natgillin/translations-raw huggingface dataset:
We must ensure that Afghanistan does not once again become a hotbed of international terrorism, Minister of Foreign Affairs Støre said in his address to the Storting.
Vi må sikre at Afghanistan ikke på ny blir et arnested for internasjonal terror.
Check against delivery Translation from the Norwegian
Sjekkes mot fremføringen
The direct occasion for my address and the ensuing debate today is a decision made by this body on 5 December last year requesting the Government to present to the Storting, in a appropriate manner, a coordinated plan for the development of Norway’s contribution to Afghanistan, including civilian development assistance for civil society and support for political state- and nation-building efforts.
Den direkte foranledningen til redegjørelsen og debatten i dag er et vedtak Stortinget fattet 5. desember i fjor der Stortinget ber om at ”Regjeringen på egnet måte legger frem for Stortinget en samordnet plan for utviklingen av Norges bidrag til Afghanistan, herunder den sivile utviklingsbistanden og bidragene til den politiske stats- og nasjonsbyggingen i landet”.
Moreover, the brutal terrorist attack on the Serena Hotel in Kabul on 14 January has sparked an even broader debate on Afghanistan and our own policy in the country.
I tillegg til dette har det brutale angrepet mot Serena hotell i Kabul 14. januar i år, ført til en enda bredere debatt om Afghanistan og vår egen politikk i landet.
Several people were killed in the attack, including one Norwegian.
Angrepet – som tok flere menneskeliv og deriblant et norsk – var svært dramatisk.
I believe that this was the first time an official Norwegian delegation on a visit to another country was directly affected by a terrorist attack.
Trolig var det første gang at en offisiell norsk delegasjon i utlandet ble rammet direkte av et terrorangrep.
The Government is taking this incident very seriously.
Regjeringen tar dette på det største alvor.
Since 15 January, the Ministry of Foreign Affairs, the Ministry of Defence and the Ministry of Justice have been conducting a thorough review of the events surrounding the attack and the preparations for my visit to Afghanistan and will propose measures for improving security in connection with travel to high-risk areas.
Utenriksdepartementet, Forsvarsdepartementet og Justisdepartementet har siden 15. januar arbeidet med en grundig gjennomgang av hendelsene knyttet til angrepet, en gjennomgang av forberedelsene til mitt besøk til Afghanistan, og forslag til videre oppfølging blant annet når det gjelder sikkerhet ved reiser til utsatte områder.
Last week I was in touch with the parliamentary leaders and informed them that the Minister of Defence, the Minister of Justice and I will consult the Enlarged Standing Committee on Foreign Affairs on the results of the review and how we plan to deal further with this issue at the meeting of the Committee scheduled for tomorrow, 6 February.
Jeg viser til kontakter med de parlamentariske lederne i forrige uke der jeg har orientert om at forsvarsministeren, justisministeren og jeg vil konsultere Den utvidede utenrikskomité om resultatene av gjennomgangen og vårt videre planlagte arbeid med dette spørsmålet på det tillyste møtet i komitéen i morgen onsdag 6. februar.
The ministries’ reports will be made public later the same day.
Rapportene fra departementene vil bli offentliggjort senere samme dag.
They will provide an overall account of the events and proposals for measures that can be taken immediately.
Disse vil gi en samlet gjennomgang av hendelsene og noen umiddelbare tiltak.
The Government will inform the Storting about the process that will now be initiated in connection with routines for travel to high-risk areas.
Regjeringen vil orientere om det videre oppfølgingsarbeidet som nå vil bli igangsatt i forhold til rutiner knyttet til besøk til utsatte områder.
In the light of this, I have chosen to devote my address here today to its original purpose, namely to respond to the Storting’s request of 5 December 2007 to present a coordinated plan for the development of Norway’s contribution to Afghanistan.
I lys av dette legger jeg opp til at fokus for denne redegjørelsen vil holde fast ved formålet; nemlig å svare på anmodningen fra 5. desember i fjor om å presentere en samordnet plan for utviklingen av Norges bidrag til Afghanistan.
The timing of this address is also apt considering the political-level meetings that will be held in NATO in the run-up to the summit in Bucharest on 2-4 April.
Tidspunktet for denne redegjørelsen er også hensiktsmessig ut fra møtene på politisk nivå som skal finne sted i Nato frem mot toppmøtet i Bucuresti 2.-4. april i år.
A meeting of defence ministers will be held in Vilnius later this week and a meeting of foreign ministers will be held in early March.
Et forsvarsministermøte finner sted i Vilnius denne uken og et utenriksministermøte avholdes tidlig i mars.
Thus, in the light of the ongoing debate, I believe it is appropriate to take a broader perspective in my address today, in addition to my focus on Norway’s efforts.
I lys av den debatten som nå pågår finner jeg det derfor riktig å gi denne redegjørelsen et bredere perspektiv, i tillegg til å fokusere på den norske innsatsen.
My intention today is to describe the situation in Afghanistan as the Government perceives it.
Jeg ønsker i dag å beskrive situasjonen i landet slik regjeringen nå opplever den.
This background will hopefully serve to explain the approach we have taken in our efforts and put them into perspective in relation to the total contributions made by the international community.
Det kan forklare bakgrunnen for innretningen av våre bidrag, og sette disse bidragene i perspektiv i forhold til det internasjonale samfunnets samlede innsats.
When considering the situation in Afghanistan today, the state of affairs in the country at the beginning of this decade is a good place to start.
Når vi skal vurdere situasjonen i Afghanistan i dag, er det naturlig å ta utgangspunkt i hvordan landet så ut ved inngangen til dette tiåret.
The engagement in which so many countries are now participating is rooted in the events in the period around 2001.
Det var omstendighetene rundt 2001 som la grunnlaget for det engasjementet så mange land deltar i nå.
Afghanistan was a country that – with the exception of a small area in the north – was ruled by the Taliban, a regime that shocked us all.
Afghanistan var et land som – med unntak av en mindre del i nord – ble styrt av et talibanregime som sjokkerte oss alle.
And not least, the country gradually became a sanctuary for foreign terrorist organisations – such as Al-Qaida – and thereby a centre for the planning of terrorist attacks in other countries.
Og ikke minst: Det var et land som gradvis ble et fristed for utenlandske terrororganisasjoner – som Al-Qaida – og dermed et arnested for planlegging av terrorhandlinger i andre land.
In accordance with the right to self-defence, the US attacked Afghanistan in October 2001, and the Taliban regime fell.
I tråd med retten til selvforsvar angrep USA Afghanistan i oktober 2001 og talibanregimet falt.
At the UN conference on Afghanistan in Bonn in December 2001, an agreement was concluded on provisional arrangements in the country pending the re-establishment of permanent government institutions.
Under FN-konferansen om Afghanistan i Bonn i desember 2001, ble det inngått en avtale om midlertidige ordninger i landet, i påvente av igjen å få etablert permanente myndighetsinstitusjoner.
The agreement led to elections to Afghan government institutions.
Avtalen ledet frem til valg til afghanske politiske institusjoner.
It recognised that some time would be required for the new Afghan security and military forces to become fully constituted and functional, and it therefore requested the UN Security Council to authorise the deployment of a UN-mandated force.
Den anerkjente at det ville ta tid før nye afghanske sikkerhetsstyrker og militære styrker ville være fullt ut etablerte og operasjonelle, og den anmodet derfor FNs sikkerhetsråd om en styrke med et FN-mandat.
According to the Security Council, the situation in Afghanistan constituted a threat to international peace and security.
Situasjonen i Afghanistan ble av Sikkerhetsrådet betegnet som en trussel mot internasjonal fred og sikkerhet.
On the basis of the Bonn Agreement and the express wish of the Afghan authorities, the Security Council adopted resolution 1386, in which, acting under Chapter VII of the UN Charter, it authorised the establishment of the International Security Assistance Force, ISAF, so that the Afghan Interim Authority and UN personnel could operate in a secure environment.
På bakgrunn av Bonn-avtalen og et uttrykt ønske fra afghanske myndigheter vedtok Sikkerhetsrådet – i resolusjon 1386 – under FN-paktens kapittel VII å autorisere en internasjonal sikkerhetsstyrke – International Security Assistance Force (Isaf) – slik at det midlertidige afghanske styret og FN-personell kunne operere i sikkerhet.
The provisional Bonn Agreement was followed up by the London Conference two years ago, co-chaired by the UN, Afghanistan and the UK, which adopted a comprehensive programme (the Afghanistan Compact) to bring lasting stability and progress to the country by means of a broad-based international effort.
Den midlertidige Bonn-avtalen ble fulgt opp av London-konferansen, ledet av FN, Afghanistan og Storbritannia, som for to år siden vedtok et omfattende program (Afghanistan Compact) for å bringe varig stabilitet og utvikling til landet gjennom bred internasjonal innsats.
Today we can ascertain that the effort to build a stable Afghanistan has been more difficult than many envisaged.
I dag kan vi slå fast at arbeidet med å bygge et stabilt Afghanistan har vist seg vanskeligere enn mange hadde forestilt seg.
Afghanistan is the world’s fifth poorest country.
Vi snakker om verdens femte fattigste land.
The country’s infrastructure was in ruins after almost three decades of war and conflict.
Etter nesten tre tiår med krig og konflikt lå landets infrastruktur i ruiner.
Government institutions were either non-existent or not functioning.
Statsinstitusjonene eksisterte ikke eller fungerte ikke.
The health and education sectors were devastated.
Helse- og undervisningsvesenet var ødelagt.
The humanitarian situation of millions of people was precarious.
Den humanitære situasjonen var prekær for millioner av mennesker.
Many of Afghanistan’s best educated people had left the country.
Mange av Afghanistans mest utdannede hadde forlatt landet.
At the same time, both the new Afghan Government and the international community had underestimated the ability of the Taliban – and of other insurgent groups – to regain a foothold.
Samtidig hadde nok både de nye afghanske myndighetene og det internasjonale samfunnet undervurdert Talibans evne – og andre opprørsbevegelsers evne – til å komme tilbake.
Although the Taliban was dramatically weakened, the movement gradually managed to build strength in parts of Afghanistan and in Pakistan.
Riktignok ble Taliban dramatisk svekket, men bevegelsen fikk gradvis anledning til å bygge seg opp i områder i Afghanistan og i Pakistan.
As a result, two years ago it was again in a position to challenge the international community and the newly elected Government.
Dermed ble den igjen – for to år siden – i stand til å utfordre både det internasjonale samfunn og de nye folkevalgte myndighetene.
In addition there are a number of other armed groups that would be difficult to include in one central government for the whole of Afghanistan.
I tillegg kommer en rekke andre væpnede grupperinger som vanskelig lar seg innordne i et felles afghansk styresett.
It is not difficult to enumerate the problems and challenges in Afghanistan.
Det er ikke vanskelig å beskrive problemene og utfordringene i Afghanistan.
They are many, and they are complex.
De er mange og de er krevende:
The humanitarian challenges are still formidable.
De humanitære utfordringene er fortsatt store.
Government institutions are weak.
Statsinstitusjonene er svake.
Corruption is widespread.
Det er utbredt korrupsjon.
The country is the world’s largest opium producer.
Landet er verdens største produsent av opium.
The insurgent groups have become stronger.
Opprørsbevegelsene er blitt sterkere.
They are challenging the authority of the Afghan Government and the international community in substantial parts of the country.
De utfordrer den afghanske regjering og det internasjonale samfunn i betydelige deler av landet.
The judicial system is weak.
Rettssystemet er svakt.
Reported human rights violations include extrajudicial executions, rape, kidnapping, human trafficking and prisoner abuse.
Rapporterte menneskerettighetsbrudd omfatter utenomrettslige henrettelser, voldtekt, kidnapping, menneskehandel og mishandling av fanger.
The security challenges in Afghanistan have not diminished.
Sikkerhetsutfordringene i landet er ikke blitt mindre.
We see this on a daily basis.
Det opplever vi hver dag.
But the large-scale spring offensive many people expected in 2007 did not materialise.
Men den store våroffensiven mange ventet på i 2007 uteble.
Instead the Taliban and other insurgent groups turned to more widespread use of roadside bombs, suicide operations and other forms of asymmetric warfare.
I stedet gikk Taliban og andre opprørsbevegelser over til mer omfattende bruk av veibomber, selvmordsaksjoner og andre former for asymmetrisk krigføring.
It is, however, also important to emphasise positive trends, as they are often overlooked in the debate on the problems we are facing.
Det er imidlertid viktig også å fremheve positive utviklingstrekk, fordi disse ofte forsvinner i debatten om de problemene vi står overfor.
Let me mention some of these trends, as described by the UN Mission in Afghanistan.
La meg beskrive noen av disse trekkene, slik FN i Afghanistan fremstiller situasjonen:
First, the main political developments: In 2004 and 2005, there were democratic elections for the presidency and to the National Assembly and the provincial councils.
Først, det overordnet politiske: Det er i 2004 og 2005 blitt holdt demokratiske valg på president, nasjonalforsamling og provinsforsamlinger.
One quarter of the members of the National Assembly are women.
En fjerdedel av nasjonalforsamlingens medlemmer er kvinner.
A new constitution has been adopted.
En ny konstitusjon er vedtatt.
Legislation is being developed.
Lovverket er under utvikling.
Government institutions are being built.
Statsinstitusjonene bygges opp.
Approximately 80% of the population now have access to health services, and however modest and inadequate, this must be compared with 9% in 2004.
Om lag 80 prosent av befolkningen har nå tilgang til helsetilbud – om enn beskjedent og utilstrekkelig – sammenlignet med 9 prosent i 2004.
More than 4000 clinics and health centres have been opened during the last four years.
Mer enn 4.000 klinikker og helsestasjoner er åpnet de siste fire årene.
Child mortality has been reduced by 25%.
Barnedødeligheten er redusert med en fjerdedel.
A total of 6 million children and young people are attending school – including several million girls.
Hele 6 millioner barn og ungdommer er under utdanning – millioner av dem jenter.
Four hundred thousand girls will start attending school next year.
Neste skoleår starter 400.000 jenter sin skolegang.
Ten universities have been established around the country – whereas there was only one – which barely functioned – during the Taliban regime.
Ti universiteter er etablert rundt om i landet – mens knapt ett fungerte under talibanregimet.
Close to 4000 kilometres of road have been completed in the past few years.
Bortimot 4.000 kilometer vei er fullført de siste årene.
The most well-known project is a ring road that will link the whole country together.
Det mest fremtredende prosjektet er en ringvei som skal knytte hele landet sammen.
A total of 17 000 local communities are involved in development projects in the areas of education, health, road construction and water supply though the Government’s National Solidarity Programme.
Hele 17.000 lokalsamfunn er omfattet av utviklingsprosjekter innen skole, helsevesen, vei og vannforsyning gjennom regjeringens nasjonale solidaritetsprogram.
More than five million refugees have returned.
Over fem millioner flyktninger har returnert.
Government revenues have increased by 25% during the past year alone.
Regjeringens inntekter har økt med en fjerdedel bare det siste året.
Per capita income has risen substantially.
Inntektene per innbygger har vokst betydelig.
There are seven national television stations, a number of radio stations and an increasingly well-developed press in Afghanistan.
Det eksisterer syv nasjonale fjernsynsstasjoner, en rekke radiostasjoner og en stadig mer omfattende presse.
Approximately 150 towns now have mobile telephone networks and internet services.
Om lag 150 byer har i dag mobiltelefonnett og internettjenester.
Some 60 000 former combatants have been disarmed and reintegrated into society.
Om lag 60.000 tidligere krigførende er avvæpnet og reintegrert i samfunnet.
A total of almost 27 billion dollars has been made available by the international community.
Samlet er nesten 27 milliarder dollar gjort tilgjengelig fra det internasjonale samfunn.
This includes funding for both civilian and military efforts.
Det inkluderer både sivil og militær innsats.
I am aware that such figures do not give the full picture.
Jeg vet at også slike tall gir et ufullstendig bilde.
Public institutions are still weak.
Institusjonene er fortsatt svake.
The quality of the services provided is modest.
Kvaliteten på de tjenester som er tilgjengelige er beskjeden.
Many of those whose living conditions have improved are still living in poverty and difficult circumstances.
Selv mange av dem som har fått et bedre liv, lever fortsatt i fattigdom og vanskelige kår.
The humanitarian needs are still great.
De humanitære behovene er fortsatt store.
Freedom of expression and freedom of the press are still under pressure, and in parts of the country journalists are risking their lives to do their job.
Ytrings- og pressefriheten er under press og i deler av landet arbeider journalister med livet som innsats.
There is still a clash between the average Afghan’s expectations for progress and peace and the reality they experience.
Forventningene til fremgang og fred står fortsatt i kontrast til realitetene for den jevne afghaner.
But these examples illustrate that the situation we are facing is not without its bright points.
Men illustrasjonene jeg hentet frem forteller at vi ikke står overfor en situasjon uten lyspunkter.
The picture is complex.
Bildet er sammensatt.
Progress is gradually becoming visible to Afghans in many parts of the country.
Fremgangen blir gradvis synlig for afghanere i mange deler av landet.
They are beginning to see that the international and Afghan efforts are producing results – including for them in their daily lives.
De begynner å se at den internasjonale og afghanske innsatsen gir resultater – og det for dem i deres dagligliv.
We must also consider this part of the picture.
Vi må se også denne delen av bildet.
We often ask ourselves whether the glass is half full or half empty.
Vi spør oss selv om glasset er ”halvfullt” eller ”halvtomt”.
Where Afghanistan is concerned, I think it is right to say that the glass is constantly being filled – but it is also constantly leaking.
Om Afghanistan tror jeg det riktige ville være å si at glasset fylles kontinuerlig – men det ”lekker” også kontinuerlig.
The challenge is to plug the leaks.
Utfordringen er å stanse lekkasjene.
And for the most part we know where they are.
Og i hovedsak vet vi hvor disse ligger.
The picture painted of Afghanistan tends to highlight a poorly coordinated, inadequate international community, a weak and in part corrupt Afghan leadership and a well organised insurgency – with the Taliban as the main actor.
Det tegnes ofte et bilde av situasjonen i Afghanistan preget av et ukoordinert, utilstrekkelig internasjonalt samfunn, en svak og til dels korrupt afghansk ledelse, og en velorganisert opprørsbevegelse – med Taliban som hovedaktør.
It is important that we nuance our picture of the situation.
Denne virkelighetsbeskrivelsen bør vi nyansere.
True, the international community is still too poorly coordinated, which results in loss of time and resources.
Ja, det internasjonale samfunn preges fortsatt for mye av mangelfull koordinering, som fører til tap av tid og ressurser.
True, the Afghan Government lacks competence and capacity, and there is considerable corruption.
Ja, den afghanske regjeringen har utilstrekkelig kompetanse og kapasitet og det finnes et betydelig innslag av korrupsjon.
Norway has been – and is – concerned about improving coordination and strengthening Afghan ownership.
For Norge har det vært – og er – av betydning å få til bedre samordning og styrket afghansk eierskap.
I will return to this later.
Jeg skal komme tilbake til dette.
But it is important to have a detailed and realistic picture of the Taliban and other insurgent groups.
Vi bør også ha et nyansert og realistisk bilde av Taliban og andre opprørsbevegelser.
There can be no doubt that the security situation in the country is difficult and tense.
Det kan ikke herske tvil om at sikkerhetssituasjonen i landet er vanskelig og spent.
These figures speak for themselves.
Det er klare tall.
They reflect attacks that not only cause loss of life and destruction of property, but that also generate fear and anxiety about the future.
De representerer anslag som ikke bare fører til tap av liv og ødeleggelse av eiendom, men som sprer frykt og engstelse for fremtiden.
At the same time, the fact is that 70% of these serious incidents took place in 10% of the districts, in the most vulnerable provinces in the south and east of the country.
Men samtidig er det slik at 70 prosent av disse alvorlige hendelsene fant sted i 10 prosent av distriktene; i de mest utsatte provinsene i sør og øst av landet.
There has also been an increase in the number of such incidents in other parts of the country, including in the Kabul area.
Det har vært en økning også i andre deler av landet, inkludert i Kabul-regionen.
But in large parts of the country, the security situation remains unchanged.
Men i store deler av landet er sikkerhetssituasjonen uendret.
In order to finance its activities, the Taliban is now helping to increase drug production, as are a number of the warlords.
For å finansiere sin virksomhet bidrar Taliban nå til økt produksjon av narkotika.
The link between organised crime, in the form of drug production and smuggling, and funding for insurgent groups is becoming increasingly clear.
Forbindelseslinjen mellom organisert kriminalitet i form av narkotikaproduksjon og smugling som finansieringskilde for opprørsbevegelser, er blitt stadig klarere.
This is affecting millions of people in the region and in Europe, including here in our own country.
Det rammer millioner av mennesker i regionen, i Europa, inkludert her hos oss.
A number of the most experienced field commanders have been killed.
Et antall av de mest erfarne feltkommandantene er drept.
In several of the provinces, insurgent leaders have been forced to put foreign extremists in command positions.
I flere av provinsene har opprørslederne følt seg tvunget til å plassere utenlandske ekstremister i kommandoposisjoner.
This is undermining local bases of support.
Det undergraver grunnlaget for lokal støtte.
This is the assessment of the UN Mission in Afghanistan in its most recent report to the Security Council.
Dette er en vurdering FN i Afghanistan gjør i sin siste rapport til Sikkerhetsrådet.
A dialogue has also begun between Afghanistan and Pakistan.
Videre er det kommet i gang en dialog mellom Afghanistan og Pakistan.
The presence of the presidents of the two countries at the peace jirga last August was an important step.
De to lands presidenters nærvær ved fredsrådet i august i fjor var et viktig skritt.
Both men described their meeting in Islamabad on 27 December 2007 as constructive.
Møtet mellom dem den 27. desember 2007 i Islamabad ble – på begge sider – betegnet som konstruktivt.