natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This is a situation that we must seek to avoid, also because it could prove more demanding to stimulate economic activity by means of demand management.
En slik situasjon må vi søke å unngå, også fordi det da kan bli mer krevende å få opp aktiviteten i økonomien gjennom etterspørselsstimulanser.
Monetary policy must therefore react.
Pengepolitikken må derfor reagere.
Lower interest rates will normally lead to higher inflation, partly through a depreciation of the krone and partly through rising demand in the economy, with an associated increase in corporate earnings.
Lavere rente vil normalt føre til høyere inflasjon dels gjennom at kronekursen svekkes, og dels gjennom at etterspørselen i økonomien tiltar.
For the Norwegian economy, it would be a considerable advantage if wage growth does not accelerate again.
For norsk økonomi ville det være en stor fordel om lønnsveksten ikke skyter fart på ny.
Many years of sharply rising labour costs and deteriorating competitiveness in the Norwegian enterprise sector mean that the room for wage growth is very limited.
Mange år med kraftig vekst i lønnskostnadene og svekket konkurransesituasjon i norske bedrifter gjør at rommet for lønnsvekst er svært begrenset.
Over time, wage growth of around 4½ per cent, combined with trend growth in productivity of 2 per cent, would be consistent with an inflation rate of 2½ per cent.
Over tid vil en lønnsvekst rundt 4 ½ prosent, sammen med en trendmessig vekst i produktiviteten på 2 prosent, være forenlig med en inflasjon på 2½ prosent.
Profitability in many industries is low.
Lønnsomheten i mange næringer er lav.
In the local government sector, the increase in revenues has been negated by the high wage increases in recent years, with adverse effects on service production.
I kommunene har økningene i inntektene de siste årene blitt spist opp av høye lønnstillegg, slik at tjenesteproduksjonen er blitt skadelidende.
The outlook for a more sustainable level of wage growth has been an important factor behind the considerable easing of monetary policy.
Utsiktene til at lønnsveksten vil komme ned på et mer opprettholdbart nivå, har vært vesentlig for de store lettelsene i pengepolitikken.
The depreciation of the krone plays an important role in bringing inflation back towards the target of 2½ per cent.
Svekkelse av kronekursen spiller en viktig rolle i å bringe inflasjonen tilbake mot målet på 2½ prosent.
The fall in prices for imported goods reflected to a large extent the strong krone last year.
Prisfallet på importerte varer er i særlig grad påvirket av at kronekursen var sterk i fjor.
As the effects of this unwind, inflation will pick up again.
Etter hvert som ettervirkningene av dette avtar, vil inflasjonen ta seg opp igjen.
In addition, the krone has depreciated markedly so far this year.
I tillegg er kronekursen betydelig svekket i år.
This will normally push up inflation towards the stipulated target.
Dette vil normalt virke til å trekke inflasjonen opp mot det målet som er satt.
Recent years' wage settlements have strengthened households' financial position at the expense of private and public enterprises.
Lønnsoppgjørene de siste årene har ført til at husholdningene har styrket sin økonomiske stilling på bekostning av bedriftene og offentlige virksomheter.
Against this background, growth in private consumption is likely to be fairly robust.
Med dette utgangspunktet må vi regne med at veksten i det private forbruket vil bli ganske høy.
At the same time, the business sector is still feeling the effects of the sharp rise in labour costs between 1998 and 2002, and corporate credit demand and investment are low.
Samtidig er bedriftenes stilling fortsatt preget av at lønnskostnadene steg kraftig fra 1998 til 2002, og bedriftenes låneetterspørsel og investeringer er lave.
The most effective stimulus to business activity is the combination of low interest rates and a weak krone.
Aktiviteten i næringslivet kan mest effektivt stimuleres av lav rente og svak krone.
A precondition for this is moderate wage growth.
Men det forutsetter at lønnsveksten er moderat.
Executive Director Jan Fredrik Qvigstad, Norges Bank Monetary Policy Aftenposten 25 October 2004
Direktør Jan Fredrik Qvigstad, Norges Bank Pengepolitikk, Aftenposten 25. oktober 2004
Inflation has been low recently - in some short periods, prices have not risen at all.
Prisstigningen har den siste tiden vært lav - i enkelte korte perioder har ikke prisene steget i det hele tatt.
The current interest rate is also low.
Rentenivået er også lavt nå.
This has not always been the situation.
Det har ikke alltid vært slik.
Many of us remember the 1970s and the beginning of the 1980s when the inflation rate sometimes climbed to 10 per cent or more.
Mange husker tilbake til 1970- og begynnelsen av 1980-tallet hvor inflasjonsraten tidvis var opp mot 10 prosent og høyere.
Economists often refer to historical experience when drawing conclusions about the functioning of the economy or how economic policy should be formulated.
Økonomer viser ofte til historiske erfaringer når vi trekker slutninger om økonomiens virkemåte eller hvordan den økonomiske politikken bør utformes.
Norges Bank has sought to break new ground in the documentation of Norway's economic history.
Norges Bank har forsøkt å gå lenger enn tidligere i å dokumentere norsk økonomisk historie.
But if we go back in history, we see that low inflation is the norm.
Men går vi tilbake i historien, ser vi at lav inflasjon er det normale.
In Norway's first years as a nation after 1814, inflation was variable, with prices generally declining from 1819 to 1842.
Som ung nasjon hadde Norge etter 1814 en variabel inflasjon og i gjennomsnitt et fallende prisnivå fra 1819 til 1842.
If we go back as far as we can, to the beginning of the 1500s, a clear pattern emerges: a stable price level, i.e. annual inflation of 2-3 per cent or lower, is the norm.
Går vi så langt tilbake som vi klarer, til begynnelsen av 1500-tallet, kommer det frem et klart mønster: Et stabilt prisnivå, det vil si en årlig prisvekst på 2-3 prosent eller lavere, er det vanlige.
High inflation is unusual and normally occurs in connection with wars and times of hardship.
Høy inflasjon skiller seg ut og opptrer normalt i forbindelse med krig og uår.
Some periods in particular stand out as examples:
Det er noen perioder som særlig understreker dette:
We had hyperinflation during England's blockade of Norway during the Napoleonic Wars.
Vi hadde hyperinflasjon under den engelske blokade da Terje Vigen rodde etter korn.
Inflation was highest in 1812, reaching 152 per cent!
Den høyeste inflasjonen var i 1812 med 152 prosent!
We had very high inflation during the First World War, although not as high as during the Napoleonic Wars.
Vi hadde veldig høy inflasjon under første verdenskrig, men ikke så høy som under Napoleonskrigene.
We had high inflation in the 1970s and the first half of the 1980s.
Vi hadde høy inflasjon på 1970- og første halvdel av 1980-tallet.
There have been long periods of price stability:
Vi har hatt lange perioder med stabile priser:
The longest period of price stability was from 1842 to 1914.
Den lengste perioden med stabilt prisnivå var fra 1842 til 1914.
In this period, prices rose by 0.6 per cent annually.
I denne perioden steg prisene 0,6 prosent årlig.
Over the past 15 years, inflation has been 2.4 per cent on average.
De siste 15 år har prisstigningen har i gjennomsnitt vært 2,4 prosent.
The data provide a basis for comparing prices over time.
Datamaterialet gir et grunnlag for å sammenlikne priser over tid.
When the first railway in Norway was opened 150 years ago, a ticket to Oslo from Eidsvoll cost 1 krone and 33 øre.
Da den første norske jernbanen åpnet for 150 år siden kostet en billett fra Oslo til Eidsvoll 1 krone og 33 øre.
If ticket prices had kept pace with the general rise in prices since 1854, the ticket price today would have been 65 kroner, while the actual price for this ticket is 92 kroner.
Om billettprisen hadde fulgt den generelle prisstigningen siden 1854, ville prisen i dag vært 65 kroner, mens den samme billetten faktisk koster 92 kroner.
What are then the reasons for inflation in the long term?
Hva forklarer så prisstigningen over lang tid?
Money supply statistics can provide some answers.
Statistikk over pengemengden kan belyse dette.
A comparison between developments in the money supply and the general price level since 1819 shows a clear connection between the money supply over time and the level of prices.
Sammenholder vi utviklingen i pengemengden og det allmenne prisnivået siden 1819, finner en klar sammenheng mellom pengemengden over tid og prisnivået.
Over time, the money supply is explained by monetary policy.
Det er pengepolitikken som over tid forklarer pengemengden.
The statistics confirm that inflation can be exposed to unexpected disturbances for short periods, but that we can determine the rate of long-term inflation ourselves.
Tallmaterialet underbygger at inflasjonen i kortere perioder kan utsettes for uventede forstyrrelser, men at vi over tid selv kan bestemme inflasjonen.
As changes in the general price level can be controlled, it is prudent to decide on a target for the optimal price level.
Utviklingen i det allmenne prisnivået kan styres, og da er det hensiktsmessig å ha mål for hva det bør være.
The current monetary policy mandate was formulated in 2001 on the basis of this recognition.
Det er denne erkjennelsen som lå til grunn da det nåværende mandatet for pengepolitikken ble utformet i 2001.
The Government has assigned to Norges Bank the task of keeping inflation close to 2.5 per cent over time.
Regjeringen har gitt Norges Bank i oppgave å holde inflasjonen nær 2,5 prosent over tid.
This is not unlike the level of inflation we have had on average over the past 500 years.
Dette er ikke ulikt den prisveksten vi i gjennomsnitt har hatt de siste 500 årene.
Experience has shown that neither welfare, nor economic growth or employment rates have benefited from very high inflation.
Erfaringen har vist at veldig høy prisvekst har fremmet verken velferd, økonomisk vekst eller sysselsetting.
Those of us who remember double-digit inflation rates will remember that mortgage rates were in the double digits too.
De som husker inflasjonsrater som er tosifret, husker nok at boliglånsrentene også var tosifret.
Professor Jan Tore Klovland has constructed a time series for the interest rate level back to 1819.
Professor Jan Tore Klovland har etablert tidsserier for rentenivå tilbake til 1819.
Current government bond rates stand at about 4½ per cent.
Dagens rentenivå for statsobligasjoner er om lag 4 ½ prosent.
This is only slightly lower that the average since 1819.
Det er bare litt lavere enn det som har vært gjennomsnittet siden 1819.
The highest interest rate level, 13.7 per cent, was recorded in 1982.
Det høyeste rentenivået opplevde vi i 1982 med 13,7 prosent.
The lowest, 2.5 per cent, was recorded in 1948.
Det laveste rentenivået var i 1948 med 2,5 prosent.
The Norwegian state borrowed money abroad in 1820 and on a number of other occasions later.
Den norske stat lånte penger i utlandet i 1820 og en rekke andre ganger senere.
It is remarkable how cheaply the young Norwegian state was able to borrow money compared with the rates developing countries have to pay today.
Det er bemerkelsesmessig hvor billig den unge norske staten fikk låne penger til sammenlignet med hva utviklingsland i dag må betale.
In 1820, the premium paid compared with the English government was 2½ percentage points and declining.
I 1820 var merprisen i forhold til den engelske stat 2½ prosentenheter og avtakende.
Today, countries referred to in the capital markets as emerging economies commonly pay a premium of between 4 and 10 percentage points.
I dag er det vanlig at land som i kapitalmarkedene kalles "fremvoksende økonomier" betaler en merpris på mellom 4 og 10 prosentenheter.
The interest rate level fluctuates over time and this is of course due to changes in inflation.
Svingningene i rentenivået over tid har selvsagt sammenheng med endringer i prisstigningen.
Whether a loan is expensive or cheap depends on the real interest rate (nominal interest rate minus inflation).
Det er realrenten (nominell rente minus prisstigning) som avgjør om et lån er dyrt eller billig.
Until 1842, Norway had a fairly high real interest rate of 5.4 per cent.
Frem til 1842 hadde Norge en ganske høy realrente på 5,4 prosent.
In the long period of price stability between 1842 and 1914, the real interest rate was close to 3 per cent.
I den lange perioden med stabile priser, 1842-1914, var realrenten nær 3 prosent.
The rate fell in the interwar years, was marginally negative in the period after the Second World War and was as low as -2 per cent in the period 1970-1985.
Realrenten falt i mellomkrigstiden, var svakt negativ i tiden etter andre verdenskrig og helt nede i -2 prosent i perioden 1970-1985.
Monetary policy tightening at the end of the 1980s and strong growth in the economy in the 1990s resulted in a marked rebound in real interest rates.
Pengepolitisk innstramming på slutten av 1980-tallet og høy vekst i økonomien utover på 1990-tallet trakk realrenten markert opp igjen.
Over time, high real interest rates will reflect high returns and sound long-term growth potential in the economy.
Over tid vil høy realrente gjenspeile høy avkastning og god økonomisk vekstevne i økonomien.
The train ticket to Eidsvoll has increased to 92 kroner today, which is somewhat more than the general rise in prices since the railway was opened.
Togbilletten til Eidsvoll har økt til 92 kroner i dag, noe mer enn den generelle prisstigningen siden linjen ble åpnet.
If the price of the train ticket had kept pace with developments in GDP since 1854, the ticket would have cost over 1800 kroner today.
Hadde togbilletten til Eidsvoll fulgt utviklingen i nasjonalproduktet siden 1854, ville prisen i dag ha vært over 1800 kroner.
This partly reflects high income growth in this period, but also the length of the journey from Oslo to Eidsvoll at that time.
Det gjenspeiler dels at inntektsveksten har vært høy i denne perioden, men også at strekningen Oslo-Eidsvoll den gang var en lang reise.
The train took almost 3 hours, while today's journey takes 45 minutes.
Toget tok nærmere 3 timer, mens det i dag tar 45 minutter.
We now know that the Norwegian economy on average grew by 2.9 per cent in the period 1830-2003.
Vi vet nå at norsk økonomi i gjennomsnitt har vokst med 2,9 prosent i perioden 1830-2003.
Growth was strongest in the period 1945-1970, when annual growth reached 5 per cent.
Den sterkeste vekstperioden var 1945-1970 med årlig vekst på 5 prosent.
The sharpest fall in GDP was recorded in 1921, when GDP plummeted by 9.7 per cent.
Det sterkeste fallet i BNP opplevde vi i 1921 med 9,7 prosent.
This is a fall of the same magnitude as that experienced by Finland in 1991/1992, Korea in 1998 and Argentina in 2002.
Det er av samme størrelsesorden som det Finland erfarte i 1991/1992, Korea hadde i 1998 og Argentina hadde i 2002.
High income growth over the last few centuries is also reflected in rising house prices.
Den høye inntektsveksten de siste hundreårene gjenspeiles også i stigende boligpriser.
Developments in property prices play a role today in Norges Bank's assessment of stability in the financial system.
Utviklingen i eiendomsprisene spiller i dag en rolle for Norges Banks vurdering av stabiliteten i det finansielle systemet.
Director of Research Øyvind Eitrheim and economist Solveig Erlandsen at Norges Bank have constructed house price indices from 1819 to 2003.
Forskningsdirektør Øyvind Eitrheim og konsulent Solveig Erlandsen i Norges Bank har konstruert boligprisindekser fra 1819 til 2003.
Students collected the basic data, sitting in archives in Oslo, Bergen, Trondheim and Kristiansand, copying turnover figures from dusty property registers.
Studenter har sittet i arkiver i Oslo, Bergen, Trondheim og Kristiansand og skrevet av støvete grunnbøker hvor omsetningstall er notert.
The time series shows that house prices have risen, although not at a steady pace.
Tidsserien viser at husprisene har steget, men ikke jevnt.
There have been periods when house prices have risen sharply and periods when prices have dropped.
Det har vært perioder med sterk prisstigning og perioder med boligprisfall.
By adjusting for the general rise in prices, we arrive at figures for developments in real house prices.
Ved å justere for den allmenne prisstigningen får en frem tall for utviklingen i den reelle boligprisen.
This is important to those entering the housing market.
Det er ikke uten betydning når en går inn i boligmarkedet.
The most unfortunate were those who bought a house in 1899, before the "Christiania crash".
De mest uheldige var de som kjøpte en bolig i 1899, før "Christiania-krakket".
They had to wait until 1985 before real prices again reached the same level.
De måtte vente helt til 1985 før realprisen igjen nådde samme nivå.
1See the articles in "Historical Monetary Statistics for Norway 1819-2003", Norges Bank's Occasional Papers, No. 35, Oslo 2004.
1Se artikkelsamlingen "Historical Monetary Statistics for Norway 1819-2003", Norges Banks skriftserie Nr.
Footnotes
35, Oslo 2004.
Article in Aftenposten, 3 January 2005 Central Bank Governor Svein Gjedrem
Kronikk i Aftenposten 3. januar 2005 Sentralbanksjef Svein Gjedrem
The Norwegian economy is growing at a solid pace, and there are prospects that growth will remain high in the year ahead.
Det er god vekst i norsk økonomi, og det er utsikter til at veksten holder seg høy i året vi nå går inn i.
The recession was mild after the preceding expansion culminated two and a half years ago.
Lavkonjunkturen ble mild etter at den forrige høykonjunkturen kulminerte for to og et halvt år siden.
The higher rate of cost inflation in Norway relative to other countries was broken without production being impacted to the same extent as during the recessions in the early 1980s and around 1990.
Den særnorske kostnadsstigningen ble brutt uten så sterke utslag i produksjonen som i nedgangskonjunkturene tidlig på 1980-tallet og rundt 1990.
One of the main reasons for this is probably that low inflation in the 1990s and the current monetary policy have anchored expectations of low and stable inflation among economic agents.
Trolig har det sammenheng med at den lave prisstigningen på 1990-tallet og den nåværende pengepolitikken har forankret forventningene om lav og stabil inflasjon hos aktørene i det økonomiske livet.
The need to bring down inflation was the main reason why New Zealand, the first country to do so, introduced an inflation target for monetary policy at the end of the 1980s.
Behovet for å få ned inflasjonen lå til grunn da New Zealand på slutten av 1980-tallet som det første landet innførte inflasjonsmål for pengepolitikken.
Canada, the UK, Sweden and Australia followed suit later in the 1990s.
Deretter fulgte Canada, Storbritannia, Sverige og Australia utover på 1990-tallet.
Inflation targeting has gradually become the normal monetary policy system in developed economies.
Inflasjonsstyring er etter hvert blitt det vanlige systemet for pengepolitikk i utviklede økonomier.
In Norway, the Government introduced an inflation target in 2001.
I Norge fastsatte regjeringen et inflasjonsmål i 2001.
The target is set at 2.5 per cent.
Målet er satt til 2,5 prosent.
In the euro area, monetary policy is oriented towards price stability, defined as inflation below, but close to 2 per cent.
I euroområdet er pengepolitikken rettet inn mot prisstabilitet, definert som inflasjon under, men nær to prosent.
Inflation targeting has proved to be a sound system and particularly well suited for small, open economies.
Inflasjonsstyring har vist seg som et godt system og særlig egnet i små åpne økonomier.
Normally, interest rate setting under an inflation targeting regime will also contribute to stabilising output and employment.
Rentesettingen som følger, vil normalt også gi bidrag til å stabilisere utviklingen i produksjon og sysselsetting.
In periods of recession, with prospects of low and falling inflation, the interest rate will be reduced to boost demand and prevent an inflation level that is too low.
I nedgangstider med utsikter til lav og avtakende prisvekst, vil renten settes ned for å tilskynde høyere etterspørsel og unngå for lav prisstigning.
During an upturn when there are prospects of high inflation, the interest rate will be increased.
I oppgangstider med utsikter til høy prisvekst, vil renten bli satt opp.
Inflation targeting is softer around the edges than the exchange rate regimes Norway and many other countries operated earlier.
Inflasjonsstyring er mykere i kantene enn den valutakursstyringen Norge og mange andre land tidligere fulgte.
The system has proved fairly robust to disturbances.
Systemet har vist seg å være temmelig robust mot forstyrrelser.
Nevertheless, the soft landing of the Norwegian economy after several years of high domestic cost inflation and a low level of activity abroad must not lead us to believe that output and employment cannot show pronounced fluctuations in the future.
At norsk økonomi har landet mykt etter flere år med høy kostnadsstigning hjemme og dårlige tider ute, må likevel ikke få oss til å tro at produksjonen og sysselsettingen ikke kan variere mye også i framtiden.
Monetary policy can have a stabilising effect, but it cannot eliminate cyclical fluctuations.
Pengepolitikken kan virke stabiliserende, men den kan ikke fjerne konjunkturene.
Monetary policy's most important contribution is to anchor inflation expectations.
Pengepolitikkens viktigste bidrag er å forankre forventningene om prisutviklingen.
Compared with the previous fixed exchange rate regime, where the interest rate level abroad normally established a floor for the interest rate in Norway, today's regime provides greater leeway in interest rate setting.
Sammenliknet med det tidligere fastkurssystemet, hvor rentenivået ute som regel dannet et gulv for den norske renten, har vi i dag større frihet i rentesettingen.
Domestic interest rates will nevertheless follow interest rates in other countries in periods because the Norwegian economy is very open, with free cross-border capital flows.
Den norske renten vil likevel i perioder følge bevegelsene i rentene i andre land, fordi norsk økonomi er svært åpen med frie kapitalstrømmer til og fra utlandet.
If there are prospects of weak global growth and low inflation, international interest rates will be low.
Er det utsikter til svak vekst og lav inflasjon internasjonalt, vil rentene ute være lave.
Low external inflation influences the Norwegian economy through low price inflation for imported consumer goods and intermediate goods.
Lav inflasjon i andre land påvirker norsk økonomi gjennom lav prisvekst på importerte forbruksvarer og innsatsvarer.
In addition, Norwegian exporters will be faced with lower prices in their markets.
I tillegg må norske eksportører regne med lavere priser i sine markeder.
In such situations, there will often be prospects of low inflation in Norway, and interest rates will be low in Norway.
I slike situasjoner vil det ofte være utsikter til lav prisvekst også her hjemme, og den norske renten vil være lav.
An important channel for monetary policy is the foreign exchange market and the krone exchange rate.
Valutamarkedet og valutakursen er en viktig kanal for pengepolitikken.
Norges Bank has not defined a target for the exchange rate.
Norges Bank har ikke et bestemt mål for nivået på kronekursen.
Movements in the krone are nonetheless of considerable importance in interest rate setting because the exchange rate influences inflation and output.
Utviklingen i kronen har likevel vesentlig betydning når renten blir fastsatt fordi kursen påvirker inflasjonen og produksjonen.
In open economies with free capital movements, the exchange rate is influenced by economic developments.
I åpne økonomier med frie kapitalbevegelser vil valutakursen bli påvirket av den økonomiske utviklingen.