natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Although the situation remains difficult, it is important not to forget the progress that has been made: 85% of the population are now living in areas where they have access to health services.
Selv om situasjonen fortsatt er vanskelig, er det viktig å ikke glemme positive trekk: 85 prosent av befolkningen lever i dag i områder med helsetilbud.
The gross national income (GNI) per capita has increased by more than 70% since 2002, and government revenues have increased more than four-fold.
Brutto nasjonalinntekt (BNI) per innbygger har økt med over 70 prosent siden 2002, og inntektssiden i statsbudsjettet er mer enn firedoblet.
Twenty-two million schoolbooks are now being produced and distributed throughout the country.
22 millioner skolebøker blir nå produsert og fordelt rundt om i hele landet.
And according to recent UN figures, opium production is continuing to decline.
Og i følge nye tall fra FN fortsetter opiumsproduksjonen å gå ned.
This year, an additional four provinces can be added to the list of the 18 provinces that were opium-free last year – and still are.
Fire nye provinser kan i år legges til listen over de i alt 18 provinsene som i fjor – og i år – er opiumsfrie.
The US has indicated that it will review its policy – both military and civilian.
USA har varslet en omprøving av egen politikk – både militært og sivilt.
There is also much talk of transferring troops from Iraq to Afghanistan.
At det vil bli overført soldater fra Irak til Afghanistan, er også mye omtalt.
We also expect to see a strong US diplomatic offensive that includes Afghanistan as well as neighbouring countries.
Vi venter dessuten et kraftfullt amerikansk diplomati som omfatter Afghanistan – og også nabolandene.
For far too many years, the main strategy for Afghanistan has been dominated by the military fight against terrorism.
I altfor mange år var den ledende strategien for Afghanistan preget av den militære innsatsen i kampen mot terror.
The view was that Afghanistan’s future could be secured by military means.
Man trodde at Afghanistans fremtid kunne vinnes militært.
For far too many years, the international community has had too little focus on the importance of state building, political reform, development, national reconciliation and measures aimed at involving neighbouring countries in efforts to stabilise the country.
I altfor mange år la ikke det internasjonale samfunnet nok vekt på betydningen av statsbygging, politiske reformer, utviklingsinnsats, nasjonal forsoning og grep for å involvere nabolandene i stabiliseringen av landet.
A new recognition has taken hold, one that Norway has sought to promote.
En ny erkjennelse har vunnet frem, og Norge har jobbet for at dette skulle skje.
The key to success is Afghanisation.
Stikkordet for å lykkes er ”afghanisering”.
Our role is to enhance the Afghans’ ability to take responsibility for their own security and development.
Vår rolle er å styrke afghanernes evne til å ta ansvar for egen sikkerhet, styresett og utvikling.
The efforts to strengthen the Afghan National Army and the Afghan police must continue.
Arbeidet med å styrke det nasjonale forsvaret og landets politi må fortsette.
This approach was consolidated at the NATO summit in Bucharest in April last year and the donor conference for Afghanistan in Paris.
Denne tilnærmingen ble forankret under Natoss toppmøte i Bucuresti i fjor og under giverkonferansen for Afghanistan i Paris.
In Paris, there was full agreement that the donors must align their assistance with Afghan priorities and coordinate their efforts under UNAMA.
I Paris var det full enighet om at giverne må følge afghanske prioriteringer og la seg koordinere av Unama.
But although they reached agreement, more must be done to turn this agreement into a commitment.
Enighet – ja, men mye må ennå gjøres for at enigheten forplikter.
It is particularly important that the donor countries align their efforts with Afghan priorities that are supported by UNAMA.
Det er spesielt viktig at giverland retter sin innsats med utgangspunkt i afghanske prioriteringer støttet av Unama.
Afghanistan, for its part, undertook in Paris to carry out political and economic reform, and to combat corruption and narcotics.
Afghanerne, på sin side, forpliktet seg i Paris til politisk og økonomisk reform, og til å bekjempe korrupsjon og narkotika.
Although the country made a commitment, and despite the signs of progress, much remains to be done.
Forpliktet seg – ja, men til tross for tegn til bedring, så gjenstår mye.
We will be even clearer in our demands that the Afghan authorities do their share in fighting corruption and organised crime, combating narcotics production and defending human rights, and that they take definite steps towards good governance.
Vi vil stille enda tydeligere krav til afghanske myndigheter om at de gjør sitt i kampen mot korrupsjon og organisert kriminalitet, mot narkotikaproduksjonen, og i forsvaret av menneskerettigheter, og at de tar målrettede skritt mot godt styresett.
In order to make progress, both the Afghans and we must dare to explore new ways of cooperation.
Fremgang vil kreve at både afghanerne og vi våger å gå langs nye spor.
Any solution for Afghanistan has to include its neighbours.
En løsning for Afghanistan må omfatte nabolandene.
Pakistan and Afghanistan are subject to the same destabilising influence of Al-Qaida and rebel groups on both sides of the border.
Pakistan og Afghanistan rammes av den samme ustabiliteten fra Al-Qaida og opprørsgrupper på begge sider av grensen.
The situation in Pakistan gives cause for grave concern despite the holding of elections and the appointment of a civilian president.
Utviklingen i Pakistan er dypt urovekkende, til tross for gjennomføring av valg og innsettelse av en sivil president.
Developments in this country will, if anything, be more important for stability in the region as a whole than they will be for Afghanistan’s development.
Ja, dette landets utvikling blir vel så avgjørende for stabiliteten i hele regionen som for utviklingen i Afghanistan.
Therefore, broader agreement must be sought between India, Pakistan, Afghanistan and Iran that prevents them from using local and regional conflicts against each other.
Derfor må det søkes en bredere enighet mellom India, Pakistan, Afghanistan og Iran som hindrer at lokale og regionale konflikter brukes mot hverandre.
A dialogue must be initiated with Iran to get the country to take responsibility as a neighbour and regional actor.
Det må åpnes en dialog med Iran som ansvarliggjør landet som nabo og regional aktør.
At the same time we must seek new opportunities for economic cooperation in the region that promote development.
Samtidig må vi søke nye muligheter for økonomisk samarbeid i regionen som skaper utvikling.
The region’s vast water and energy resources and its mineral deposits hold considerable potential.
Regionens store vann- og energiressurser, samt mineralforekomster, er sektorer med stort potensial.
If the international community is to contribute to the stabilisation of Afghanistan, it must support – and expect the Afghans to show a will to – national reconciliation.
For å bidra til stabilisering i Afghanistan må det internasjonale samfunn støtte – og forvente vilje til – nasjonal forsoning.
The Government in Kabul must be perceived as legitimate by as many groups as possible, including those that today belong to the heterogeneous category labelled Taliban.
Regjeringen i Kabul må bli oppfattet som legitim av flest mulig, også av grupper som i dag inngår i den sammensatte kategorien Taliban.
The Afghans themselves must take the initiative for a dialogue, in accordance with the country’s constitution and its traditions and priorities.
Initiativ til dialog må komme fra afghanerne selv, i tråd med landets konstitusjon og egne tradisjoner og prioriteringer.
The war in Gaza has once again placed the Middle East at the centre of the international community’s attention.
Krigen i Gaza har igjen satt Midtøsten i sentrum for den internasjonale oppmerksomheten.
The focus is now on the fragile ceasefire, the damage caused by the war, and providing assistance to the severely affected population.
Fokus nå er på den skjøre våpenhvilen, ettervirkningene av krigen og hjelp til den hardt rammede befolkningen.
And today we are following the elections in Israel.
Og akkurat i dag følger vi med på valget i Israel.
If we look ahead, which we should, we need to focus on the consequences the war will have, not only for the peace process between Israelis and Palestinians, but also to an increasing degree for the region as a whole.
Om vi så skuer videre, som vi bør, må vi ha fokus på konsekvensene for fredsprosessen, mellom israelere og palestinere, men også i stadig større grad for regionen som helhet.
The entire Middle East is in political flux.
Hele Midtøsten er i politisk bevegelse.
Radical Islamist movements are gaining support in the region.
Det er en region der radikale islamistbevegelser øker sin tilslutning.
Free and democratic elections would pose a challenge to a number of regimes today.
Frie og demokratiske valg ville i dag utfordret en lang rekke regimer.
But the democratic path to political power is often blocked in spite of, or perhaps precisely because of, strong social currents – with people demanding development, work and a voice.
Men den demokratiske veien til politisk makt er ofte stengt – på tross av, eller kanskje nettopp på grunn av – sterke bevegelser i befolkningen – som krever utvikling, arbeid og en stemme.
There is increasing polarisation, and as a result militant views are gaining legitimacy.
Polariseringen tiltar og som resultat får de militantes stemmer økt legitimitet.
The conflict between Israelis and Palestinians, and the way in which the parties are conducting this conflict, are having major ripple effects in the region.
Konflikten mellom israelere og palestinere, og måten partene fører denne konflikten på, har store ringvirkninger i regionen.
It is a startling fact that leaders who choose moderation, negotiations and the political path are all too often thwarted.
Et dramatisk faktum er at ledere som velger moderasjon, forhandlinger og politikkens vei altfor ofte kommer til kort.
Palestinian leaders who have opted for the path of negotiations find themselves returning empty-handed.
Palestinske ledere som har valgt forhandlingsveien opplever å komme tomhendte tilbake.
This strengthens the Palestinian forces that advocate confrontation and violence.
Dette styrker dem på palestinsk side som tilbyr konfrontasjon og kamp.
And in the current situation, in the light of local and regional threat pictures, the Israeli positions are hardening, and those who advocate negotiation and compromise are losing ground.
Og nå – når det tegnes lokale og regionale trusselbilder – hardner de israelske posisjoner til, og de som ønsker forhandlinger og kompromisser kommer også til kort.
It is in this perspective that the war in Gaza must be seen.
Det er i dette perspektivet krigen i Gaza hører hjemme.
It is linked to the continuing occupation.
Den er knyttet til den vedvarende okkupasjonen.
It is linked to Israel’s challenges in the face of terrorism and rocket attacks.
Den er knyttet til Israels utrygghet overfor terror og rakettangrep.
It is linked to active interference by countries that are using local groups to assert their positions.
Den er knyttet til aktiv inngripen fra land som betjener seg av lokale grupper for å markere sine posisjoner.
It is linked to the split among the Palestinians.
Den er knyttet til splittelsen på palestinsk side.
And now that the war is over, there are once again many indications that those who choose violence and military solutions as political tools have come out of it stronger.
Og igjen, etter krigen, er det mange tegn til at de som velger vold og militære løsninger som politisk virkemiddel, kommer styrket ut.
This war, Mr President, could have been prevented.
Denne krigen, President, kunne ha vært forhindret.
Norway, together with many others, warned Israel of the consequences of taking a collective stranglehold on an entire population by imposing a blockade on Gaza.
Norge og mange med oss advarte Israel mot konsekvensene av å ta kollektivt strupetak på en hel befolkning gjennom blokaden av Gaza.
Norway has regularly condemned Hamas’ arbitrary rocket attacks on Israeli civilians.
Norge har jevnlig fordømt Hamas’ vilkårlige rakettutskytninger mot israelske sivile.
Norwegian envoys spoke clearly to Hamas of the risk that continued rocket attacks could lead to a devastating war.
Norske utsendinger sa klart i fra til Hamas om faren for ødeleggende krig hvis rakettangrepene fortsatte.
The Government has maintained that Israel has the right to defend its people against rocket attacks from Palestinian militias.
Regjeringen har fastholdt Israels rett til å forsvare sin befolkning mot vilkårlig beskytning fra palestinske militser.
At the same time we have condemned Israel’s massive and disproportionate attacks on densely populated areas of Gaza.
Samtidig har vi fordømt Israels massive og uproporsjonale angrep mot Gazas tett befolkede områder.
One injustice does not justify another.
Én urett rettferdiggjør ikke en annen.
In this war international law has once again been violated.
I denne krigen er folkeretten igjen krenket.
Rockets launched by Hamas supporters against civilians may give rise to individual criminal responsibility under international law.
Raketter mot sivile avfyrt av Hamas-tilhengere kan utløse individuelt straffeansvar etter folkeretten.
Part of Israel’s conduct of the war is contrary to its obligation under international law to protect the civilian population during armed conflict.
Deler av den israelske krigføringen har krenket folkerettens krav om beskyttelse av sivilbefolkningen i væpnet konflikt.
Under international humanitarian law, the civilian population is to be protected during armed conflict, irrespective of the causes of the conflict.
Den internasjonale humanitærretten stiller krav om beskyttelse av sivilbefolkningen i væpnet konflikt, uavhengig av årsakene til konflikten.
Allegations of serious violations of international law should be subject to an independent investigation, and if possible to review before a court of law.
Påståtte grove brudd på folkeretten bør kunne gjøres til gjenstand for en uavhengig granskning og om mulig en domstolsprøving.
Norway supports the UN Secretary General, who has called for an investigation into how this war has been conducted.
Norge støtter FNs generalsekretær som vil ha gjennomført en gransking av måten denne krigen ble ført på.
This would be an obvious first step.
Det må være et naturlig første steg.
Norway also requested that the UN Security Council devote one of its sessions to a discussion of the position of international humanitarian law.
Videre anmodet Norge om at FNs sikkerhetsråd vier en egen sesjon til den internasjonale humanitærrettens stilling.
The Security Council held a meeting on this topic on 29 January.
Sikkerhetsrådet gjennomførte 29. januar et slikt møte.
This was a positive step.
Det er positivt.
The position of international humanitarian law is in part dependent on its status and the attention it is given.
Humanitærrettens stilling avhenger også av dens status og oppmerksomhet.
In the wake of the war in Gaza, both warring parties have claimed victory.
Gaza-krigen har etterlatt seg to krigførende parter som begge erklærer seier.
But the situation is dangerously similar to what it was before the start of the war.
Men situasjonen er farlig lik det den var før krigen brøt ut.
The difference lies in the number of dead and wounded, the extensive material damage and the divisions that are deeper that ever, not only between Israelis and Palestinians, but also between states in the whole region.
Forskjellen er antallet døde og sårede, store materielle ødeleggelser, og dypere motsetninger enn noensinne, mellom israelere og palestinere – men også mellom land i hele denne regionen.
We are giving priority to humanitarian relief.
Det humanitære hjelpearbeidet prioriteres.
Since 2006, Norway has increased its support to the United Nations Relief and Works Agency for Palestine Refugees in the Near East (UNRWA) by more than 50%, to NOK 150 million.
Siden 2006 har Norge økt støtten til UNRWA (United Nations Relief and Works Agency for Palestine Refugees in the Near East) med i overkant av 50 prosent, til 150 millioner kroner.
UNRWA has been a lifeline for the refugee population of Gaza, and even more so following the war.
UNRWA er en livline for flyktningbefolkningen i Gaza og etter krigen mer enn noen gang.
Norway currently holds the chair of the UNRWA Advisory Commission, and this gives us a particular responsibility for mobilising the necessary financial support for humanitarian aid to the Palestinian refugees.
Norge leder nå det rådgivende organet i UNRWA, noe som pålegger oss et særlig ansvar for å mobilisere nødvendig økonomisk støtte til arbeidet for Palestina-flyktningene.
In the light of the current situation, we will further increase our support, and we call on other countries to follow suit.
I lys av situasjonen vil vi ytterligere øke vår støtte, og vi appellerer til andre land om å gjøre det samme.
All in all, Norway’s support to the Palestinian Territory and the peace process in the Middle East amounted to NOK 800 million in 2008.
Totalt sett beløp Norges støtte til det palestinske området og fredsprosessen i Midtøsten seg til 800 millioner kroner i 2008.
Norway chairs the Ad Hoc Liaison Committee (AHLC) donor forum, in which both the Palestinian Authority and Israel also participate.
Norge leder giverlandsgruppen AHLC, der både palestinske myndigheter og Israel deltar.
Last month, the UN Security Council reaffirmed the AHLC’s leading role when it requested member countries to provide humanitarian and economic support to Gaza.
FNs sikkerhetsråd befestet i forrige måned AHLCs lederrolle i forbindelse med henstillingen til medlemslandene om humanitær og økonomisk innsats i Gaza.
It is essential to coordinate donor efforts and ensure that they are adapted to the recipients’ needs and capacities.
Det er avgjørende å samordne givernes innsats og sikre at støtten avstemmes mot behov og mottakerkapasitet.
As chair of the AHLC, we are cooperating with Egypt on organising a donor conference in Cairo early next month.
Som leder av AHLC samarbeider vi med Egypt i organiseringen av en giverkonferanse i Kairo tidlig i neste måned.
In response to a request by Egypt, we have agreed to co-chair the meeting.
Vi er anmodet av Egypt å være medformannskap for møtet og den anmodningen har vi etterkommet.
We will stress that new donor conference initiatives must not be seen in isolation from the Palestinian economy and the support provided to the Palestinian National Authority.
Vi vil legge vekt på at nye typer giverkonferanser ikke må sees løsrevet fra den palestinske økonomien og støtten til de palestinske selvstyremyndighetene, PA.
As with any donor assistance, efforts must be aligned with the Palestinian Authority’s plans.
Som for alt annet giverarbeid må palestinske myndigheters planer blir lagt til grunn for kanaliseringen av bistandsinnsatsen.
Later this spring we may consider convening an AHLC meeting to put in place the necessary framework conditions to promote effective development of the Palestinian Territory.
Senere, i løpet av våren, kan det bli aktuelt å kalle inn til et AHLC-møte for å sikre nødvendige rammebetingelser for effektiv utvikling av Det palestinske området.
We expect Israel to open the borders to necessary aid and commercial traffic.
Vi må forvente at Israel åpner grensene for nødvendig bistand og kommersiell trafikk.
It is crucial that the Palestinian Authority maintains its coordinating capability and that the assistance promotes development in all parts of the Palestinian Territory.
Det er avgjørende at de palestinske selvstyremyndighetene beholder sin samordnende evne og at støtten bygger opp under hele det palestinske området.
This, in turn, raises the question of Palestinian unity.
Dette aktualiserer i sin tur spørsmålet om palestinsk enhet.
The Palestinian Authority is the foundation for a future Palestinian state.
PA er palestinernes fundament for en fremtidig stat.
But the Palestinian people are divided.
Men det palestinske folket er splittet.
Unless it succeeds in unifying the Palestinian people, the Palestinian Authority will not have the strength and legitimacy needed to once again enter into a political process, which is the only way to move towards peace, reconstruction and Palestinian statehood.
Bare en palestinsk myndighet som kan samle sitt eget folk, vil ha kraft og legitimitet til igjen å gå inn i en nødvendig politisk prosess mot fred, gjenoppbygging og palestinsk statsdannelse.
Palestinian reconciliation has therefore once again been put on the region’s agenda by the Palestinians themselves.
Derfor er palestinsk forsoning nok en gang satt på dagsorden i regionen og av palestinerne selv.
What is being discussed is the establishment of an interim government with the broadest possible base, which could pave the way for new Palestinian elections.
Det som diskuteres er en bredest mulig interimregjering som kan forberede veien mot nye palestinske valg.
Egypt is leading these efforts, and they are supported by Norway.
Norge støtter dette arbeidet, som ledes av Egypt.
Such a government would need a platform that meets all the key criteria for engaging in international relations and makes it possible to resume final status negotiations with Israel.
En slik regjering må ha en plattform som imøtekommer nøkkelkriterier for internasjonalt samkvem og befester grunnlaget for å gjenoppta sluttstatusforhandlingene med Israel.
The reconciliation process, which has now been intensified, is fragile.
Den forsoningsprosess som nå er intensivert, er skjør.
Relations between the Palestinian factions are deeply distrustful.
Mistenksomheten er stor.
Norway is in contact with all parties, including Hamas.
Norge har kontakt med alle parter, også med Hamas.
Our message is clear: we condemn the use of terror and violence.
Vårt budskap er tydelig: Vi tar avstand fra terror og bruk av vold.
Representing the Palestinian cause will require more than the backing of the majority of the Palestinians.
En representativ aktør for palestinerens sak må ikke bare bygge på et flertall blant palestinerne.
International legitimacy can only be achieved if the agreements previously entered into by the Palestinians are respected.
Internasjonal legitimitet krever også respekt for de avtaler palestinerne allerede har inngått.
This brings us to the core of the matter, Mr President, namely the occupation, the reciprocal security threats and deep tensions in the region, which are also running through the Arab world to an increasing degree.
Og dette bringer oss til sakens kjerne, President, okkupasjonen, de gjensidige sikkerhetstrusler og dype spenninger i regionen, og dette i økende grad også innad i den arabiske verden.
We must demand and expect the resumption of negotiations on a two-state solution.
Vi må kreve og forvente at forhandlingene om en tostatsløsning kommer i gang igjen.
We also need to take an overall view of the conflicts in the region and the tools to resolve them.
Videre må regionens konflikter – og redskapene til å håndtere dem – sees i sammenheng.
Extremism and terrorism must be fought and prevented, but not with methods that undermine and weaken the moderate forces in the region.
Ekstremisme og terrorisme må bekjempes og forebygges, men ikke med metoder som undergraver og svekker regionens moderate krefter.
The conflict between Palestinians and Israelis can only be brought to an end through a broad approach that is able to secure the committed participation of the involved parties by recognising their legitimate concerns.
Konflikten mellom palestinere og israelere kan bare finne sin slutt gjennom en bred tilnærming som kan forplikte de involverte partene til medvirkning, ved at deres legitime interesser anerkjennes.
It was a broad framework of this kind that enabled the Israelis and Palestinians to conclude their first, historic peace agreement.
Det var ut av en slik bredere ramme at israelere og palestinere fant rom til å inngå sin første historiske fredsavtale.