natgillin/translations-raw huggingface dataset:
But first we need to remove legal and political barriers and develop further incentives.
But first we need to remove legal and political barriers and develop further incentives.
The EU has an important role to play here, and we hope France will contribute to achieving these goals.
The EU has an important role to play here, and we hope France will contribute to achieving these goals.
The French Embassy in Oslo has taken the initiative to organise a bilateral conference on Carbon Capture and Storage on 22-23 November.
The French Embassy in Oslo has taken the initiative to organise a bilateral conference on Carbon Capture and Storage on 22-23 November.
I hope to see my French colleague in Oslo on that occasion.
I hope to see my French colleague in Oslo on that occasion.
Just as the conference today is bringing our dialogue on gas technology one step further, I am sure that the conference in Oslo will advance our dialogue on carbon capture and storage.
Just as the conference today is bringing our dialogue on gas technology one step further, I am sure that the conference in Oslo will advance our dialogue on carbon capture and storage.
A closer dialogue between Norway and France on this issue will benefit us all and help us to achieve the long-term goal of reducing CO2 emissions from fossil fuels.
A closer dialogue between Norway and France on this issue will benefit us all and help us to achieve the long-term goal of reducing CO2 emissions from fossil fuels.
To sum up: given the global dependence on fossil fuels for the foreseeable future and the rapid development of gas-related technologies, gas will remain the fuel of the century.
To sum up: given the global dependence on fossil fuels for the foreseeable future and the rapid development of gas-related technologies, gas will remain the fuel of the century.
Norway and France should join forces in efforts to make it accessible, available and affordable.
Norway and France should join forces in efforts to make it accessible, available and affordable.
And we share a global obligation to ensure that the use of natural gas has the least possible impact on the climate.
And we share a global obligation to ensure that the use of natural gas has the least possible impact on the climate.
Getting all of this right – addressing the dual challenge of energy security and climate change – will call for the very best of technology, of democracy, the best of Europe, and – not least – of France, here at the heart of Europe.
Getting all of this right – addressing the dual challenge of energy security and climate change – will call for the very best of technology, of democracy, the best of Europe, and – not least – of France, here at the heart of Europe.
In short, it will call for the very best of both Norway and France.
In short, it will call for the very best of both Norway and France.
Political keynote at Conference on Gas – The Fuel of the Century.
Political keynote at Conference on Gas – The Fuel of the Century.
- A Norwegian special forces contribution in Kabul will therefore help to safeguard and support the comprehensive, balanced strategy that it is now imperative to develop.
- En norsk spesialstyrkeavdeling i Kabul vil på denne måten bidra til å sikre og understøtte den mer helhetlige og balanserte strategien som det nå er så viktig å utvikle.
The unit will be stationed in the Kabul region, not in the south or in any other part of the country.
Avdelingen vil bli stasjonert i Kabul-regionen og ikke i noen annen del av landet, herunder i sør.
In our reply to NATO we will make it clear that Norway will not be making any further military contributions in 2007 beyond what has now been announced, Foreign Minister Støre said in his address to the Storting on 13 February.
I forbindelse med tilbakemeldingen til Nato, vil vi gjøre det klart at Norge ikke vil komme med ytterligere militære bidrag i 2007 utover det som nå er gjort kjent, sa utenriksminister Støre bl.a. i sin redegjørelse for Stortinget 13. februar.
Translation from the Norwegian
Sjekkes mot fremføring.
In times of change, contrasts can often be illustrated by snapshots from different periods.
I forandringens tid så kan tidsbilder tydeliggjøre kontrastene.
When I did my military service in the Navy between 1979 and 1981, the Cold War was still on.
Da jeg avtjente min militærtjeneste i marinen fra 1979 til 1981 opplevde vi kald krig.
I remember two episodes that made a deep impression on me.
Jeg husker to episoder som gjorde særlig inntrykk.
One was the Soviet invasion of Afghanistan.
Den ene var den sovjetiske invasjonen i Afghanistan.
The other was the strikes at the Polish shipyards on the Baltic and the mounting tension caused by them.
Den andre var den økte spenningen som følge av streikene ved de polske skipsverftene ved Østersjøen.
I remember the Norwegian Navy was put on heightened alert.
Jeg husker at den norske marinen innførte skjerpet beredskap.
Today the Soviet Union is history.
I dag er Sovjetunionen historie.
In the north, new agendas are being set for cooperation in such a broad range of fields as energy, fisheries, the environment, climate change, industry, research and education, tourism, infrastructure, Arctic agriculture, culture, health, and justice and home affairs.
I nord settes ny dagsorden for samarbeid innen et så bredt virkeområde som energi, fiskeri, miljø, klima, industri, forskning og utdanning, reiseliv, infrastruktur og arktisk landbruk, kultur, helse og på justisområdet.
The road travelled by Poland illustrates Europe’s transformation.
Polens vei illustrerer Europas omforming.
Poland is now a member of NATO and the EU, and one of our partners in the EEA.
Polen er medlem av Nato og EU og vår partner i EØS.
The sons and daughters of the Polish shipyard workers of yesterday are today doing work that is in high demand in Norway.
Sønner og døtre av gårsdagens polske verftsarbeidere gjør i dag høyt etterspurt arbeid i Norge.
And NATO, which was created to safeguard transatlantic security during the Cold War, is engaged in its most important operation ever.
Og Nato, som ble skapt for å ivareta transatlantisk sikkerhet under den kalde krigen, står oppe i sin viktigste operasjon noen sinne.
The cost of occupation became too high.
Byrdene ble for store.
But the costs to the Afghan people continued through new decades of civil war and suffering.
Men byrdene for det afghanske folk fortsatte gjennom nye tiår med borgerkrig og lidelser.
This provided fertile ground for the Taliban.
På slik grunn fikk Taliban slå rot.
It was here 9/11 was planned.
Herfra ble ’11. september’ planlagt.
For the first time ever, NATO invoked Article 5, which states that an attack against one of the parties shall be considered an attack against them all.
For første gang erklærte Nato at vi hadde en artikkel 5 – situasjon – at et angrep på en alliert var å anse som et angrep på alle.
In Afghanistan, not only NATO, but the entire the international community, is now facing a task that combines some of the key challenges of our time: poverty, weak state structures, a weak national economy, extremist rebel groups and a high crime rate – all of them threats to a proud and dignified people with a rich culture.
I Afghanistan møter ikke bare Nato – men hele det internasjonale samfunn i dag – en stor oppgave som kombinerer mange av vår tids nøkkelutfordringer: Fattigdom, svak statsstruktur, svak nasjonaløkonomi, ekstremistiske opprørsgrupper, høy kriminalitet – alt sammen trusler mot et stolt og verdig folk med en rik kultur.
The situation is a threat to the Afghan people.
Situasjonen setter Afghanistans folk i fare.
But it is also a threat to security in our society.
Men den setter også trygghet i fare i våre samfunn.
This situation has a direct effect on us.
Situasjonen angår oss direkte.
It is a paradox that conflicts located far beyond our own borders – like Afghanistan, the Middle East, Sudan and Somalia – are affecting our own society more directly than did the Cold War during the 40 years it lasted.
Det er et paradoks at konflikter som ligger langt fra våre egne grenser, som Afghanistan, Midtøsten, Sudan og Somalia, samtidig griper mer direkte inn i våre egne samfunn enn den kalde krigens anspente situasjon gjorde gjennom 40 år.
The Cold War is history, primarily because both East and West – and not least Washington – opted to make dialogue their main tool.
Den kalde krigen er historie, først og fremst fordi man i øst og vest – og ikke minst i Washington – valgte å gjøre dialogen til hovedredskap.
Dialogue, based on firmness and strength – including military force – was at the core of a policy of engagement that facilitated the détente with China, the conclusion of historic disarmament agreements, and the democratisation in Central and Eastern Europe.
Dialog, basert på fasthet og styrke, også militært, utgjorde en engasjementspolitikk som bidro til åpningen mot Kina, inngåelse av historiske nedrustningsavtaler og demokratiets gjennombrudd i Sentral- og Øst-Europa.
Europe showed the way itself in many ways, beginning with Willy Brandt’s Ostpolitik in the 1960s followed by the establishment of the CSCE, which would later become the OSCE.
Ja, Europa viste på mange måter selv vei med Willy Brandts østpolitikk fra 1960-tallet og etableringen av KSSE og senere OSSE.
Today’s world lacks a defining order.
I dag mangler verden en definerende orden.
Borders are no longer impermeable, and the concept of deterrence has changed.
Grenser er ikke ugjennomtrengelige og begrepet avskrekking har ikke den samme mening.
The complex interaction of a wide range of measures is required to resolve the conflicts we are facing.
Løsningen av konfliktene setter krav til et komplisert samspill av en rekke virkemidler.
We should not have excessive faith in what military force alone can achieve.
Det rekker ikke med overdreven tro på hva militære maktmidler alene kan utrette.
We need to return to a policy of engagement in order to master this interaction.
Det er behov for å finne tilbake til engasjementspolitikken for å mestre dette samspillet.
In my address, Mr President, I will concentrate on the challenges related to Afghanistan, the Middle East and the High North.
I denne redegjørelsen, President, har jeg valgt å legge hovedvekt på utfordringene knyttet til henholdsvis Afghanistan, Midtøsten og nordområdene.
These are key challenges that are also relevant to how we formulate our foreign policy in many new other areas, such as energy and climate change.
Her møter vi sentrale utfordringer som samtidig berører hvordan vi innretter utenrikspolitikken på mange andre nye områder – som innen energi og klima.
As for the EEA and Norway’s relations with the rest of Europe, the debate later on today will provide opportunity for in-depth discussion.
Og la meg si, siden dette ikke vil være tema for redegjørelsen; når det gjelder EØS og Norges forhold til Europa, vil debatten senere i dag gi tid til fordypning.
I would like to briefly underline that we are currently in a negotiation process concerning the enlargement of the EEA.
La meg her kort understreke at vi er nå i en forhandlingsprosess om å utvide også EØS-området.
These negotiations have not been concluded, but our aim is to reach political agreement on the outstanding issues as soon as possible.
Forhandlingene er ikke ferdige, men vårt mål er å få politisk enighet om de utestående spørsmålene så snart som mulig.
Norway intends to contribute to building a secure Europe based on solidarity.
Norge skal bidra til å skape et solidarisk og trygt Europa.
In this connection I would like to refer to the letter from the parliamentary leader of the opposition to the Prime Minister regarding the status of the work on the Services Directive.
Jeg viser for øvrig til brev til Statsministeren fra opposisjonens parlamentariske ledere vedrørende status for arbeidet med Tjenestedirektivet.
The deadline for submitting consultative comments on the draft text is 22 February this year.
Det er satt frist til 22. februar i år med å gi høringsuttalelser til direktivteksten.
The Government will synthesise the submitted comments before presenting its assessment to the Storting.
Regjeringen vil oppsummere høringsuttalelsene og deretter komme tilbake til Stortinget med sin vurdering på egnet måte.
As regards the WTO negotiations, little of significance has occurred since our debate in this chamber before Christmas, except for clear political signals calling for the resumption of negotiations.
Og når det gjelder WTO-forhandlingene, er det lite nytt i substans å melde siden vår debatt her i salen rett før jul, bortsett fra tydelige politiske signaler om å komme i gang igjen med forhandlingene.
Norway is in favour of a resumption, and the Government will consult with the bodies of the Storting as the negotiations proceed.
Norge støtter at dette skjer, og Regjeringen vil holde kontakt med Stortingets organer etter hvert som forhandlingene utvikler seg.
During my visit to Afghanistan in January, one of the Afghan ministers commented that Afghanistan is not a post-conflict society.
Under mitt besøk til Afghanistan i januar, formulerte en av landets ministere det slik: Afghanistan er ikke et samfunn som er kommet ut av en konflikt.
It is a post-disaster society, with conflicts that have not yet been brought to an end.
Det er et samfunn som har opplevd katastrofe og hvor konfliktene ennå ikke er avsluttet.
The task facing us today is to help to pave the way for reconciliation, peace and development in Afghanistan.
Oppgaven i dag handler om å gi Afghanistan mulighet til forsoning, fred og utvikling.
The task is to build a country that is no longer a breeding ground for terrorism, and that no longer sends “weapons of mass destruction” in the form of huge heroin exports over vast distances – right into the heart of our own society.
Oppgaven handler om å bygge opp et land som ikke lenger er et arnested for terrorisme, et land som sender nye ”masseødeleggelsesvåpen” i form av en gigantisk heroineksport, over lange avstander, inn i våre egne samfunn.
These are the reasons why today Afghanistan is our most important military priority area and one of the largest recipients of Norwegian civil assistance.
Av disse grunnene er Afghanistan i dag vårt viktigste militære satsningsområde og av de største mottakere av sivil norsk bistand.
And it is a high priority not only for Norway, but also for NATO – our own security alliance and our own allies and a wide range of partner countries, including our Nordic neighbours.
Ikke bare for Norge, men også for NATO – vår egen sikkerhetsallianse og våre egne allierte og en lang rekke partnere, herunder våre nordiske naboer.
We share the responsibility for ensuring the success of this operation.
Sammen har vi ansvar for at denne operasjonen lykkes.
The International Security Assistance Force (ISAF) needs to further develop its strategy for dealing with new attacks inside Afghanistan.
ISAF må nå videreutvikle sin strategi for å møte nye anslag inne i Afghanistan.
At the same time, a much stronger political focus on preventing infiltration from the border areas between Afghanistan and Pakistan is needed.
Samtidig kreves et langt større fokus for å hindre infiltrasjon fra grenseområdene mellom Afghanistan og Pakistan.
The Pakistani Government must gain stronger control over the groups operating out of these areas.
Den pakistanske regjering må få sterkere kontroll over gruppene som opererer fra disse grensetraktene.
This underscores that the conflict in Afghanistan, in addition to its international dimension, also has a regional dimension.
Dette understreker, at konflikten i Afghanistan, i tillegg til den internasjonale dimensjon, også har en regional side.
It is important to engage all countries in the region in a positive way, and this is an issue we raise in bilateral talks.
Det er viktig at alle landene i regionen engasjeres på en positiv måte – noe vi tar opp i bilaterale samtaler.
However, it is primarily up to the Afghans themselves to develop close, balanced relations with other countries in the region.
Men først og fremst er det afghanerne selv som må sørge for et godt og balansert forhold til landene i regionen.
The Afghan leaders I met were very clear on the subject of international military involvement: the most important question is not how many ISAF soldiers are deployed in Afghanistan, but what the international community can do to train and equip the country’s own forces.
Afghanske ledere ga meg klar beskjed når det gjaldt den militære siden: Det viktigste er ikke hvor mange ISAF-soldater som kommer til Afghanistan, men hva det internasjonale samfunnet kan gjøre for å trene og utstyre landets egne styrker.
There is a need for more extensive training of the Afghan National Army and the Afghan National Police.
Det kreves mer omfattende opplæring av den regulære afghanske hæren og av den afghanske politistyrken.
The challenge posed by the Taliban and other rebel groups should as far as possible be met with an Afghan response.
Utfordringen fra Taliban og andre motstandsgrupper bør så langt som mulig møtes med et tilsvar som har et afghansk ansikt.
The sooner the Afghans themselves can be given the capability to meet this challenge, the more effectively these groups can be fought.
Jo raskere afghanerne selv kan settes i stand til å møte utfordringene, jo mer effektivt kan disse gruppene bekjempes.
It is essential that the Afghan people see that the central and regional authorities are able to ensure security, law and order – the necessary framework for development.
Det er viktig at den afghanske befolkningen kan se at den sentrale og de regionale myndigheter kan gi dem trygghet, lov og orden – ja, rammene for utvikling.
Without help she would not have survived.
Uten hjelp så ville hun ikke ha overlevd.
Due to our help, she will.
Ved vår hjelp redder hun livet.
We are in the process of launching a project to prevent similar accidents and to strengthen the Afghan public health service in this field.
Vi igangsetter nå et prosjekt for å forebygge slike ulykker og styrke landets helsevesen på dette området.
By the end of the month, Naoroz and her father will be back in Fayrab province.
Og innen utgangen av måneden er Narouz og faren tilbake i Faryab-provinsen.
From then on, her future life will depend on the help of her family and her village.
Men så er det ved familiens og landsbyens hjelp hun skal leve livet videre.
It is essential that those who wish Afghanistan well recognise that the military approach should not be the prime approach to addressing the challenges the country is facing.
Det er nødvendig at de som vil Afghanistan vel, tar inn over seg at den militære innfallsvinkelen ikke kan være den ledende for å møte landets utfordringer.
And I would like to underline that it is military personnel in the field, at all levels, who are stressing precisely this point.
Og la meg understreke: Det er de militære på alle nivåer, med ansvar ute i felten, som vektlegger nettopp dette perspektivet.
It was this consideration that was behind the Government’s decision to terminate Norway’s participation in Operation Enduring Freedom, with its mandate to fight terrorism, and rather focus on our participation in ISAF, with its mandate to promote security, stability and development.
Dette perspektivet lå til grunn for Regjeringens beslutning om å trekke Norge ut av Operation Enduring Freedom (OEF) – med sin terrorbekjempelse som mandat – for i stedet å satse fullt på deltakelse i ISAF-styrken med sitt mandat om sikkerhet, stabilitet og utvikling i landet.
There is not much use in quelling resistance if the people do not have any prospect of development, good governance, respect for human rights and an atmosphere that is conducive to reconciliation.
Det nytter lite å nedkjempe motstand dersom befolkningen ikke har utsikter til utvikling, godt styresett, virksomme menneskerettigheter og klima for forsoning.
People must believe in and see permanent changes for the better.
Befolkningen må tro på og se en varig endring til det bedre.
And equally important: what we help to build up through military presence and civil efforts – including the work done by NGOs – the Afghans must be capable of maintaining in the future.
Og like viktig: Det vi bidrar til – gjennom militært nærvær og gjennom sivil innsats, blant annet den innsatsen som gjøres av frivillige organisasjoner – må afghanere selv kunne bære videre.
Unless we succeed here, the local population could easily turn against the international forces and regard them – and us – as occupiers and a source of instability.
Lykkes ikke dette, vil den lokale befolkningen lett vende seg mot internasjonale styrker og se på dem – på oss – som okkupant og kilde til uro.
NATO has the military ability and capacity necessary for military success.
Nato har militær evne og kapasitet til å lykkes militært.
Now we need to mobilise the knowledge required for reconstruction.
Nå må vi mobilisere kunnskapen til å lykkes med gjenoppbyggingsarbeidet.
Norway can draw on more than 50 years of experience of development assistance.
Vi har over 50 års bistandserfaring å trekke på.
We understand the importance of good coordination, of providing help that matches local needs and creates a sense of local ownership, and ensuring that assistance is provided in a form that the recipients are able to handle.
Vi vet om betydningen av god koordinering, om å gi hjelp på en måte som svarer til lokale behov, som oppnår lokalt eierskap, og om betydningen av å bistå på en måte som mottakerne har kapasitet til å håndtere.
Few other places illustrate the cross-sector nature of foreign and security policy more clearly than Afghanistan.
Knapt noe sted ser vi tydeligere at utenriks- og sikkerhetspolitikken er sektorovergripende.
The challenges here are not a task for NATO alone.
Dette er ikke en oppgave for Nato alene.
This is why Norway proposed that NATO should invite the UN, the EU, the World Bank and other leading institutions to participate in the discussions during the NATO Foreign Ministers’ Meeting last month.
Derfor tok Norge initiativ til at Nato inviterte FN, EU, Verdensbanken og andre ledende institusjoner til å delta i diskusjonene nå under forrige måneds utenriksministermøte i Nato.
There is today far greater agreement compared with just a few months ago, that different measures must be considered in relation to each other, that a more appropriate balance between civil and military measures is required, and that the civil efforts have not been sufficient and – what is maybe more important – not effective enough.
Det er i dag langt større enighet, enn bare for noen måneder siden, om at ulike virkemidler må ses i sammenheng, at en riktigere balanse mellom sivile og militære virkemidler er nødvendig, og at den sivile innsatsen ikke har vært stor nok – og kanskje enda viktigere: ikke effektiv nok.
The NATO Summit in Riga confirmed that this is the right way forward, and the Foreign Ministers’ Meeting in January and the informal meeting of NATO Defence Ministers in Seville last week both pointed forward in the same direction.
Nato -toppmøtet i Riga bekreftet at dette er den riktige vei fremover, og utenriksministermøtet i januar og forsvarsministermøtet i forrige uke i Sevilla pekte videre i riktig retning.
It was interesting, and most heartening, that at the NATO meeting in January, the US Secretary of State spoke in favour of a new strategy for Afghanistan with more emphasis on the civil elements of the efforts.
Det er interessant – og gledelig – at den amerikanske utenriksministeren under Nato -møtet i januar tok til orde for en ny strategi overfor Afghanistan, med større vekt på de sivile delene av innsatsen.
This is in line with the position taken by Norway, which has been reflected in previous debates in this chamber and in the bodies of the Storting, as well as in initiatives Norway has taken in NATO and the UN.
Dette gjenspeiler den holdning vi fra norsk side har inntatt og som er reflektert i tidligere debatter i denne sal og i Stortingets organer, og i initiativer Norge har tatt i Nato og i FN.
The overall picture of the international efforts in Afghanistan is thus different from what it was as we entered the new year.
Totalbildet av den internasjonale innsatsen i Afghanistan er dermed annerledes enn det den var ved årsskiftet.
This is encouraging.
Og det er gledelig.