natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The EU’s Northern Dimension has now become a stable framework for this focus on the north.
Nå er EUs ”Nordlige Dimensjon” blitt en ordnet ramme for et slikt fokus.
The Northern Dimension includes the Environmental Partnership, which deals with issues such as nuclear safety, and the Partnership in Public Health and Social Well-being.
Her er det dannet et partnerskap for miljøspørsmål, som inkluderer atomsikkerhet, og et partnerskap innenfor helse og sosiale spørsmål.
Russia, Norway and Iceland have now been drawn in as full participants.
Russland, Norge og Island er trukket med som fullverdige deltakere.
It is in our interest to strengthen this framework, for example through broader cross-border regional cooperation in the north.
Det ligger i vår interesse å styrke denne rammen, blant annet gjennom et bredere grenseregionalt samarbeid i nord.
Both were breakthroughs in terms of approaches to cooperation at the beginning of the 1990s, when new opportunities were opening up.
Begge representerte gjennombrudd i samarbeidstenkningen på begynnelsen av 1990-tallet da nye muligheter åpnet seg.
Now there is a growing need for more extensive cooperation.
Nå er samarbeidsbehovene i ferd med å bli mer omfattende.
The question is how to adapt the established structures.
Da er spørsmålet hvordan vi tilpasser de ordningene vi har etablert.
Looking ahead, we can envisage the Northern Dimension – with Russian, Norwegian and Icelandic participation – as an umbrella for regional cooperation structures.
Ser vi fremover kan vi tenke oss den Nordlige Dimensjon – med russisk, norsk og islandsk deltakelse – som en slags hatt over regionale samarbeidsordninger.
The question of how these structures could best be merged is currently being considered both in the EU and in the Baltic Sea region.
Både i EU og i Østersjøområdet er man nå i ferd med å se på hvordan slike strukturer best kan forenes.
We should start thinking along the same lines as regards the structures in our own neighbouring areas.
Vi bør gå i gang med en tilsvarende tenkning for strukturene i våre egne nærområder.
In this connection we should look for opportunities to build new bridges between the Baltic Sea cooperation and the Barents cooperation.
I denne sammenheng må vi se muligheter for å bygge nye broer mellom Østersjøsamarbeidet og Barentssamarbeidet.
Then there is the issue of climate change.
Så gjelder det klima.
Here the Arctic Council is an important organisation.
Her er Arktisk Råd en viktig organisasjon.
Norway holds the chairmanship until 2009, and will be followed by Denmark and Sweden.
Norge har formannskapet til 2009, etterfulgt av Danmark og Sverige.
Together, our three countries must actively stress the need for action to deal with climate change, which is so evident in the north.
Sammen må vi tre kraftfullt markere behovet for handling i møte med klimaendringene som er så tydelige i nord.
Let me now turn to the other main dimension of the trilateral cooperation we want to develop.
La meg så komme til den andre hoveddimensjonen i det trilaterale samarbeidet vi ønsker å utvikle.
It has to do with our ability to address the challenges related to international crisis management.
Det handler om vår evne til møte utfordringer knyttet til internasjonal krisehåndtering.
Our engagement in Afghanistan is a natural point of departure.
Det har vært naturlig å ta utgangspunkt i vårt engasjement i Afghanistan.
Here the three countries are deployed in the same regions in the north and northwest.
Her er de tre landene deployert i de samme regionene i nord og nordvest.
We have already gained experience that it is natural to build further on.
Vi har allerede erfaringer det er naturlig å bygge videre på.
Until recently, Finland participated in the “Norwegian” Provincial Reconstruction Team in Meymaneh in the Faryab province.
Finland deltok inntil nylig i det ”norske” stabiliseringslaget i Maymaneh i Faryab-provinsen.
When the Norwegian company faced a critical situation in February 2006, Norwegian and Finnish soldiers stood shoulder to shoulder.
Da det norske kompaniet i februar 2006 sto overfor en kritisk situasjon i denne byen sto norske soldater skulder ved skulder med finske soldater.
A Finnish soldier was subsequently killed while serving in the team.
En finsk soldat har også senere mistet livet under arbeid for denne enheten.
Sweden has its Provincial Reconstruction Team in Mazar-e-Sharif, where there is also a Norwegian-led Quick Reaction Force.
Sverige har sin stabiliseringslag i Masar – i – Sharif, hvor Norge leder en hurtigreaksjons-styrke.
So we are geographical neighbours in Afghanistan as well.
Vi har med andre ord et geografisk naboskap også i Afghanistan.
We are contributing forces that are intended to complement each other, and our policies are similar on many points as regards the balance between military and civil efforts.
Vi deltar med styrker som skal utfylle hverandre og med en politikk som har mange likhetspunkter vedrørende forholdet mellom militær og sivil innsats.
This is a good starting point.
Det er et godt utgangspunkt.
In Stockholm and Helsinki – as in Oslo – the composition of the military contributions in 2008 is already being discussed as part of the ongoing planning of national force contributions.
Som et ledd i den løpende planleggingen av nasjonale styrkebidrag, pågår det allerede et arbeid i Stockholm og Helsingfors – i likhet med i Oslo - med å se på sammensetningen av de militære bidragene for 2008.
We will make our own assessments, based in part on the fact that Norway is a member of NATO.
Vi skal gjøre våre vurderinger, også med det norske utgangspunktet at vi er NATO-medlem.
But coordinating our planning with Sweden and Finland can increase predictability and optimise the use of resources, both for our three countries and for NATO.
Men et samarbeid med Sverige og Finland omkring denne planleggingen kan gi bedre forutsigbarhet og ressursutnyttelse både for våre tre land og for NATO.
A question that arises, and that we will look at more closely now, is the following: could we coordinate our training of the Afghan security forces?
Da melder følgende spørsmål seg, som vi nå vil se nærmere på: Kan vi samordne vår innsats i trening og opplæring av de afghanske sikkerhetsstyrkene?
President Karzai and the Afghan Government consider it crucial to strengthen these training efforts.
President Karzai og den afghanske regjeringen legger avgjørende vekt på å styrke denne opplæringen.
Could we coordinate our stabilisation efforts in such a way that the people of Afghanistan perceive our contributions as parts of a larger effort?
Kan vi samordne innsatsen i vårt bidrag til stabilisering, slik at befolkningen kan oppfatte våre bidrag som deler av et større hele
Could we over time establish joint units, and possibly also a rotation arrangement between the three countries for certain selected force categories?
Kan vi etter hvert sette opp felles enheter, alternativt også rotasjon mellom de tre land innenfor utvalgte styrkekategorier?
Potential areas of cooperation might include air transport, medical units and guard and security duties.
Mulige samarbeidsområder kan være flytransport, sanitet, samt vakt- og sikringsoppdrag.
Could we cooperate more closely in other parts of the security sector where we are all involved, for example in the training of police forces, which is of critical importance?
Kan vi skape et tettere samarbeid innen andre deler av sikkerhetssektoren hvor vi alle er engasjert, som den kritisk viktige opplæringen av politi?
If we succeed in establishing closer trilateral cooperation of this kind, it would also help to mobilise even stronger popular support for our efforts in our three countries.
Dersom vi lykkes med å forene et slikt tettere trilateralt samarbeid – vil vi også bidra til å forankre vår innsats enda sterkere i våre tre lands egen befolkning.
Coordinating our efforts will take time.
Oppbyggingen av en samordnet innsats og vil kreve tid.
The results will not be visible from one day to the next.
Resultatene vil ikke komme fra en dag til en annen.
What we have done now is raise the questions.
Nå har vi reist spørsmålene.
Thus, the first step has been taken.
Dermed er første skritt tatt.
Of course it is not the first time the Nordic countries are participating together in international operations.
Det er selvsagt ikke første gang de nordiske landene deltar sammen i internasjonale operasjoner.
Nor is Afghanistan the only place we are involved together.
Og Afghanistan er heller ikke det eneste sted hvor vi i dag er engasjert sammen.
We participated together within a UN framework in UNPROFOR during the war in Bosnia and Herzegovina in the 1990s.
Senest i 1990 – årene sto vi sammen innenfor FN-rammen, i UNPROFOR under krigen i Bosnia-Herzegovina.
That was a demanding task.
Det var et krevende oppdrag.
At the beginning of the current decade we cooperated in the NATO operation in Kosovo.
Ved innledningen til dette tiåret arbeidet vi sammen i NATO-operasjonen i Kosovo.
Together we faced a significant challenge when a Kosovo Albanian crowd rioted.
Sammen fikk vi en betydelig utfordring da en Kosovo-albansk folkemengde gikk til opptøyer.
And together we showed that we were able to deal with such a challenge in a way that elicited the admiration of other participating countries.
Og sammen fikk vi vist at vi kunne møte en slik utfordring på en måte som vakte beundring blant andre deltakerland.
Through participation in the battlegroup, personnel from our three countries will regularly take part in joint exercises.
Gjennom denne innsatsstyrken vil personell fra våre tre land jevnlig øve sammen.
This is an important step in the development of long-term military cooperation.
Dette er viktig for utviklingen av et langsiktig militært samarbeid.
Today these three are the only Nordic countries that are participating with military forces within the framework of the EU security and defence policy.
I dag er disse tre landene de eneste nordiske landene som deltar med militære styrker innen rammen av EUs sikkerhets- og forsvarspolitikk.
It is therefore only natural that we look ahead together and discuss what role we want to play.
Dermed er det også naturlig at vi tenker fremover sammen om den rollen vi ønsker å spille.
It is also from January next year that Norway and Sweden are scheduled to deploy a joint engineering unit as a contribution to the UN/African Union Hybrid Operation in Darfur (UNAMID).
På samme tidspunkt skal Norge og Sverige etter planen utplassere en felles ingeniørstyrke, som et bidrag til den kombinerte styrken fra FN og Den Afrikanske Union i Darfur.
The fact that Denmark is now considering contributing a force protection unit to the operation is an example of the variable geometry and flexibility we are aiming for.
Når Danmark nå vurderer å bidra med en sikringsenhet til denne styrken, så er det et eksempel på den variable geometri og fleksibilitet vi ønsker.
And let me add that increased Norwegian engagement in UN-led operations will be an important step towards achieving one of the priorities the Government set itself when it was formed.
Og la meg tilføye at et styrket norsk engasjement i FN-ledede operasjoner vil være et viktig bidrag til å oppfylle en av de prioriteringer regjeringen satte seg ved regjeringsdannelsen.
By engaging in this kind of cooperation, the three countries are strengthening the international community’s overall capacity to carry out complex international operations.
Gjennom et slik samarbeid mellom de tre landene – bidrar vi til å styrke det internasjonale samfunnets samlede evne til å gjennomføre kompliserte internasjonale operasjoner.
By involving Finland and Sweden more closely in NATO-led cooperation, we are strengthening the Alliance.
Ved å trekke Finland og Sverige nærmere inn i et NATO – ledet samvirke styrker vi Alliansen.
At the same time, Norway – by participating in the EU’s international operations and forces – is closer to the processes that are shaping the EU’s future security and defence policy.
Samtidig kommer Norge – gjennom deltakelse i EUs internasjonale operasjoner og styrker – tettere inn på arbeidet med å forme EUs fremtidige forsvars- og sikkerhetspolitikk.
And we are increasing the EU’s crisis management and conflict resolution capabilities.
Og vi styrker Eus evne til krisehåndtering og konflikløsning.
And finally, we are helping to bring NATO and the EU closer to a strategic partnership.
Og til slutt; vi bidrar til å bringe NATO og EU nærmere et strategisk partnerskap.
At the same time, our defence authorities are discussing how such strengthened cooperation can be consolidated.
Samtidig drøfter våre forsvarsmyndigheter hvordan et slik styrket samarbeid kan underbygges.
Sweden and Finland have already established cooperation on maritime surveillance and are preparing similar cooperation on air surveillance.
Sverige og Finland har allerede et samarbeid om sjøovervåking og forbereder et tilsvarende samarbeid om luftovervåking.
Norway and Sweden are exploring opportunities for closer defence policy cooperation.
Norge og Sverige ser på mulighetene for et tettere forsvarspolitisk samarbeid.
The fact that we are geographical neighbours, face common challenges and have limited economic resources makes such cooperation a natural option.
Geografisk naboskap, felles utfordringer og begrensede økonomiske ressurser gjør slikt samarbeid naturlig.
This is reflected in the feasibility study conducted by the Norwegian and Swedish Chiefs of Defence.
Dette reflekteres i mulighetsstudien den norske og svenske forsvarssjef har utarbeidet.
Here force production plays a key role, through materiel procurement and training and exercise activities.
Her står styrkeproduksjon sentralt, gjennom materiellanskaffelser og opplærings- og øvingsvirksomhet.
The study presented by the two Chiefs of Defence is ambitious.
Arbeidet de to forsvarssjefene har levert er ambisiøst.
They outline possibilities and perspectives.
De skisserer muligheter og perspektiver.
It will be up to the politicians to consider what can be realised and what time horizons should be applied.
Så får politikerne vurdere hva som kan realiseres og hvilke tidshorisonter man skal velge.
In Finland this process is being followed with considerable interest.
I Finland følges også dette arbeidet med betydelig interesse.
Finland is now launching a similar feasibility study together with Sweden.
Finland og Sverige setter nå i gang en tilsvarende mulighetsstudie med Sverige.
There is also interest in going through the same process with Norway.
Det er interesse for en tilsvarende gjennomgang med Norge.
It is therefore natural that the three countries exchange ideas and prepare themselves together.
Da er det også naturlig at de tre også tenker sammen og forbereder oss sammen.
The work we are putting into this reflects a trend we will see more of in the future.
Det arbeid som her nedlegges reflekterer en trend vi kommer til å se mer av.
And it isn’t anything new.
Og det er heller ikke noe nytt.
For years Norway has been engaged in close cooperation with the F-16 countries Denmark and the Netherlands.
Norge har i en årrekke hatt et nært samarbeid med F-16 – landene Danmark og Nederland.
This cooperation has proved useful both in Afghanistan and in the Baltics.
Både i Afghanistan og i Baltikum har dette samarbeidet vist sin nytte.
Close allies, such as the Netherlands and Belgium, are for example moving towards an integration of their navies.
Nære allierte - som Nederland og Belgia - går eksempelvis i retning av å integrere sine mariner.
But it is probably the first time allied and non-allied countries are thinking along the same lines.
Men det er trolig første gang allierte og ikke-allierte land tenker sammen i samme retning.
The fact that this is possible shows how much greater the room for manoeuvre has become.
At det er mulig reflekterer hvilket handlingsrom som har utviklet seg.
But closer cooperation between us must strengthen, not limit, our ability to operate independently and fulfil the obligations each of us has taken on, both in NATO and in the EU.
Men et nærmere samarbeid mellom oss må styrke og ikke gå ut over vår evne til å operere separat og ivareta de forpliktelser hver av oss har påtatt oss, i NATO og i EU.
As regards Europe, he is intrigued by the potential he sees in cooperation between Norway, Sweden and Finland.
I Europa er han fascinert av potensialet i samarbeidet mellom Norge, Sverige og Finland.
Attali says the region is in an exceptional situation due to a level of industrial development ranking among the highest in the world, a very high level in research and education, considerable energy resources and a high degree of social security.
Attali kaller det et ”eksepsjonelt klima” og viser til industriutvikling i verdenstoppen, et meget høyt nivå innen både forskning og utdanning, betydelige energireserver og høy sosial sikkerhet.
But he questions whether we are ready to seize the opportunity the future holds for us, or whether is it is more likely that we will consolidate what we have achieved and close ourselves off from the rest of the world.
Men han spør om vi er rede til å gripe fremtidssjansen, om vi ikke snarere vil ta vare på det vi har og lukke oss mot andres oppmerksomhet.
To me, this is among the most exciting aspects of the decades ahead of us.
For meg står dette som noe av det mest spennende som møter oss i tiårene fremover.
We must seize the opportunity the future holds for us.
Vi skal gripe fremtidssjansen.
Norway’s policy must be both dynamic and firm at the same time.
Vår norske politikk skal være dynamisk og fast på samme tid.
We must lay the foundations for development, but it must be in a predictable environment.
Vi skal legge grunnlag for utvikling – men det skal være i et forutsigbart miljø.
We must have the required means at our disposal – military, political and civil – to create this predictability.
Vi skal ha de virkemidlene vi trenger – militære, politiske og sivile – for å skape en slik forutsigbarhet.
At the same time, we must ensure that we have well adapted cooperation arrangements that give us the strength and impetus we need to address challenges we so far only see the contours of.
Samtidig skal vi ha veltilpassede ordninger for samarbeid, som skal gi oss den styrke og de impulser vi trenger i møtet med utfordringer vi foreløpig bare ser konturene av.
We can achieve this by means of close and trusting cooperation with our neighbours – Finland, Sweden and Russia – broader European engagement and our strong transatlantic ties to the US and Canada.
Det kan vi gjøre gjennom et nært og tillitsfullt samarbeid med naboer, med Finland, Sverige og Russland, gjennom et bredere europeisk engasjement og gjennom de sterke båndene til USA og Canada over Atlanterhavet.
Think of the historic event that will soon take place: in a few weeks’ time the first vessel loaded with natural gas will leave Melkøya, outside Hammerfest, bound for Cove Point, Maryland, on the east coast of the US.
Tenk på det historiske: Om få uker går det første skip lastet med naturgass fra Melkøya utenfor Hammerfest til Cove Point, Maryland på USAs østkyst.
A new transatlantic bond will be forged.
Et nytt transatlantisk bånd knyttes.
I would like to return to the briefing we were given at Reitan yesterday.
Jeg kommer tilbake til den orienteringen vi fikk på Reitan i går.
Admiral Grytting, Commander of Regional Command North Norway, stressed how important it is to understand the shape and breadth the challenges in the north have acquired.
Admiral Grytting, sjef for Landselskommando Nord-Norge var opptatt av hvor viktig det er å forstå hvilken form og bredde utfordringene i nord nå har fått.
The old threat is no longer there, not even in a limited or less probable form.
Den gamle trusselen er ikke der lenger, heller ikke i en mindre versjon eller med mindre sannsynlighetsgrad.
It has been replaced by a need to address a new set of risks that cover a broad range of fields: environmental issues spanning from pollution caused by transport and economic activity to nuclear safety and climate change, fishery resources, oil and gas, terrorist activities and organised crime – and exercise of sovereignty.
Den er erstattet av behovet for å håndtere et nytt risikospektrum som spenner over et bredt saksfelt: Miljøspørsmål fra forurensninger fra transport og næringsvirksomhet til atomsikkerhet og klimaforandringer, ressursspørsmål knyttet til fisk, olje og gass, terrorvirksomhet og organisert kriminalitet – og suverenitetshåndhevelse.
Today the threats are found further afield – in Afghanistan, the broader Middle East region and Africa.
Truslene – de finner vi dag under fjernere himmelstrøk, i Afghanistan og i den bredere Midtøsten-regionen og i Afrika.
Threats in the form of failed states, ethnic and religious conflicts that provide a basis for terrorism and extremism, drugs production and weapons of mass destruction.
Trusler i form av stater som er brutt sammen, etniske og religiøse konflikter, som skaper grunnlag for terror og ekstremisme, narkotikaproduksjon og masseødleggelsesvåpen.
And of course addressing threats means being prepared to deal with the unexpected – both in our vicinity and far away.
Og selvsagt betyr det å møte trusseler å være beredt til å møte det uventende – i nære som i fjerne strøk.
So, to sum up, we will cooperate – more closely than previously – with our Nordic neighbours.
Så i sum: Vi skal vi samarbeide – mer enn før – med vår nordiske naboer.
It is not a question of changing the anchor points of our policy, neither for them nor for us.
Det dreier seg ikke om å endre forankringen i vår politikk – verken for dem eller for oss.
It is a question of adjusting our mental maps and making sure that we make use of the room for manoeuvre the new era has given us.
Men det dreier seg om å justere våre mentale kart og sørge for at vi utnytter det handlingsrommet som en ny tid har gitt oss.
A changing High North – how can Norway, Finland and Sweden strengthen their cooperation?
Nordområdene i endring – hvordan kan Norge, Finland og Sverige styrke sitt samarbeid?
‘Norway and South Africa are now taking steps to increase the number of women mediators,’ said Minister of Foreign Affairs Børge Brende.
- Norge og Sør-Afrika tar nå grep for å få flere kvinnelige meklere, sier utenriksminister Børge Brende.
Mr Brende today met South Africa’s Minister of International Relations and Cooperation Maite Nkoana-Mashabane to discuss how Norway and South Africa can help to increase the number of women mediators.
Brende møtte i dag Sør-Afrikas utenriksminister Maite Nkoana-Mashabane for å drøfte hvordan landene kan bidra til å få flere kvinnelige meklere.
Mr Brende is in South Africa in connection with the Africa-Nordic Meeting of Foreign Ministers.
Utenriksministeren er i Sør-Afrika i forbindelse med det nordisk-afrikanske utenriksministermøtet.
A review carried out by UN Women on a sample of 31 peace processes between 1992 and 2011 showed that only 4 % of the total signatories and 9 % of the negotiators were women.
En gjennomgang gjort av UN Women av 31 fredsprosesser fra 1992–2011 viser at bare fire prosent av de som undertegnet fredsavtalene var kvinner.
Photo: Astrid Sehl, MFA
Foto: Astrid Sehl, UD
‘There is considerable mediation expertise among African and Nordic women, but this expertise needs to be brought to the fore and used more actively.
- Det finnes mye meklingskompetanse både blant afrikanske og nordiske kvinner, men denne må løftes frem og brukes mer aktivt.
Norway is now taking the initiative to establish a Nordic women mediators’ network, inspired by idea of the African network.
Norge tar nå initiativ til å etablere et nordisk kvinnemeklernettverk, inspirert av det afrikanske initiativet.
The Nordic network will also promote the establishment of similar networks in other regions,’ said Mr Brende.
Det nordiske nettverket vil også være med å fremme slike nettverk i andre regioner, sier utenriksminister Børge Brende.
Ensuring women’s participation in peace processes is a key objective in Norway’s Action Plan on Women, Peace and Security, which was launched in February.
Å sikre kvinners deltakelse i fredsprosesser er en sentral målsetting i Norges handlingsplan for kvinner, fred og sikkerhet som ble lansert i februar.
‘Conflict often affects women and men in different ways.
- Konflikt rammer ofte kvinner og menn ulikt.