsibility to show solidarity, and we will do what we can to help the rest of Europe deal with the influx of migrants constructively.
Norge har et solidaritetsansvar og vi skal bidra til at Europa håndterer migrasjonsstrømmen på en god måte.
Our humanitarian assistance has helped people to return to their countries of origin.
Vår humanitære bistand har bidratt til at folk har kunnet vende tilbake til sine hjemland.
Norway has already agreed to use 90 places of our existing quota for resettlement refugees from Libya, primarily for citizens from third countries who are in need of protection.
Norge har allerede sagt ja til å bruke 90 plasser på den eksisterende kvoten for overføringsflyktninger fra Libya, hovedsaklig for tredjelandsborgere med behov for beskyttelse.
Thirty of these people will be taken from a group of refugees who are currently in Malta.
Av disse vil 30 personer bli hentet ut fra gruppen av flyktninger som befinner seg på Malta.
It has also been decided to increase the quota by 250 in order to meet the need for protection of civilians in the region.
I tillegg er det besluttet å utvide kvoten med 250 personer for å imøtekomme behovet for beskyttelse i regionen.
The European border agency Frontex is coordinating a joint naval operation in the Mediterranean Sea.
Grensebyrået Frontex samordner en fellesoperasjon til sjøs i Middelhavet.
Prompted by the flow of migrants across the Mediterranean, France and Italy have advocated that Frontex should be strengthened and have proposed amendments to the rules with a view to implementing internal border controls on a temporary basis.
Strømmen av folk over Middelhavet har resultert i at Frankrike og Italia har tatt til orde for styrking av Frontex og endringer i reglene for å gjeninnføre midlertidig indre grensekontroll.
However, any amendments to the Schengen rules must be discussed both in the European Council and in the European Parliament.
Men en eventuell endring av Schengen-regelverket må diskuteres både i Det europeiske råd og Europaparlamentet.
Norway would be able to take part in such a discussion by virtue of its participation in the Schengen cooperation.
Gjennom Norges deltakelse i Schengen-samarbeidet vil vi kunne delta i en slik diskusjon.
A ceasefire would be the first step in such a process, but is complicated by the fact that the various actors involved are unable to agree on the terms.
En våpenhvile vil være det første skrittet i denne prosessen, men her er utfordringen at de ulike aktørene ikke er enige om betingelsene.
A key question is whether Gaddafi’s resignation is to be one of the terms of a ceasefire.
Spørsmålet om Gaddafis avgang skal være et vilkår for våpenhvile, står i den sammenheng sentralt.
The Libyan opposition is adamant on this point.
Den libyske opposisjonen står fast på dette kravet.
There is also agreement in NATO and in the international Contact Group on Libya that Muammar al-Gaddafi has lost all legitimacy and must step down.
Også i Nato og i den internasjonale kontaktgruppen for Libya er vi enige om at Muammar al-Gaddafi har mistet all legitimitet og må gå av.
The African Union, which is working to promote a negotiated solution, has not made his resignation a condition for a ceasefire and negotiations, but sees this as a likely outcome of the negotiations.
Den afrikanske union (AU) som arbeider for en forhandlet løsning, setter ikke hans avgang som en forutsetning for våpenhvile og forhandlinger, men ser dette som et naturlig resultat av forhandlingene.
The Security Council’s mandate does not include an externally imposed change of regime.
Sikkerhetsrådets mandat omfatter ikke regimeendring påtvunget utenfra.
Any change in the governance of Libya and its political regime must be brought about by internal popular pressure in Libya.
En eventuell endring av styresett og regime i Libya må komme som et resultat av internt folkelig press i Libya.
Norway is participating in the international Contact Group on Libya together with Denmark and Sweden.
Norge deltar, sammen med Danmark og Sverige, i Den internasjonale kontaktgruppen for Libya.
The meeting of the group in Rome last Thursday (5 May) reaffirmed the broad consensus on the international community’s efforts to implement the Security Council resolutions.
Den møttes sist torsdag (5. mai) i Roma og møtet markerte en fortsatt bred enighet om det internasjonale samfunnets innsats for å følge opp Sikkerhetsrådets vedtak.
The Contact Group expressed its strong support for the UN’s coordinating role and stressed that the UN Special Envoy to Libya, Abdelilah al-Khatib, should be the parties’ point of contact in the political process.
Kontaktgruppen ga sterk støtte til FNs koordinerende rolle og fremhevet at Generalsekretærens spesialutsending, Al-Khatib, bør være et knutepunkt for den politiske prosessen overfor partene.
The Contact Group advocated putting increased pressure on the Gaddafi regime by using political measures to further isolate the regime, tightening the sanctions regime, and continuing the military operation.
Kontaktgruppen tok til orde for økt press overfor Gaddafi-regimet, både gjennom politiske virkemidler som vil kunne isolere regimet ytterligere, gjennom tilstramming av sanksjonsregimet, samt fortsettelse av den militære operasjonen.
The group expressed concern about the humanitarian situation in the country and reiterated its call for free, unimpeded access for humanitarian aid.
Det ble uttrykt uro for den humanitære situasjonen i landet, og kravet om full og uhindret tilgang for humanitær bistand ble gjentatt.
The National Transition Council participated in the meeting and presented its proposal for a roadmap for the political process in Libya.
Det nasjonale overgangsrådet deltok på møtet og presenterte sitt forslag om et veikart for en politisk prosess i Libya.
We have observed a certain degree of tension among the members of the Security Council as regards Libya.
Vi har sett visse spenninger i FNs sikkerhetsråd om Libya.
Russia, China, India, and to a certain extent South Africa, have been critical of NATO’s implementation of resolution 1973.
Russland, Kina, India og delvis Sør-Afrika har vært kritiske til Natos håndhevelse av resolusjonen.
There has also been criticism of the role of the Contact Group in connection with implementation of this resolution, as some of the members of the Security Council are of the view that responsibility for implementation must lie solely with the Council itself.
Det har også vært rettet kritikk mot kontaktgruppens rolle i oppfølgingen av resolusjon 1973; et ansvar noen land i Sikkerhetsrådet mener bare kan ligge hos rådet selv.
This reflects the differing interests, traditions and assessments of the members of the Security Council, but if this situation is allowed to persist, it could have a negative bearing on the Council’s effectiveness and ability to act.
Dette er et uttrykk for de ulike interesser, tradisjoner og vurderinger som gjør seg gjeldende blant rådets medlemmer, men om dette får vedvare vil det kunne være uheldig for rådets effektivitet og handlekraft.
Both developments on the ground and the differences of opinion in the international community have played into the hands of Gaddafi.
Utviklingen på bakken og de internasjonale meningsforskjellene har gitt Gaddafi kort på hånden.
Progress on the political track is critical if the current stalemate is to be resolved.
Situasjonen preges av stillstand som bare kan løses opp ved å komme videre langs det politiske sporet.
It is therefore crucial that we step up our efforts to secure international agreement on a roadmap for the further process.
Det er derfor avgjørende å intensivere arbeidet for å samle internasjonal enighet om et veikart for den videre prosessen.
Norway is actively promoting this, both in bilateral consultations with likeminded countries and in multilateral organisations.
Norge arbeider aktivt for dette, bilateralt overfor nærstående land og gjennom multilaterale organisasjoner.
It is also important that the two most affected regional organisations – the African Union and the Arab League – play a key role in this work.
Det er også viktig at de to mest berørte regionale organisasjonene, Den afrikanske union og Den arabiske liga, spiller en sentral rolle i dette arbeidet.
Muammar al-Gaddafi has based his leadership on a policy of divide and conquer, pitting various ethnic and other groups against each other.
Muammar al-Gaddafi har bygget opp og basert sitt lederskap på splitt og hersk, der ulike etniske og andre grupper er spilt ut mot hverandre.
There has been no distinction between the regime and the state, there are few government institutions, and civil society is virtually non-existent.
Det har ikke eksistert noe skille mellom regimet og staten, det finnes få statlige institusjoner og det sivile samfunn er nesten ikke-eksisterende.
It is therefore no wonder that the opposition is diverse and divided.
Det er derfor ikke til å undres over at opposisjonen er mangfoldig og splittet.
This also means that a political solution and a new and hopefully more democratic Libya will have to be broad-based and bring together a wide range of political actors in Libyan society.
Det betyr også at en politisk løsning og et nytt og forhåpentligvis mer demokratisk Libya må favne vidt og samle et bredt sett av politiske aktører i det libyske samfunnet.
Political change must come about as a result of political processes in Libya, and the role of the international community must be to support these processes.
Politiske endringer må komme som et resultat av politiske prosesser i Libya, og det internasjonale samfunnets rolle må være å støtte opp om disse.
In this work it is important to maintain contact with all parties to the conflict, including the Nation Transition Council, which brings together the Libyan opposition.
Som ledd i dette arbeidet er det viktig med kontakt med alle parter i konflikten, inklusive med det nasjonale overgangsrådet som samler den libyske opposisjonen.
There is reason to believe that the Council will play a central role until a new constitution endorsed by all important factions has been adopted and elections have been held.
Det er grunn til å tro at dette rådet vil spille en sentral rolle i en periode frem til man har fått på plass en ny grunnlov som støttes av alle viktige grupperinger og valg er avholdt.
In addition, a number of former high-ranking officers have joined the opposition.
Også flere tidligere høytstående offiserer har sluttet seg til opposisjonen.
From today’s vantage point there seem to be, broadly speaking, three possible alternatives for Libya’s future, if we rule out a division of the country between Gaddafi’s forces in the west and the opposition in the east, which is a solution both parties reject.
Fra dagens ståsted synes det å foreligge, grovt sett, tre muligheter for veien fremover, dersom vi ser bort fra en deling av Libya mellom Gaddafis styrker i vest og opposisjonen i øst, som er en løsning begge parter avviser.
The first alternative would entail the continuation of Gaddafi’s regime.
Det første alternativet innebærer en videreføring av Gaddafis regime.
In my view, this is not very likely, due to the growing opposition to Gaddafi, the international community’s isolation of the regime and the gradual weakening we are witnessing of the regime’s military power.
Jeg tror at dette er lite sannsynlig både på grunn av den økende motstanden mot Gaddafi, den internasjonale isolasjonen av regimet og den gradvise svekkelsen vi ser av regimets militære slagkraft.
The second alternative would be the military defeat of Gaddafi’s regime, with the opposition taking over control of the country.
Det andre alternativet innebærer at Gaddafis regime overvinnes militært og at opposisjonen overtar makten.
The third would be a negotiated settlement between the opposition and the incumbent regime, based on a ceasefire followed by negotiations on a political power-sharing agreement.
Det tredje alternativet vil kunne være en forhandlet løsning mellom opposisjonen og det sittende regimet, basert på en våpenhvile med etterfølgende forhandlinger om politisk maktdeling.
My point is this: no matter which of the second two alternatives proves feasible, those who take over the running of the country will need international assistance and support.
Poenget mitt er dette: Uansett hvilken av de to siste løsningene som måtte føre frem, vil de nye makthaverne ha behov for internasjonal bistand.
This might be in connection with the political transition process, reconstruction, humanitarian efforts, establishing government institutions and the principles of the rule of law, reform of the security sector or building civil society.
Det kan omfatte den politiske overgangsprosessen, gjenoppbyggingsarbeid, humanitær innsats, etablering av statsinstitusjoner og rettsstatsprinsipper, reform av sikkerhetssektoren og utvikling av et sivilt samfunn.