natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The chart shows the contribution from net exports to activity in the mainland economy.
Figuren viser bidraget til aktiviteten i fastlandsøkonomien fra nettoeksporten.
We see that this component curbed growth in mainland Norway by about ¾ percentage point, from a positive contribution of a good 1 percentage point in 1999.
Vi ser at denne delen av økonomien i fjor isolert sett bidro til å dempe veksten i Fastlands-Norge med rundt ¾ prosentpoeng, fra et positivt bidrag på vel ett prosentpoeng i 1999.
In contrast to the situation in the mid-1990s, when high imports contributed to weak net exports, our export industries are now being affected.
I motsetning til midt på 1990-tallet, da høy import bidro til svak nettoeksport, rammes nå våre eksportnæringer.
Traditional merchandise exports fell towards the end of last year.
Eksporten av tradisjonelle varer falt mot slutten av fjoråret.
A strong krone and high domestic demand have also contributed to the continued rise in imports.
Sterk krone og høy innenlandsk etterspørsel har også bidratt til at importen fortsatt øker.
Last autumn, our regional network reported lower activity in some manufacturing sectors and low growth in manufacturing production for the home market.
Vårt regionale nettverk fanget i fjor høst opp tendensene til lavere aktivitet i deler av industrien og lav vekst i industriproduksjonen for hjemmemarkedet.
In addition, there is no growth in sectors supplying services to the business sector.
Det er heller ingen vekst for tjenesteytende sektorer som leverer til næringslivet.
On the other hand, the level of activity in retail trade and services for households is higher.
På den annen side er aktivitetsnivået høyere i varehandelen og i tjenesteyting rettet mot husholdningene.
Companies are reporting lower employment in manufacturing, but higher demand for labour in retail trade.
Bedriftene rapporterer om lavere sysselsetting i industrien, men økt behov for ansatte i varehandelen.
Unemployment has edged up over the last six months.
Arbeidsledigheten har økt det siste halve året.
There was little increase in manufacturing up to end-2002.
Gjennom 2002 var økningen i ledigheten i industrien begrenset.
Unemployment has primarily risen in services, communication and the IT sector.
Det var først og fremst innen tjenesteyting, kommunikasjon og IT at ledigheten økte.
However, an increase in manufacturing unemployment was observed in January.
I januar så vi imidlertid også en økning blant industriarbeidere.
Manufacturing unemployment is expected to edge up in the period ahead.
Vi venter at ledigheten i industrien vil øke noe fremover.
Moreover, the high pay increases awarded in last year's settlements have consumed a large share of the growth in allocations to government agencies.
Samtidig har de høye lønnstilleggene fra fjorårets oppgjør spist opp mye av den sterke bevilgningsveksten til offentlige virksomheter.
As a result, employment is not likely to show strong growth in this sector in 2003.
Vi kan derfor ikke vente sterk vekst i sysselsettingen der i år.
Growth in the Norwegian economy was sustained by a strong increase in household consumption through 2002.
Veksten i norsk økonomi ble holdt oppe av en sterk økning i husholdningenes forbruk gjennom fjoråret.
In line with expectations, the sharp rise in real wages fuelled particularly high consumption growth last autumn.
Slik vi ventet, bidro den kraftige reallønnsveksten til en særlig høy forbruksvekst i fjor høst.
There are now signs that the strong growth in consumption may be slowing.
Nå er det tegn til at den sterke forbruksveksten kan være i ferd med å avta.
Growth in credit to households has slowed in recent months, but growth remains at a double-digit level.
Kredittveksten til husholdningene har avtatt de siste månedene, men veksttakten er fortsatt tosifret.
On the other hand, the sharp rise in house prices in recent years seems to be levelling off.
Den sterke veksten i boligprisene fra tidligere år synes derimot å flate ut.
This may also result in lower credit growth through the winter and spring.
Det kan også slå ut i lavere vekst i låneopptakene utover vinteren og våren.
The sharp rise in electricity prices may lead to lower growth in consumption this year.
Den kraftige stigningen i strømprisene kan bidra til lavere vekst i forbruket i år.
Higher electricity expenses reduce household purchasing power.
Dyrere strøm reduserer kjøpekraften til husholdningene.
Many enterprises will also be facing higher costs.
Også mange bedrifter får økte kostnader.
On the other hand, high electricity prices generate revenues for central and local government.
På den annen side gir de høye strømprisene inntekter til staten og til kommuner.
Higher electricity prices will result in a sharp increase in the consumer price index this winter.
Økte strømpriser gir en sterk økning i konsumprisindeksen nå i vinter.
The year-on-year rate of increase in the consumer price index may approach 4 per cent in January and February.
Tolvmånedersveksten i konsumprisindeksen kan bli opp i mot fire prosent i januar/februar.
Underlying inflation will also be affected.
Også den underliggende inflasjonen vil påvirkes.
For example, this can be the result of higher rents and higher costs in some business sectors.
Det kan for eksempel skje gjennom økte husleier og økte kostnader i deler av næringslivet.
However, these effects can to a large extent be disregarded.
Men disse effektene kan vi i stor grad se bort fra.
Assuming that weather conditions remain fairly normal over the next year, the rise in prices at the same time next year will be that much lower.
Forutsatt at været blir noenlunde normalt neste år, vil prisveksten på dette tidspunktet neste år bli tilsvarende lavere.
Electricity prices will then make a comparable negative contribution to overall inflation.
Da vil strømprisen gi et tilsvarende negativt bidrag til den samlede prisveksten.
In retrospect, developments over the past decade feature several elements of a normal business cycle.
Når vi ser tilbake, har de siste ti årenes utvikling flere elementer av en vanlig konjunktursykel.
Following a long period of expansion in the 1990s, the economy is stagnating as a result of overheating in the labour market, high wage growth and high borrowing in the private sector.
Etter den langvarige oppgangen på 1990-tallet stagnerer økonomien med bakgrunn i overoppheting i arbeidsmarkedet, høy lønnsvekst og høy opplåning i privat sektor.
The new guidelines for monetary policy were introduced in March 2001 when there were pressures in the economy, expectations of increased use of petroleum revenues and growing divergence between cyclical developments in Norway and abroad.
Da de nye retningslinjene for pengepolitikken ble innført i mars 2001, var det press i økonomien, det var forventninger om økt bruk av oljeinntektene og det var økende forskjeller mellom Norge og utlandet i konjunkturutviklingen.
Today, after close to two years of inflation targeting, experience shows that monetary policy has an impact on inflation.
Nå, etter snart to år med inflasjonsstyring, har vi fått erfaring for at pengepolitikken virker på inflasjonen.
In this respect, the experience has been uplifting.
I så måte har erfaringene vært oppløftende.
Future developments are uncertain.
Utviklingen framover er usikker.
Our internationally exposed sectors may be hard hit because this time the tightening has to a large extent been the result of a strong krone and a downturn in our export markets.
Vårt konkurranseutsatte næringsliv kan bli rammet hardt fordi innstrammingen denne gangen i stor grad har kommet gjennom en sterk krone og i en nedgangskonjunktur i våre eksportmarkeder.
It may take time to address the problems associated with wage formation after last year's wage settlement.
Det kan ta tid å nøste opp flokene i lønnsdannelsen etter lønnsoppgjøret i fjor.
The oil market is volatile, influenced by fears of war in Iraq and political unrest in Venezuela.
Oljemarkedet er labilt, preget av frykt for krig i Irak og politisk uro i Venezuela.
Our main impression is nevertheless that the economy will grow in the period ahead, albeit at a somewhat slower pace.
Hovedbildet vi har, er likevel at økonomien vil vokse fremover, om enn avdempet.
When cyclical developments in Norway and abroad again converge, interest rates in Norway will be closer to the level abroad.
Når konjunkturene i Norge og utlandet igjen møtes, vil renten i Norge bli mer lik rentene i utlandet.
The krone will then also return to a more normal level.
Da vil også kronekursen kunne vende tilbake til et mer normalt nivå.
Bank for International Settlements
Bank for International Settlements
The output gap, which is a reflection of capacity utilisation in the economy, is measured by different methods: the trend GDP method (the HP method) and the potential GDP method (the production function method).
Produksjonsgapet, som gir uttrykk for kapasitetsutnyttelsen i økonomien, er målt ved ulike metoder; trend-BNP ("HP-metoden") og potensielt BNP-metoden ("produktfunksjonsmetoden").
When using the HP method, adjustments are made for the increase in vacation days in 2001 and 2002.
Ved bruk av HP-metoden er det justert for økningen i feriedager i 2001 og 2002.
This is also taken into account when applying the production function method.
Dette tas hensyn til også ved produktfunksjonsmetoden.
The output gap is zero if aggregate output is equivalent to the level of activity that can be achieved over time without generating a rise in price and cost inflation.
Produksjonsgapet er null hvis samlet produksjon tilsvarer det aktivitetsnivået som kan oppnås over tid uten at pris og kostnadsveksten tiltar.
A positive output gap indicates a level of activity that fuels pressures on economic resources and rising price and cost inflation.
Et positivt produksjonsgap antyder et aktivitetsnivå som skaper press på realressursene og tiltakende pris- og kostnadsvekst.
(See for example Frøyland and Nymoen (2000) and Olsen, Qvigstad and Røisland (2003) for more on the output gap.)
Se for eksempel Frøyland og Nymoen (2000) og Olsen, Qvigstad og Røisland (2003) for mer om produksjonsgap.
The wage gap is calculated as the difference between the rise in labour costs in manufacturing in Norway and 4.5 per cent.
Lønnsgapet er satt til differansen mellom lønnskostnadsveksten i industrien i Norge og 4,5 prosent.
The wage gap is calculated as the difference between the rise in labour costs in Norway and trading partners in the years prior to 2001.
Før 2001 er det satt til differansen mellom lønnskostnadsveksten i Norge og hos handelspartnerne.
Since June 1993, the sight deposit rate has been used as the key policy rate
Fra juni 1993 har styringsrenten vært foliorenten
The interest rate on banks' deposits with Norges Bank (up to a certain quota), also known as the sight deposit rate, is the key policy rate in Norway today.
Styringsrenten i Norge er i dag renten på bankenes innskudd (opp til en viss kvote) i Norges Bank, også kalt foliorenten.
Norges Bank uses the key policy rate to give policy signals to money market participants.
Norges Bank benytter styringsrenten til å gi rentesignal til aktørene i pengemarkedet.
In the 1980s, however, the rate used as the key policy rate was the interest rate on banks' overnight loans from Norges Bank, the D-loan rate.
Hvis vi går tilbake til 1980-tallet, er det imidlertid renten på bankenes lån med en dags varighet i Norges Bank, D-lånsrenten, som ble benyttet som styringsrente.
The D-loan rate was used as the key policy rate as from 1 March 1986 throughout the period until the liquidity situation in the banking system changed in 1993 and banks' needs shifted from borrowing to depositing funds with the central bank.
D-lånsrenten var styringsrente fra og med 1. mars 1986 og helt frem til likviditetssituasjonen i banksystemet endret seg i 1993 og bankene gikk over fra å ha et lånebehov til å ha et plasseringsbehov i sentralbanken.
To be exact, the last change in the D-loan rate as Norges Bank's key policy rate was made with effect as from 25 May 1993.
Helt presist kan vi si at den siste endringen i D-lånsrenten, som Norges Banks styringsrente, ble foretatt med virkning fra 25. mai 1993.
As from 14 June 1993, the rate that was used to give policy signals to money market participants was the sight deposit rate, the interest rate on banks' overnight deposits with Norges Bank.
Med virkning fra 14. juni 1993 var det foliorenten, renten på innskudd i Norges Bank med en dags varighet, som ble benyttet til å gi rentesignal til aktørene i pengemarkedet.
The sight deposit rate can therefore reasonably be regarded as Norges Bank's key policy rate as from 14 June 1993.
Fra 14. juni 1993 er det derfor rimelig å betrakte foliorenten som Norges Banks styringsrente.
From D-loan rate to sight deposit rate
Nærmere om utviklingen
As from 1 March 1986, Norge Bank's overnight lending facility for private banks was considerably simplified.
Fra og med 1. mars 1986 ble dagslånsordningen for de private bankenes lån i Norges Bank kraftig forenklet.
A graduated system was replaced by a system whereby banks could borrow a limited amount at a given interest rate, the D-loan rate.
Et gammelt trappetrinnsystem for låneordningen ble erstattet av et system hvor bankene kunne låne et begrenset beløp til en gitt rente, kalt D-lånsrenten.
Changes in the D-loan rate were understood as an important policy signal from Norges Bank to money market participants.
Endringer i D-lånsrenten ble oppfattet som et viktig rentesignal fra Norges Bank til aktørene i pengemarkedet.
The D-loan rate can reasonably be regarded as Norges Bank's key policy rate as from March 1986 and as long as banks were in a net borrowing position.
Det er rimelig å betrakte D-lånsrenten som Norges Banks styringsrente fra og med mars 1986 og så lenge bankene var i låneposisjon.
Admittedly, temporary restrictions were introduced in the new lending facility in connection with the exchange rate turbulence at the beginning of May 1986.
Riktignok ble det i forbindelse med valutauro i begynnelsen av mai 1986 innført midlertidige begrensninger i den nye låneordningen.
A restriction on the D-loan facility was introduced combined with the option of additional loans at an interest rate that would be set daily.
Det ble innført en begrensning på den ordinære D-lånsadgangen kombinert med muligheter til trekk utover dette til en rente som skulle fastsettes daglig.
In the period 5-12 May, this rate was used as the key policy rate.
I perioden 5.-12. mai ble denne renten brukt som styringsrente.
As these loans were also overnight loans, this constituted a tiered interest rate system with a low rate for ordinary D-loans and a high rate (penalty interest) for marginal D-loans, first 30 percent, then 50 percent.
Siden også dette var lån med en dags varighet, kan vi jo si at det ble innført en rentetrapp med en lav rente for den ordinære D-lånsadgangen og en høy rente (strafferente) på det marginale D-lånet, først 30%, senere 50%.
These marginal D-loan rates are the rates reported in Norges Bank's interest rate database for the relevant dates in May 1986.
I Norges Banks rentedatabase er det disse marginale D-lånsrentene som er rapportert for de aktuelle datoene i mai 1986.
Following the devaluation on 11 May 1986, the marginal rate was reset at the same level as the ordinary D-loan rate, and on 25 June the system was again changed to encompass only one lending facility.
Etter devalueringen 11. mai 1986 ble marginalrenten satt tilbake til samme nivå som den ordinære D-lånsrenten, og fra 25. juni 1986 ble systemet igjen endret slik at det deretter var bare én låneadgang.
During the exchange rate turbulence in November 1992, the D-loan rate was increased to 25 percent.
Under valutauroen i november 1992 ble D-lånsrenten økt til 25%.
In connection with the exchange rate turbulence in November and December 1992, restrictions on the D-loan facility and a penalty rate of 40 percentage points above the D-loan rate were also introduced.
I forbindelse med valutauroen i november og desember 1992 ble det også innført begrensninger i D-lånsadgangen og det ble innført en strafferente på 40 prosentpoeng over D-lånsrenten.
For the relevant dates in November and December 1992, we note that in contrast to the dates in May 1986 the rate now reported in Norges Bank's interest rate base is the ordinary D-loan rate.
For de aktuelle datoene i november og desember 1992 legger vi merke til at det nå, i motsetning til hva som var tilfellet for de spesielle dagene i mai 1986, er den ordinære D-lånsrenten som er rapportert i Norges Banks rentedatabase.
However, we see that short-term money market rates in this period were as high as 100-200 percent, and it is therefore possible that the interest rate on Norges Bank's D-loans (for borrowing in excess of the restrictions on the D-loan facility applicable at any time) should have been set 40 percentage points higher based on the assumption that D-loans were provided at a marginal rate that included a penalty rate.
Vi ser imidlertid at de korte pengemarkedsrentene i denne perioden ligger så høyt som mellom 100-200 %, og det kan derfor ikke utelukkes at renten på D-lån i Norges Bank (ved overtrekk av de til enhver tid gjeldende begrensningene i D-lånsadgangen) egentlig burde vært satt 40 prosentpoeng høyere ut fra en forutsetning om at det ble gitt D-lån til en marginalrente som inkluderer strafferente.
The sight deposit rate and the D-loan rate form an interest rate corridor within which short-term money market rates normally move.
Foliorenten og D-lånsrenten danner en rentekorridor som rentene i det kortsiktige pengemarkedet normalt vil ligge innenfor.
When banks shifted to a net deposit position in summer 1993, it is reasonable to regard the sight deposit rate as Norges Bank's key policy rate.
Etter at bankene sommeren 1993 kom over i innskuddsposisjon er det rimelig å betrakte foliorenten som Norges Banks styringsrente.
It is possible to pinpoint fairly accurately when this occurred.
Vi kan si ganske presist når dette skjedde.
The last change with the D-loan rate as key policy rate was made with effect as from 25 May 1993, when the interest rate corridor was changed from (6.75-7.75) to (6.75-7.50) through a reduction in the D-loan rate of 25 basis points (without similarly reducing the sight deposit rate).
Den siste endringen med D-lånsrenten som styringsrente fant sted med virkning fra 25. mai 1993, da rentekorridoren ble endret fra (6,75-7,75) til (6,75-7,50) gjennom en reduksjon av D-lånsrenten med 25 basispunkter (uten at foliorenten ble redusert tilsvarende).
The interest rate corridor at this time was at the narrowest ever recorded, only 75 basis points.
Bredden på rentekorridoren var på dette tidspunktet på sitt aller smaleste, kun 75 basispunkter.
The next change in the key policy rate occurred on 14 June 1993 when the interest rate corridor was changed from (6.75-7.50) to (6.50-7.50) through a reduction in the sight deposit rate of 25 basis points (without similarly reducing the D-loan rate).
Den neste renteendringen fant sted den 14. juni 1993 da rentekorridoren ble endret fra (6,75-7,50) til (6,50-7,50) gjennom en reduksjon av foliorenten med 25 basispunkter (uten at D-lånsrenten ble redusert tilsvarende).
This was the first time a policy signal was given by changing the sight deposit rate, which was subsequently regarded as Norges Bank's key policy rate.
Dette var første gangen et rentesignal ble gitt ved å endre foliorenten som etter dette betraktes som Norges Banks styringsrente.
After this change, the interest rate corridor widened to 100 basis points.
Bredden på rentekorridoren økte etter denne endringen til 100 basispunkter.
At the next key policy rate changes, the sight deposit rate was reduced further, first by 25 basis points on 21 June, then by a further 25 basis points on 28 June and finally by 50 basis points on 3 August.
Ved de neste renteendringene ble foliorenten videre redusert, først med 25 basispunkter fra 21. juni, deretter med nye 25 basispunkter fra 28. juni og til slutt med 50 basispunkter fra 3. august.
When these three changes were made in 1993, the D-loan rate was kept unchanged throughout, so that with the changes in Norges Bank's key policy rate (now defined as the sight deposit rate) the interest rate corridor widened to 200 basis points.
Ved disse tre endringene i 1993 ble hele tiden D-lånsrenten holdt uendret slik at endringene i Norges Banks styringsrente (nå definert som foliorenten) medførte at bredden på rentekorridoren økte til 200 basispunkter.
When the key policy rate was subsequently changed, this width was maintained as the D-loan rate was changed to correspond to the changes in the sight deposit rate.
Ved de etterfølgende endringene i styringsrenten ble denne bredden på rentekorridoren opprettholdt ved at D-lånsrenten ble endret tilsvarende ved endringer i foliorenten.
In March 2007, the width of the interest rate corridor was reduced by half to 100 basis points when the D-loan rate was reduced by 100 basis points without a corresponding reduction in the key policy rate.
I mars 2007 ble bredden på rentekorridoren halvert til 100 basispunkter ved at D-lånsrenten ble redusert med 100 basispunkter uten at det skjedde noen tilsvarende reduksjon i styringsrenten.
In October 2011, quotas were introduced defining the size of deposits banks could hold with Norges Bank on sight deposit rate terms.
I oktober 2011 ble det innført kvoter for hvor store innskudd bankene kunne ha i Norges Bank til foliorentevilkår.
Banks' reserves with Norges Bank in excess of the quota were remunerated at a rate equal to the sight deposit rate minus 100 basis points.
Bankreserver i Norges Bank ut over kvoten fikk deretter en rente lik foliorenten minus 100 basispunkter.
The change provided banks with a strong incentive to manage liquidity so as to avoid holding surplus reserves at the low reserve rate.
Endringen medførte at bankene fikk sterke insentiver til å styre likviditeten slik at de unngår å sitte med overskuddsreserver til den lave reserverenten.
After the most recent change, the key policy rate forms the midpoint in an interest rate corridor with a width of 200 basis points and a lower limit equal to the reserve rate (on deposits in excess of the quota, which is remunerated at the sight deposit rate) and an upper limit equal to the D-loan rate.
Etter den siste endringen danner styringsrenten midtpunktet i en rentekorridor med bredde 200 basispunkter med nedre grense lik reserverenten (på innskudd ut over kvoten som får foliorente) og øvre grense lik D-lånsrenten.
Press photos
Pressefoto
Valid from 19.06.2001
Gyldig fra 19.06.2001
Valid in period 15.09.1997 - 31.05.2018
Gyldig i perioden 15.09.1997 - 31.05.2018
Valid in period 01.11.1994 - 31.05.2018
Gyldig i perioden 01.11.1994 - 31.05.2018
Valid from 07.06.1999
Gyldig fra 07.06.1999
Valid from 20.01.1997
Gyldig fra 20.01.1997
Address by Mr. Jarle Bergo, Deputy Governor of Norges Bank at the Confederation of Vocational Unions on 7 February 2003
Foredrag av visesentralbanksjef Jarle Bergo YS-frokost, 7. februar 2003
The objective of monetary policy is to ensure nominal stability.
Pengepolitikkens oppgave er å sørge for nominell stabilitet.
Inflation accelerated in the beginning of the 1980s and it took a long time before it fell.
Inflasjonen økte særlig sterkt på begynnelsen av 80-tallet, og det tok lang tid før den kom ned.
From the mid-1980s, during and after the credit bubble, it was recognised that a substantial revision of economic policy would be necessary and that the problems created by inflation had to be taken seriously.
Fra midten av 1980-tallet, under og etter kredittboblen, ble det erkjent at den økonomiske politikken måtte legges vesentlig om, og at de problemene inflasjonen skapte måtte tas på alvor.
Deteriorating competitiveness due to high wage growth would no longer be remedied by means of devaluations.
Tap av konkurranseevne på grunn av høy lønnsvekst skulle ikke lenger rettes opp ved hjelp av devalueringer.
Instead, imbalances in the labour market would be addressed by means of a counter-cyclical policy.
Ubalanse i arbeidsmarkedet måtte i stedet motvirkes ved motkonjunkturpolitikk.
Gradually, the krone began to show wider fluctuations.
Etter hvert begynte kronen å svinge mer.