natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Even in war zones, the various parts of the UN organisation are to “deliver as one” as set out in the report of the High-Level Panel on UN System-wide Coherence, which was co-chaired by Prime Minister Stoltenberg.
Også i krigsområder skal de ulike deler av FNs apparat ”levere sammen som én”, slik vi sier om FNs utviklingsaktiviteter på landnivå – jamfør FNs reformpanels rapport der statsminister Stoltenberg deltok.
The UN has become much better in this respect.
FN har blitt mye bedre her.
All UN operations since 1999 have had multi-dimensional mandates.
Alle FN-operasjoner etter 1999 har hatt flerdimensjonale mandater.
Planning and implementation have been improved.
Planlegging og gjennomføring er blitt bedre.
But much remains to be done.
Men mye gjenstår.
As a follow-up to a conference the Ministry of Foreign Affairs held on this subject in Oslo in 2005, we have arranged a series of seminars on four continents.
Som oppfølging av en konferanse i Oslo i 2005 om nettopp dette som Utenriksdepartementet ledet, har vi i løpet av det siste året fulgt opp og gjennomført seminarer på fire kontinenter.
These have drawn on the experience of people who have been involved in the coordination of security, humanitarian and long-term development aspects of UN peace operations.
Vi har hentet erfaring fra aktører i FNs operasjoner i felt på områder som samordning av det sikkerhetsmessige, humanitære og langsiktige utviklingspolitiske bidrag i fredsoperasjoner.
We will hold the final conference in Oslo at the end of October, and the recommendations from the conference will be submitted to the UN Secretary-General.
Vi arrangerer en hovedkonferanse i Oslo i slutten av oktober, og anbefalingene herfra vil bli oversendt FNs generalsekretær.
We are also continuing our efforts to increase the number of Norwegians in key positions in the UN.
Vi følger også opp målet om mer norsk personell i viktige stillinger i FN.
Norway now holds the second highest military position in the UN Headquarters in the person of Major General Per Arne Five, who is serving as Deputy Military Adviser.
Norge har nå den nest høyeste militære stillingen i FN-hovedkvarteret - med generalmajor Per Arne Five som tjenestegjør som Deputy Military Adviser.
We hope that the UN–AU operation in Darfur will get off the ground soon.
Vi håper FN-AU operasjonen i Darfur snart vil komme i gang.
This will be a major challenge for both Norway and the international community.
Dette vil bli en stor og krevende utfordring for det internasjonale samfunn og for Norge.
Meanwhile we are continuing our engagement in the peace process between North and South Sudan.
Samtidig vil vi fortsette vårt engasjement i fredsprosessen mellom Nord- og Sør-Sudan.
Every third person in Darfur is displaced.
Hvert tredje menneske i Darfur er drevet fra sine hjem.
Several million depend on humanitarian relief.
Flere millioner er avhengig av humanitær hjelp.
The UN force is being put into place to change this situation.
FN-styrken kommer for å endre på dette.
The UN is drawing up plans for a separate operation in these two countries, and is in close contact with the EU, which is expected to provide the military component for the preliminary phase.
FN arbeider med planer for en egen operasjon i disse to landene – og det i nær kontakt med EU, som forventes å ville bidra med den militære komponenten i en innledende fase.
Our main focus now is on the UN–AU operation in Darfur.
Vårt hovedfokus nå er på FN og AUs fellesoperasjon i Darfur.
This cooperation is a new development.
Samarbeidet her er en nyvinning.
The top civil and military leaders are both African, and have been appointed by the UN and the AU jointly.
De øverste sivile og militære ledere er begge afrikanere, utpekt av FN og AU i fellesskap.
We will do our best to ensure that the force is in place as soon as possible, but this is not up to us to decide.
Vi skal gjøre vårt for at styrken skal komme på plass så raskt som mulig – men det er ikke vi som bestemmer det.
Norway and Sweden have offered to provide a joint engineering unit.
Norge og Sverige har tilbudt å bidra med en felles ingeniøravdeling.
I have recently requested an overview to be drawn up of the disarmament challenges facing us, and this work is to be given top priority.
Jeg har nylig satt i gang et arbeid i departementet for å kartlegge våre nedrustningspolitiske utfordringer – og vi skal ha et fullt trykk på det.
It will result in a white paper on disarmament and non-proliferation, and – as always – input from civil society will be important.
Det skal lages en egen stortingsmelding om nedrustning og ikke-spredning, og innspill fra det sivile samfunn – som alltid – vil være viktig for dette arbeidet.
There are many dimensions to disarmament and non-proliferation.
Arbeidet har mange dimensjoner:
We have to prevent new countries gaining nuclear weapons.
Vi må hindre at nye land skaffer seg kjernevåpen.
This applies first and foremost to Iran and North Korea.
I første rekke gjelder det Iran og Nord-Korea.
With regard to the latter, the development has not been entirely negative, as there have also been some encouraging signs, but we know from experience that there may be new setbacks.
For sistnevnte er utviklingen ikke bare negativ – men også løfterik, men av erfaring vet vi at nye tilbakeslag kan komme.
Norway – and other countries – must therefore support the diplomatic process.
Vi – og andre land – må derfor støtte opp om den diplomatiske prosessen.
It is important that North Korea sees that it has everything to gain by discontinuing its nuclear programme.
Nord-Korea må forstå at de har alt å vinne på å avskaffe sitt kjernevåpenprogram.
With regard to Iran, we have also seen some signs of a positive development.
For Irans del ser vi noen positive utviklingstrekk.
The International Atomic Energy Agency (IAEA) should be applauded for its efforts to resolve this problem by political means.
Det internasjonale atomenergibyrået – IAEA - fortjener honnør for sitt engasjement for å søke å løse dette spørsmålet politisk.
But we are far from reaching our goal.
Men vi er langt fra i mål.
It would have helped – to put it diplomatically – if the Iranian authorities had discontinued the activities that the UN has defined as problematic, such as the enrichment of uranium.
Det ville ha hjulpet – for å si det slik - om iranske styresmakter tok en pause i sine aktiviteter som FNs Sikkerhetsråd har definert som problematiske, slik som anrikning av uran.
This would have been an important step towards starting real negotiations.
Et slikt skritt ville ha vært viktig for å få i gang reelle forhandlinger.
Until we reach this stage, we must maintain political pressure on Iran.
Inntil vi kommer dit, må vi opprettholde det politiske presset på Iran.
Norway supports and implements the measures that have been unanimously adopted by the Security Council.
Norge stiller seg bak og gjennomfører de tiltak som mer enstemmig besluttet av Sikkerhetsrådet.
Our vision is a world without nuclear weapons.
Vårt mål er en verden fri for kjernevåpen.
The road towards this goal is a long and difficult one, but we must not lose sight of our goal.
Veien dit er både lang og vanskelig – men visjonen må stå fast.
In addition to the challenges we are facing vis-à-vis Iran and North Korea, we see that progress in the whole disarmament area is too slow, and this gives cause for concern.
I tillegg til utfordringene med Iran og Nord-Korea, ser vi at framdriften på nedrustningsområdet går for sakte, og det er urovekkende.
Here are some examples.
Noen eksempler:
The Comprehensive Test Ban Treaty was adopted 11 years ago, but it has not yet entered into force.
For 11 år siden ble Prøvestansavtalen ferdigforhandlet, men den har likevel ikke trådt i kraft.
There are still around 30 000 nuclear warheads in existence.
Fortsatt eksisterer det om lag 30 000 kjernefysiske stridshoder.
Attention needs to be drawn to this fact and it needs to be discussed.
Det må omtales og påpekes.
We are noting worrying signs that nuclear powers may be attaching more importance to nuclear weapons.
Vi registrerer urovekkende tegn på at kjernevåpenstatene vil kunne gi sine våpen ny aktualitet.
Modernising arsenals – while advocating a reduction in the role of such weapons in security policy – is an unfortunate signal to be sending.
Modernisering av våpen er et galt signal å sende, når man samtidig skal gjøre det klart at disse våpnenes rolle i sikkerhetspolitikken må få redusert betydning.
Modernisation does not necessarily mean reduction.
Modernisere er ikke nødvendigvis det samme som å redusere.
Norway plays an important role in the international efforts to achieve nuclear disarmament and non-proliferation of weapons of mass destruction.
Norge spiller en viktig rolle internasjonalt i arbeidet for kjernefysisk nedrustning og mot spredning av masseødeleggelsesvåpen.
We are leading the seven-country initiative, which has gained broad support from about 100 countries.
Vi leder det såkalte syvlandsinitiativet, som har fått bred støtte fra et hundretalls land.
We have also made full use of our opportunities as member of the International Atomic Energy Agency (IAEA) Board of Governors over the last two years.
Vi har også gjort maksimalt ut av vårt medlemskap i styret i Det internasjonale atomenergibyrå (IAEA) de siste to år.
The strength of the seven-country initiative is its comprehensive approach, with progress being made in three main areas: nuclear non-proliferation, disarmament, and peaceful use of nuclear power.
Styrken i syvlandsinitiativet ligger i den helhetlige tilnærmingen – med fremdrift innen disse tre: Kjernefysisk ikke-spredning, nedrustning og fredelig bruk av kjernekraft.
It includes both a nuclear power (the UK) and leading countries in the Non-Aligned Movement (South African and Indonesia).
Initiativet omfatter både en kjernevåpenstat – Storbritannia – og ledende land innenfor Den alliansefrie bevegelsen – Sør-Afrika og Indonesia.
The measures that we reach agreement on in this forum could form the basis for a new international consensus.
De tiltak vi kan enes om i denne kretsen, kan legge grunnlaget for en ny internasjonal konsensus.
What are the most relevant measures?
Hvilke tiltak er de mest aktuelle?
Firstly, to continue to support the Comprehensive Test Ban Treaty.
For det første: Fortsette å støtte systematisk opp om Prøvestansavtalen.
Secondly, to start negotiations on the ban on the production of fissile material for weapons purposes.
For det andre: Komme i gang med forhandlinger som forbyr fremstilling av spaltbart materiale for våpenformål.
Thirdly, to continue the process of reducing the number of nuclear warheads.
For det tredje: Fortsette prosessen med å skjære ned antallet kjernefysiske stridshoder.
Fourthly, to support the efforts to establish nuclear-weapon-free zones.
For det fjerde: Støtte arbeidet med opprettelse av kjernevåpenfrie soner.
And fifthly, to continue efforts to make the non-proliferation regime completely watertight.
Og for det femte: Fortsette anstrengelsene med å gjøre ikke-spredningsregimet helt ”vanntett”.
This is another example of a good cooperation model.
Igjen en god samarbeidsmodell.
We are also working closely with other NATO countries on this issue.
Foruten syvlandskretsen arbeider vi tett med Nato-land.
We are strongly advocating that the Organisation becomes more actively engaged in disarmament.
Vi er i Nato en pådriver for at organisasjonen skal engasjere seg mer aktivt innenfor nedrustning.
Particularly with Germany we have a close cooperation and dialogue in this respect, and I last spoke with Foreign Minister Steinmeier about this matter during his visit to Tromsø and Svalbard this week.
Vi har et nært samarbeid og tett dialog særlig med Tyskland om disse spørsmålene – og jeg snakket sist med utenriksminister Steinmeier under besøket denne uken til Tromsø og Svalbard.
I am not under the illusion that it will be easy to gain new momentum in the disarmament policy area.
Jeg har ingen illusjoner om at det er enkelt å få til en ny giv på det nedrustningspolitiske området.
There are a lot of tricky questions to be resolved,
Det er mange nok vanskelige saker.
One is the plans to develop a territorial missile defence system, which is obviously a difficult issue.
Én av dem er planene om utvikling av et territorialt missilforsvar – et åpenbart krevende tema.
Norway is among the countries that is sceptical, to put it diplomatically.
Norge er blant de land som ikke er overbevist om hensiktsmessigheten av dette, for å si det ”diplomatisk”.
This illustrates that international cooperation and engagement can produce results.
Poenget er at internasjonalt samarbeid nytter og internasjonalt engasjement gir resultater.
The text of the Treaty was finalised on 18 September 1997, marking a breakthrough in efforts to achieve important humanitarian goals.
Og det var et gjennombrudd for viktige humanitære målsettinger da man i Folkets Hus 18. september 1997 ble enige om den teksten.
The Mine Ban Treaty was drawn up in close cooperation between civil society and countries from different regions, including several mine-affected countries.
Minekonvensjonen ble til i nært samarbeid mellom det sivile samfunn og et tverregionalt utvalg stater, inklusive flere minerammende land.
Many of the UN organisations have contributed to the fulfilment of commitments made under the Treaty.
Mange av FNs organisasjoner har bidratt til gjennomføringen av forpliktelsene.
And some of the results are:
Og noen av resultatene er:
40 million anti-personnel mines have been destroyed in the last 10 years;
De siste 10 årene er 40 millioner anti-personellminer destruert.
trade in mines has in practice stopped;
Handelen med miner har i praksis stoppet opp.
many thousands of victims are being helped every year, and the number of new victims is falling; and
Mange tusen ofre blir hjulpet hvert år, og antallet nye ofre synker.
even countries that have not signed the Treaty have chosen to respect it.
Og selv land som ikke har undertegnet konvensjonen, har valgt å respektere den.
The Mine Ban Treaty is therefore an example to be followed.
Derfor: Minekonvensjonen kan stå som et eksempel til etterfølgelse.
One such challenge is cluster munitions.
En av dem er klaseammunisjon.
Norway has started an international process with a view to achieving a prohibition against this type of munitions.
Norge har nå startet en internasjonal prosess for et forbud mot denne ammunisjonen.
This work is progressing well.
Dette arbeidet er kommet godt i gang.
Systematic learning has been gained from the efforts to ban landmines.
Systematisk lærdom er hentet fra landminearbeidet.
Again this is a question of method.
Igjen handler dette om ”metode”.
The process is being led by Norway, together with a core group of like-minded countries, and – again – vital support from civil society, including both national and international humanitarian organisations, and from the UN.
Norge leder prosessen sammen med en kjernegruppe av likesinnede land, og – også her – avgjørende med støtte fra det sivile samfunn, nasjonale og internasjonale humanitære organisasjoner og fra FN.
It has so far won the support of 75 states.
Denne prosessen støttes nå av 75 stater!
It is an independent process in the sense that it is open to all states regardless of whether they are members of the UN’s more established disarmament forums.
Det er en uavhengig prosess i den forstand at den er åpen for alle stater som ønsker å delta – og uavhengig om de er medlemmer av FNs tradisjonelle nedrustningsfora eller ikke.
Some people maintain that this is a process “outside the UN”.
Noen mener dermed at prosessen går ”utenfor FN”.
This is wrong.
Det er feil.
It is actively supported by the UN Secretary-General, and the major UN organisations such as the UN Development Programme (UNDP), the UN Children’s Fund (UNICEF), the Office for the Coordination of Humanitarian Affairs (OCHA and the Office of the UN High Commissioner for Refugees (UNHCR) are involved.
Prosessen støttes aktivt av FNs generalsekretær, og de store humanitære FN-organisasjonene som UNDP, UNICEF, OCHA og UNHCR er med.
It has been claimed that what are known as “Western values” are in decline.
Det hevdes, at det noen kaller ”vestlige verdier”, er på vikende front.
“Western values” is not a good term; it divides the world into “us” and “them”.
”Vestlige verdier” er ikke et godt uttrykk, det er et begrep som skiller verden i ”dem” og ”oss”, ”de andre” og ”vi”.
If what we really mean are the fundamental tenets of liberalism – including the belief that each and every individual has inviolable human rights – then we are talking about values that are shared by a clear majority of the world’s population.
Hvis vi med ”vestlige verdier” mener liberale grunnverdier og troen på at hvert enkelt menneske er bærer av ukrenkelige rettigheter – ja, så handler dette om verdier som deles av det klare flertall av jordens befolkning.
They are universal values.
De er universelle.
The fact that some regimes and power elites can see political advantages in undermining these values in the UN is something different, and this is a challenge.
At noen regimer og makteliter av politiske grunner kan se seg tjent med å svekke disse verdienes plass i FN, er noe annet, og det er en utfordring.
The values the UN was built upon may be under pressure, and one of these values is equality.
Vi kan oppleve at FNs verdigrunnlag er under press – et verdigrunnlag som blant annet framhever likestilling.
This means that Norway must take a creative approach within new and changing alliances across regional and political divisions.
For Norge gir det oss en utfordring: Vi må arbeide kreativt innenfor nye og skiftende allianser, på tvers av regionale og politiske skillelinjer.
We must emphasise building bridges between the various points of view.
Vi legger vekt på å bygge bro mellom de ulike synspunktene.
We have particular advantages here.
Dette er en rolle vi har spesielle forutsetninger for å spille.
The same applies within the UN.
Det gjelder også i FN.
During the course of the last year, the new UN Human Rights Council has taken over from the old Commission on Human Rights.
I løpet av det siste året har et nytt menneskerettighetsråd erstattet den gamle menneskerettighetskommisjonen.
And the obvious question is: What difference has this made in practice?
Og så er spørsmålet: Hva har det hatt å si i praksis?
Firstly, the UN’s human rights efforts have been upgraded in that – and this is significant – it now reports directly to the General Assembly.
For det første: FNs menneskerettighetsarbeid er oppgradert – og det er viktig – ved at rådet skal være direkte underlagt Generalforsamlingen.
Secondly, it will be a permanent body, unlike the Commission, which only met once a year.
For det andre vil rådet være et permanent organ, og ikke bare møtes til en sesjon en gang i året.
Thirdly, the Council will be in a better position to monitor the human rights situation worldwide.
For det tredje vil det gjøre rådet bedre i stand til å overvåke situasjonen for menneskerettighetene i verden over.
However, since its establishment, the Council has in many ways been a disappointment, the main criticisms being: politicisation of its debates, one-sided focus on Israel, and insufficient ability to raise serious violations of human rights in other countries.
Men: Det nye rådet har siden det trådte i kraft på mange måter vært en skuffelse, og hovedinnvendingene er: Politisering av debattene, ensidig fokus på Israel og at rådet har vist for liten evne til å ta opp grove brudd på menneskerettighetene i andre land.
This is not something that can be covered over.
Det er et faktum man ikke kan skjule.
I agree with the criticism.
Jeg er enig i denne kritikken.
Nevertheless – or rather precisely therefore – I believe that Norway should step into this arena.
Likevel – nettopp derfor – mener jeg at Norge bør tre inn på arenaen.
The Human Rights Council is the UN’s main human rights body, and human rights are the normative foundation of the whole organisation.
Menneskerettighetsrådet er FNs hovedorgan for menneskerettigheter, og menneskerettighetene er FNs normative fundament.
It is that simple, and that complex.
Så enkelt, så komplisert.
We bear a responsibility for doing what we can to ensure that violations of human rights are not hushed up.
Det påhviler oss et ansvar å gjøre det vi kan for at menneskerettighetskrenkelser ikke forties.
It has always been necessary to make states responsible for violations – and this has always been controversial.
Ansvarliggjøring av stater for overgrep har alltid vært nødvendig – og alltid vært kontroversielt.
I have therefore decided that Norway will stand for election to the Human Rights Council for the 2009–2012 period.
Derfor har jeg nå besluttet at Norge stiller til valg til Menneskerettighetsrådet for perioden 2009 til 2012.
We will do so because the UN needs countries that are able to see solutions where others see problems.
Vi stiller til valg fordi FN trenger land som ser løsninger der andre ser problemer.
We have much to offer the UN Human Rights Council.
Vi har mye å tilby FNs menneskerettighetsarbeid.
We will seek new alliances and break up regional blocs.
Vi skal søke nye allianser og bryte opp regionale blokker.
The so-called “Western countries” are now in the minority.
Såkalt tradisjonelt ”vestlige land” er nå i et mindretall.
We want to take part in this important early phase where the Council is still in its making.
Vi vil være med i denne viktige fasen der rådets arbeid fortsatt er i støpeskjeen.
In the fourth and last part of my address, I will discuss issues relating to development, health and climate change.
Under mitt siste tema skal jeg komme inn på emner knyttet til utvikling, helse og klima.
One of the General Assembly’s most important processes – which has an a rather dull name “Financing for Development” – is following up the International Conference on Financing for Development in preparation for the summit to be held in Qatar in 2008.
En av generalforsamlingens viktigste prosesser har et usedvanlig ”kjedelig” navn - Finansiering for utvikling - som skal føre fram til et toppmøte i Qatar i 2008.
Norway is a facilitator in the process, together with Egypt.
Norge er tilrettelegger sammen med Egypt.
This is an extremely important process.
Det er en utrolig viktig prosess.
Failure to produce results in the development arena will create a poor negotiation climate in the UN in many other areas.
Manglende resultater på utviklingssiden vil føre til dårlig forhandlingsklima i FN også på helt andre, og en lang rekke, områder.
Everything is interconnected.
”Alt henger sammen med alt!”
By 2015, the MDGs should have led to a noticeably better world, particularly for the poorest.
Innen 2015 skal innsatsen for tusenårsmålene gi en merkbart bedre verden, særlig for de fattigste.
But this can only be achieved if the necessary capacity is built up in individual countries and new resources are mobilised.
For å få dette til må forholdene legges til rette i hvert enkelt land og nye ressurser mobiliseres.
Norway is making a contribution through increased development assistance, targeted efforts to reduce child mortality, cancellation of development countries’ debts, innovative financing mechanisms, and initiatives to fight corruption and capital flight and promote good governance.
Norge bidrar: Med økt bistand, med målrettet satsing for å redusere barnedødeligheten, sletting av utviklingslandenes gjeld, med innovative finansieringsmekanismer, og ved initiativer mot korrupsjon, mot kapitalflukt og for bedre styresett.
Norway is the seventh largest financial contributor to the UN’s efforts.
Norge er den syvende største økonomiske bidragsyter til FNs arbeid.
We have a right and an obligation to demand that this money is used in the best possible way, to demand results.
Vi har rett og plikt til å kreve at pengene brukes på best mulig måte, at vi kan se resultater.
UN reform is therefore a top priority for us.
FN-reform har derfor høy prioritet hos oss.