natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Today the EU is facing a complex set of economic problems that have to be addressed, but at the same time we are seeing less popular and political support for the new major steps towards integration that are being discussed.
I dag er det et sammensatt bilde av økonomiske utfordringer som krever handling, men vi opplever mindre folkelig og politisk støtte for de nye omfattende integrasjonsskritt som omtales.
In several countries, the voice of EU scepticism is being heard more clearly in the context of domestic policy.
I flere land er EU-skepsis en tydeligere stemme i innenrikspolitikken.
We must expect the EU countries to continue to expend considerable political energy on internal affairs, not only in terms of the individual EU countries’ response to the economic situation but also in terms of relations between these countries and the further development of EU cooperation, particularly with regard to the euro.
Vi må vente at EU-landene fortsatt vil og må bruke betydelig politisk energi på interne forhold, både i hvert lands håndtering av økonomiske utfordringer og mellom EU-landene, med hensyn til videreutvikling av samarbeidet, ikke minst håndteringen av euroen.
We may see an EU that is less outward-looking in relation to its broader foreign policy.
Dette kan bety et mindre utadvendt EU i forhold til de bredere utenrikspolitiske oppgavene.
The point I want to make is that there is every indication that economic issues will remain at the top of the international agenda for a long time to come – for those in Europe who are engaged in foreign policy as well as for others.
Poenget mitt er at alt tyder på at økonomiske spørsmål vil stå øverst på den internasjonale agenda i lang tid fremover – for utenrikspolitikere i Europa som for andre.
The various crises in Europe and the huge amount of energy leaders are expending on domestic issues and sorting out internal problems could weaken the EU’s voice and authority in important international questions.
Krisene i EU, og all den energi lederne må bruke på indre forhold og intern opprydding, risikerer å svekke EUs stemme og autoritet i viktige internasjonale spørsmål.
This is not good news for Norway, for the EU countries have traditionally been our closest partners in most foreign policy issues.
Dette er ikke godt nytt for Norge, for EU-landene er våre tradisjonelt nærmeste partnere i de aller fleste utenrikspolitiske spørsmål.
The US too is focusing on domestic policy due to the presidential election campaign, and because it does not have the capacity to engage all over the world.
USA er på sin side opptatt av innenrikspolitikk i presidentvalgkampen, kombinert med klare begrensninger i kapasiteten til aktivitet verden over.
The focus today is on nation-building at home rather than nation-building in the foreign policy arena, as President Obama has put it.
Fokus er i dag på nasjonsbygging hjemme, ikke nasjonsbygging ute, som president Obama har uttrykt det.
All in all, this will affect the attention given to high priority foreign policy issues – truly global issues such as trade, climate change, disarmament and sustainable access to energy for all.
I sum vil dette kunne endre fokus på høyt prioriterte utenrikspolitiske spørsmål; virkelige globale spørsmål som handel, klima, nedrustning og bærekraftig energitilgang til alle.
We are experiencing greater difficulties in finding multilateral solutions and mobilising international resolve.
Vi opplever mer krevende kår for multilaterale løsninger og handlekraft.
The G20 countries have a particular responsibility.
G20-landene har et særlig ansvar.
The Mexican G20 presidency has invited the foreign ministers of the G20 countries to a conference this weekend on our main common challenges and how to address them.
Til helgen har det meksikanske G20-formannskapet invitert utenriksministrene i G20 til en konferanse om de største felles utfordringene og håndteringen av dem.
Norway has also been invited to this meeting and we intend to take active part.
Til dette møtet er også Norge invitert og vi tar sikte på å delta aktivt.
We are now strengthening our capacity to provide additional support for the business sector in cooperation with Innovation Norway, the Research Council of Norway and other organisations and agencies such as the Norwegian Seafood Export Council and INTSOK (Norwegian Oil and Gas Partners).
Vi styrker nå vår kapasitet til å gi ekstra drahjelp fra utenrikstjenesten, i samarbeid med blant annet Innovasjon Norge, Norges Forskningsråd og andre organisasjoner og virkemiddelaktører – som Norges Sjømatråd og Intsok.
To give an illustration from one highly relevant sector, our aim is to be the world’s leading seafood nation.
For å illustrere fra én relevant sektor: Vi tar mål av oss til å være verdens fremste sjømatnasjon.
In 2011, Norway exported seafood for NOK 53 billion, almost 60% of which was sold to the EU.
I 2011 eksporterte Norge sjømat for 53 milliarder kroner, hvorav nesten 60 prosent til EU.
Norway has become the largest supplier of seafood to people in Europe.
Norge er nå hovedleverandør av sjømat til Europas befolkning.
As you know, the US recently decided to lift the additional 26% duty on Norwegian salmon that it introduced more than 20 years ago.
Som vi vet har USA nylig besluttet å fjerne ekstratollen på 26 prosent mot norsk laks som ble innført for mer enn 20 år siden.
This is good news both for Norwegian salmon exports and for the otherwise excellent trade relations between Norway and the US.
Dette er gledelige nyheter, både for norsk lakseeksport og for det ellers meget gode handelspolitiske forholdet mellom Norge og USA.
We will intensify cooperation with employer and employee organisations and relevant companies.
Vi vil nå trappe opp samarbeidet med næringslivets og arbeidslivets organisasjoner og med bedriftene.
Increasing emphasis will also be given to business expertise in the Foreign Service.
Det vil også bli lagt økende vekt på næringslivskompetanse i utenrikstjenesten.
An important aspect here is our focus on strengthening rules and norms for decent work and on corporate social responsibility.
En viktig side av dette er vårt arbeid for sterkere regler og normer for anstendige arbeidsforhold og bedriftenes samfunnsansvar.
Both these areas are coming under pressure in the increasingly global economy, both here in Norway and abroad.
Vi opplever press på begge deler i den stadig mer globale økonomien, hjemme som ute.
We are giving priority to this work in the International Labour Organization (ILO) and in the opportunities we have to influence policy development in the IMF, the World Bank and the WTO.
Vi prioriterer arbeidet med dette i Den internasjonale arbeidsorganisasjonen ILO og i vår påvirkning overfor Det internasjonale valutafondet (IMF), Verdensbanken og WTO i deres politikkutforming.
Finally, Mr President, before I move on from Europe, I would like to underling the importance of the European Convention on Human Rights for Europe’s common values.
La meg til sist, President, i denne europeiske omtalen, fremheve den betydning Den europeiske menneskerettighetskonvensjonen utgjør for det felleseuropeiske verdigrunnlaget.
The European Court of Human Rights in Strasbourg was established to ensure that states fulfil their obligations.
Domstolen i Strasbourg skal sikre at statene overholder sine forpliktelser.
However, the Court is currently facing major challenges with a steadily rising and increasingly unmanageable caseload.
Men nå står domstolen overfor store utfordringer med en stadig voksende og mer uhåndterlig saksmengde.
It is unrealistic to expect the majority of the member countries to agree to increase the Court’s funding.
Det er urealistisk at flertallet av medlemsstatene vil gå med på å tilføre domstolen flere ressurser.
At the same time, it is crucial that appropriate steps are taken to resolve the Court’s challenges in the long term.
Det er avgjørende at det treffes egnede tiltak som kan bidra til å løse domstolens utfordringer på sikt.
This aim is and will continue to be that it effectively promotes human rights in all the member countries of the Council of Europe.
Målet er og blir at den kan bidra effektivt til å sikre menneskerettighetene i alle Europarådets medlemsstater.
We will do what we can to ensure that it does so.
Vi skal gjøre vårt for at dette kan skje.
(Middle East, North Africa) At the time of my foreign policy address in February last year, the world’s attention was on the popular uprisings and upheavals in the Middle East and North Africa – the Arab Spring.
(Midtøsten, Nord-Afrika, den arabiske våren) Ved min utenrikspolitiske redegjørelse i februar 2011 var verdens øyne rettet mot de folkelige opprørene og omveltningene i Midtøsten og Nord-Afrika – den arabiske våren.
The situation today gives rise to both hope and concern for the future.
Situasjonen i dag gir grunn til både håp og bekymring for fremtiden.
Economic realities are playing an important role and are driving developments here too.
Økonomiske realiteter spiller en betydelig rolle som drivkraft også her.
Dissatisfaction with the lack of development and high unemployment rates were important underlying causes of the uprisings.
Misnøye med manglende utvikling og høy ledighet var viktige, underliggende årsaker til opprørene.
This again underlines how fundamental economic policy, organisation and distribution are for stability and political legitimacy.
Det understreker igjen hvor grunnleggende økonomisk politikk, organisering og fordeling er, for stabilitet og for politiske systemers legitimitet.
The contrasts are great.
Kontrastene er store.
Last year’s events made it clear that when national leaders resort to military force against their own people, they themselves end up falling from power.
Fjoråret viste, at der lederne tyr til militære virkemidler mot eget folk, der ender lederne selv med å falle.
And if the sparks created by dissatisfaction with the economy can start a fire, there are plenty of other sparks – in the form of corruption, systematic violation of human rights, nepotism and lack of democracy – to spread it.
Om misnøye med økonomien kan tenne en ild, så er det rikelig med andre gnister til å spre opprøret; korrupsjon, systematiske brudd på menneskerettighetene, nepotisme, manglende demokrati.
More than 20 years after the fall of the Berlin Wall, the reverberations of that historic upheaval can still be felt in Europe.
Drøye tjue år etter Berlinmurens fall lever vi i Europa fortsatt med etterdønningene fra denne historiske omveltningen.
Radical changes to power structures and regimes do not develop in a straight line or follow a given schedule.
Dyptgripende forandringer av makt og styresett er ingen rettlinjet prosess og følger ingen angitt timeplan.
How should we respond to these changes?
Hvordan svarer vi så på disse endringene?
What line should Norway take?
Hva bør være Norges linje?
Our approach must be based on the principles of democracy and human rights, and support for people’s right to self determination as set out in the UN Charter.
Den grunnleggende holdningen må være gjennomgående støtte til demokrati og menneskerettigheter og støtte til folkenes rett til selvbestemmelse slik FN-pakten fremhever.
In the long term, only countries that respect fundamental human rights can contribute to a stable international legal order.
Bare land som respekterer grunnleggende menneskerettigheter kan over tid medvirke til å danne en stabil, internasjonal rettsorden.
When people rise up against authoritarian leaders and demand reforms and universal rights, they should have our support.
Når folk reiser seg mot autoritære ledere og krever reformer og universelle rettigheter, så bør de få vår støtte.
This cannot be dismissed as interference in internal affairs.
Slik støtte kan ikke avfeies som innblanding i indre anliggender.
At a time when the economy is global, we must underscore that these fundamental values are universal.
I en tid der økonomien er global, må vi holde fast ved at disse grunnleggende verdiene også er universelle.
However, this does not mean that we should always respond or react in the same way: the circumstances and the broader context of each case as well as the underlying lines of conflict between social, political and religious groups are too different.
Men det betyr samtidig ikke at alle svar og reaksjoner kan være like; til det er omstendighetene for forskjellige, sammenhengene for unike og underliggende konfliktlinjer mellom sosiale, politiske og religiøse grupperinger for særegne.
The use of military force by external actors is the most dramatic reaction.
Bruk av militær makt utenfra er det mest dramatiske virkemiddelet.
In most cases the use of force should only be resorted to after all other options have been exhausted.
I de fleste sammenhenger må bruk av makt være i kategorien siste utvei, etter at alle andre muligheter er utprøvd.
There was an opportunity to prevent widespread atrocities against civilians in Libya through military intervention on the part of the international community.
Det forelå en mulighet til å hindre omfattende overgrep mot sivilbefolkningen i Libya gjennom militær inngripen fra det internasjonale samfunnet.
This had support in the region from the Arab League and was given the necessary green light by the UN Security Council.
Det hadde regionens støtte fra Den arabiske liga og det avgjørende grønne lyset fra FNs sikkerhetsråd.
Norway played a part, following a longstanding position in Norwegian foreign policy of supporting the implementation of Security Council resolutions.
Norge bidro i tråd med en lang linje i norsk utenrikspolitikk om å støtte gjennomføring av vedtak fra Sikkerhetsrådet.
The most dramatic events are now being played out in Syria – a country that is a central player in relation to several power constellations in the Middle East.
(Syria) Det største drama utspiller seg nå i Syria, et land som samtidig er en sentral brikke i mange slags maktbalanser i Midtøsten.
The internal conflict is already having reverberations in other tense situations in a region where states are still fragile.
Konflikten internt er allerede i ferd med å få overtoner langt inn i mange andre spenningsfylte situasjoner i regionen der statsdannelser fortsatt er skjøre konstruksjoner.
This could lead to extensive conflicts and could reshape the whole region.
Dette kan antenne konflikter i vidt omfang og bidra til å omforme en hel region.
There can be no doubt about the responsibility that rests with the Syrian regime for the atrocities committed against civilians, which the UN High Commissioner for Human Rights has characterised as crimes against humanity.
Det må ikke herske noen tvil om det ansvaret som påhviler det syriske regimet, for de overgrepene som er utført mot sivile, og som FNs høykommissær for menneskerettigheter har omtalt som forbrytelser mot menneskeheten.
We deeply deplore and condemn these atrocities and hold the leaders in Damascus accountable for them.
Vi tar skarp avstand fra og fordømmer disse handlingene og holder lederne i Damaskus ansvarlig.
The Arab League and neighbouring countries such as Turkey have sought to put an end to the atrocities against the civilian population, but the Assad regime has not given in to political pressure.
Den arabiske liga og naboland som Tyrkia har engasjert seg for å få en slutt på overgrepene mot sivilbefolkningen, men Assads regime har ikke gitt etter for det politiske presset.
The members of the UN Security Council have so far been unable to agree on a concerted response, which is highly regrettable.
Landene i FNs sikkerhetsråd har så langt ikke kommet til enighet om tydelige reaksjoner, hvilket er sterkt beklagelig.
Now that Russia and China have vetoed the resolution on Syria in the Security Council, it is crucial that the international community maintains its commitment to finding a common, broad approach to resolving the conflict in Syria.
Etter Russland og Kinas veto i Sikkerhetsrådet er det nå av avgjørende betydning at det internasjonale samfunn viderefører sitt engasjement for å finne frem til en bred, samlende tilnærming for å løse konflikten i Syria.
The Arab countries must be in the driving seat in this process.
Denne prosessen må ha de arabiske land i førersetet.
We attach great importance to how the countries in the region themselves view the situation, and particularly to the role played by the Arab League.
Vi legger betydelig vekt på hvordan landene i regionen vurderer situasjonen og særlig den rollen som Den arabiske liga spiller.
At its meetings last weekend, it again asked for support for the Arab peace plan, requested the cooperation of the UN on a joint observer force, and demanded immediate humanitarian access to the Syrian cities that have been hardest hit.
Ligaens møter sist helg oppfordret på nytt til støtte for den arabiske fredsplanen, uttrykte ønske om et samarbeid med FN for å få på plass en utvidet observatørstyrke, og krevde omgående humanitær adgang til de mest konfliktrammede syriske byene.
These are all important proposals and should be considered carefully.
Dette er alle viktige forslag som bør vurderes nøye.
The Government welcomes the initiative to establish a broad and inclusive group of friends to discuss solutions to the Syrian crisis.
Regjeringen vil hilse velkommen initiativet om å opprette en bred og inkluderende sammensatt kontaktgruppe for å drøfte løsninger på den syriske krisen.
The Tunisian proposal to establish a group of friends in Tunis on 24 February could be an important step forward.
Forslaget fra tunisiske myndigheter om å etablere en vennegruppe for Syria i Tunis 24. februar (2012) kan være et viktig skritt på veien videre.
It should be an inclusive group.
Gruppen bør være inkluderende.
A key topic for discussion should be the Arab peace plan for a peaceful, Syrian-led transfer of power.
Sentralt i drøftingene bør være den arabiske fredsplanen om en fredelig og syrisk ledet maktoverføring.
Norway is following the situation in Syria closely.
Norge følger situasjonen i Syria nøye, President.
Our Embassy in Damascus is of great importance in this connection.
Til dette er nærværet av vår ambassade i Damaskus av stor betydning.
It is in times of crisis that that a diplomatic presence is most necessary.
Det er i krisetider vi virkelig trenger diplomatisk nærvær.
While the situation in Syria is the most dramatic, developments in Egypt – the largest country in the Arab world – are also of huge significance.
Om Syria er det mest dramatiske kapittel, så er utviklingen i Egypt, araberverdens største land, også av fundamental betydning.
We should actively encourage new political groups to become engaged, and we should share our experience and make quite clear the responsibilities that universal human rights entail.
Vi bør aktivt engasjere nye politiske grupperinger, dele erfaringer og tydeliggjøre hvilket ansvar som følger av universelle menneskerettigheter.
Significant tension is also building up further east in the region, in and around Iran, particularly with regard to the uncertainty about the intentions behind the country’s nuclear programme.
Stor spenning utspiller seg også lenger øst i regionen, i og omkring Iran og i særdeleshet usikkerheten om hensikten med landets atomprogram.
But there are also underlying tensions within the country, where an authoritarian and brutal regime is oppressing the population.
I bunn ligger også spenningene internt i landet der et autoritært og brutalt regime undertrykker sin egen befolkning.
Iran’s ambitions in the region and its visible intervention in many of the region’s conflicts are making its neighbours uneasy.
Iran skaper frykt i mange nabostater gjennom sine maktambisjoner og tydelige inngripen i mange av regionens konflikter.
It is Iran’s responsibility to remove the uncertainty about its nuclear programme.
Det er Irans eget ansvar å fjerne usikkerheten om atomprogrammet.
No one contests its right to develop civilian nuclear power.
Ingen bestrider landets rett til å utvikle sivil kjernekraft.
However, there must be full transparency regarding its real intentions.
Men det må være full åpenhet om de faktiske hensiktene.
This has not been the case, and the main responsibility lies with Iran.
Åpenheten har manglet og hovedansvaret påligger Iran.
There are increasing indications that its leaders are taking systematic steps to develop a nuclear weapons capacity.
Det er stadig flere indikasjoner på at lederskapet tar systematiske skritt mot å kunne bli en kjernevåpenmakt.
This is the challenge facing the international community.
Det er denne utfordringen det internasjonale samfunnet står overfor.
It is further complicated by a mutual lack of trust between Iran and much of the international community.
Situasjonen vanskeliggjøres av gjensidig mangel på tillit mellom Iran og store deler av verdenssamfunnet.
The fact that there is virtually no meaningful dialogue gives serious cause for concern.
Det er dypt urovekkende at en meningsfull dialog er så og si fraværende.
Reactions and counter-reactions are increasing the tension; sanctions are provoking the regime to take a hard line – as illustrated by the continued development of its nuclear programme and its sabre rattling in the Strait of Hormuz – which is in turn increasing the pressure to impose new sanctions.
Reaksjoner og motreaksjoner forsterker hverandre; sanksjoner hardner handlingene fra regimet, som på sin side – gjennom atomprogrammets utvikling og militære markeringer ved Hormuz-stredet – bidrar til ytterligere å øke presset for nye sanksjoner.
In this situation the door must remain open for negotiations.
I denne situasjonen må døren stå åpen for forhandlinger.
At the same time, the response of the international community must be consistent when binding resolutions are not complied with and confidence is undermined.
Samtidig må det internasjonale samfunnets holdninger være konsekvente når bindende pålegg brytes og tilliten mangler.
This is the backdrop to the new, more stringent reactions against Iran.
Dette er bakgrunnen for de nye og skjerpede reaksjonene mot Iran.
Norway has aligned itself with the EU sanctions regime, including the new, more stringent EU measures that were adopted on 23 January.
Norge tar del i EUs sanksjonsregime, og vi slutter oss også til EUs skjerpede tiltak som ble vedtatt 23. januar (2012).
We also support the EU line of strongly advocating negotiations.
Vi gir samtidig støtte til EUs linje som tydelig tar til orde for forhandlinger.
There is no military solution to the conflict over Iran’s nuclear programme.
Det finnes ikke noen militær løsning på konflikten om atomprogrammet.
(Human rights, democracy) At a more general level, we are seeing another trend in the broader Middle-East region that requires a carefully considered response.
På et mer overordnet plan møter vi en annen utvikling i den store Midtøsten-regionen som krever et gjennomtenkt svar.
This is the increasing importance of political Islam.
En realitet i regionens omforming er den økte betydningen av politisk islam.
When people are given the opportunity to vote, it is to the Islamic parties that the majority are now turning.
Det er til de islamistiske partiene flertallet av velgerne nå vender seg når de slipper til ved valgurnene.
What line should we take?
Hva skal være vår holdning?
We cannot dismiss a majority vote.
Vi kan ikke vende ryggen til flertallets valg.
That would betray our own democratic principles and give the impression that the West has double standards.
Det ville bryte med våre egne demokratiske prinsipper, og det ville skape inntrykk av at Vesten opererer med doble standarder.
At the same time, we must communicate clearly the values and norms that form the basis for the international community and express clear expectations about respect for human rights and the democratic rules of play.
Samtidig må vi være tydelige på hvilke verdier og normer som gjelder i det internasjonale samfunnet og uttrykke klare forventninger om å respektere menneskerettighetene og demokratiets spilleregler.
If the new leaders are to meet the needs of their populations, they must introduce political and economic reforms, and participate openly in regional and international cooperation.
Skal nye ledelser møte befolkningenes behov, kreves politiske og økonomiske reformer med åpen deltakelse i regionalt og internasjonalt samarbeid.