natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The share of mortgages a bank may extend at a higher LTV ratio should be restricted to 5-10 percent of the number of new mortgages extended each quarter.[2]
Andelen lån en bank kan gi med høyere belåningsgrad, bør begrenses til 5-10 prosent av antallet nye utlån hvert kvartal.[2]
Norges Bank recommends that the proposed stricter standards regarding principal repayments for mortgages with high LTV ratios and regarding debt-servicing capacity should be issued in the form of guidelines.
Norges Bank anbefaler at de skjerpede kravene til avdragsplikt for lån med høye belåningsgrader og til gjeldsbetjeningsevne gis som retningslinjer.
Øystein Olsen Governor
Øystein Olsen Sentralbanksjef
Ida Wolden Bache Executive Director
Ida Wolden Bache Direktør
Norges Bank’s analyses of the possible effects of Finanstilsynet’s proposal are presented in more detail in the attachment to this letter.
Norges Banks analyser av mulige virkninger av Finanstilsynets forslag er nærmere omtalt i vedlegg til dette brevet.
A speed limit on the number of new mortgages that breach the LTV limit could lead to an increase in the volume of above-limit lending in NOK.
Fartsgrense på antallet nye lån som bryter kravet, kan tenkes å føre til en økning i lånevolumet i kroner som gis i brudd med kravet.
In addition to the number of mortgages, the authorities should also monitor developments in the volume of lending within the flexibility provided by the speed limit.
I tillegg til antall lån bør myndighetene også følge med på utviklingen i lånevolumet som gis innenfor fleksibiliteten fartsgrensen gir.
Address by Central Bank Governor Svein Gjedrem, Gausdal, 28 January 1999
Foredrag av sentralbanksjef Svein Gjedrem, Gausdal 28. januar 1999
Economic policy in Norway
Den økonomiske politikken i Norge
In Norway fiscal policy has been an important economic policy component for stabilising the demand for goods and services.
I den økonomiske politikken i Norge har finanspolitikken hatt et viktig ansvar for å stabilisere etterspørselen etter varer og tjenester.
Since 1994, monetary and exchange rate policy have been oriented towards maintaining a stable exchange rate against European currencies.
Penge- og valutapolitikken har siden 1994 vært rettet mot å holde valutakursen stabil i forhold til europeiske valutaer.
The social partners are responsible for negotiating wages and thereby have a substantial influence on employment.
Partene i arbeidslivet forhandler om lønn og har dermed en vesentlig innflytelse på sysselsettingen.
From 1986 to December 1992, Norway operated a fixed exchange rate regime.
Fra 1986 til desember 1992 var kronen fast.
The fixed exchange rate policy introduced in the summer of 1986 served as a nominal anchor for economic policy, and inflation was gradually brought under control.
Fastkurspolitikken fra sommeren 1986 ga et nominelt ankerfeste for den økonomiske politikken, og inflasjonen ble gradvis bekjempet.
This process was associated with considerable real economic costs in the form of idle production capacity in the period 1988-1992.
Dette skjedde med betydelige realøkonomiske kostnader i form av tapt produksjon i årene 1988-92.
However, the cost of stabilising the economy was hardly greater in Norway than in countries experiencing a comparable situation.
Kostnadene med å stabilisere økonomien var imidlertid neppe større i Norge enn i andre land i sammenliknbare situasjoner.
On the contrary, Norway avoided the sustained increase in structural unemployment and the persistent deterioration in government finances experienced by many European countries in the 1980s and 1990s, and which they are carrying with them into the next decade.
Tvert imot, vi unngikk den varige økningen i den strukturelle arbeidsledigheten og den varige svekkelsen av statsfinansene som rammet mange europeiske land på 1980- og 1990-tallet, og som de trekker med seg inn i det neste tiåret.
Norway's policy laid the foundation for balanced and broad-based economic growth in the years after 1992.
Politikken i Norge la grunnlaget for en balansert og bredt basert økonomisk vekst i årene etter 1992.
Following the decision to allow the krone to float on 10 December 1992, the guidelines for monetary policy were revised.
Etter vedtaket om å la kronen flyte den 10. desember 1992, måtte retningslinjene for pengepolitikken formuleres på nytt.
Monetary policy was subsequently oriented towards exchange rate stability, but without stipulating a central rate with fluctuation margins.
Pengepolitikken ble da rettet inn mot å holde en stabil kronekurs, men uten at det ble definert en sentralkurs med svingningsmarginer.
This was formalised in guidelines set out in the Exchange Rate Regulation laid down by Royal Decree of 6 May 1994.
Dette ble formalisert i retningslinjene i valutakursforskrift som ble fastsatt i kongelig resolusjon 6. mai 1994.
If stabilisation policy is to have the intended effect, all components of policy must function effectively.
For at stabiliseringspolitikken skal virke etter sin hensikt, må alle deler av politikken fungere etter forutsetningene.
This has not been the case in the last three years.
Dette har ikke vært tilfelle de tre siste årene.
For several years, average annual growth rates and employment growth have been markedly higher in Norway than the average for the rest of Europe.
Norge har i flere år hatt en gjennomsnittlig årlig vekst som ligger langt høyere enn gjennomsnittet for resten av Europa, og en sterk vekst i sysselsettingen.
In part fuelled by the sharp expansion in petroleum investment, pressures built up in the economy, accompanied by growing labour shortages.
Hjulpet av blant annet en kraftig økning i oljeinvesteringene bygget det seg over tid opp et sterkt press i økonomien, med stor knapphet på arbeidskraft.
Following the currency crisis in autumn 1992, Norwegian interest rates rapidly fell to European levels.
Etter valutakrisen høsten 1992 kom norske renter relativt raskt ned mot europeisk nivå.
The interest rate level in Europe fell after the turmoil early in the 1990s.
Rentenivået i Europa var fallende etter all uroen tidlig på 1990-tallet.
As growth gradually picked up in Norway, the economy was stabilised by tightening fiscal policy.
Etter hvert som den økonomiske veksten i Norge tok seg opp, ble økonomien stabilisert med en strammere finanspolitikk.
In order to stabilise the krone exchange rate, Norges Bank reduced its key rates at the beginning of 1997 after the krone had appreciated markedly over a period.
For å stabilisere kronekursen satte Norges Bank ned renten rundt årsskiftet 1996/97 etter at kronen i en periode hadde styrket seg vesentlig.
Fiscal policy is an important instrument for smoothing fluctuations in the economy.
Finanspolitikken er et viktig virkemiddel for å utjevne svingninger i den økonomiske utviklingen.
However, it has proved difficult to prevent fiscal policy from being influenced by mood shifts that occur when the economy approaches a peak and memories of earlier recessions fade.
Det har imidlertid vist seg vanskelig å unngå at finanspolitikken er blitt påvirket av de stemningsskiftene som finner sted når økonomien når en moden fase i en oppgangskonjunktur og minnet om de tilbakelagte nedgangstider svinner hen.
Monetary policy shall provide a nominal anchor for economic developments.
Pengepolitikken skal gi et nominelt ankerfeste for den økonomiske utviklingen.
With exchange rate stability as the anchor, monetary policy may be pro-cyclical in periods.
Når vi har valgt stabil valutakurs som ankerfeste, kan pengepolitikken periodevis bli medsyklisk.
This may give rise to considerable challenges in terms of the Government's and the Storting's (Norwegian parliament) ability and will to maintain a firm fiscal stance.
Det kan stille store krav til regjeringens og Stortingets evne og vilje til å følge en fast linje i budsjettpolitikken.
Under a system designed to maintain exchange rate stability, it is important that the authorities actually manage to implement fiscal policy in such a way that pronounced and undesirable cyclical fluctuations do not occur.
I et system med stabil valutakurs er det viktig at myndighetene faktisk makter å gjennomføre finanspolitikken på en slik måte at det ikke oppstår store og uønskede konjunkturbevegelser i økonomien.
During the last cyclical upturn, fiscal policy has been relatively tight, but the tightening element became weaker as growth gained momentum.
I den siste høykonjunkturen har finanspolitikken gjennomgående vært relativt stram, men innstrammingen ble svakere etter hvert som veksten tok seg opp.
Fiscal policy should have been tighter in 1996, 1997 and 1998.
Finanspolitikken burde vært strammere i 1996, i 1997 og i 1998.
Another lesson from this period is that investment in the petroleum sector should be managed better in order to avoid fluctuations in the mainland economy.
Vi må også trekke den lærdom av erfaringene i denne perioden at investeringene i petroleumssektoren bør styres bedre for å unngå svingningene i fastlandsøkonomien.
One cannot expect the central government budget to be able to counter the shocks to the mainland economy originating from the wide fluctuations in demand from oil companies.
En kan ikke vente at statsbudsjettet skal makte å motvirke sjokkene som de store svingningene i etterspørselen fra oljeselskapene påfører fastlandsøkonomien.
Internal instability
Intern ustabilitet
Fiscal policy has not had a sufficient stabilising effect on the economy in recent years.
Finanspolitikken har ikke stabilisert den økonomiske utviklingen tilstrekkelig de siste årene.
This has given rise to a dilemma for the social partners involved in the income settlements.
Dette har stilt partene i inntektsoppgjørene overfor et dilemma.
Moderate wage settlements made a substantial contribution to achieving broad-based employment growth from 1992.
Moderate lønnsoppgjør bidro i vesentlig grad til å legge grunnlag for en bredt basert sysselsettingsvekst fra 1992.
Whereas 20 unemployed were competing for each vacancy at the employment offices in 1993, the ratio was reduced to a little more than 2 in 1998.
Mens det i 1993 var nærmere 20 arbeidsledige som konkurrerte om hver ledige stilling ved arbeidskontorene, var dette forholdstallet redusert til noe over 2 i 1998.
An increasingly tight labour market has led to rising wage growth.
Det stadig strammere arbeidsmarkedet har resultert i tiltakende lønnsvekst.
Last year's wage settlements resulted in a nominal wage growth of 6 per cent in 1998.
Fjorårets lønnsoppgjør medførte en nominell lønnsvekst i 1998 på 6 prosent.
Evidence suggests that wages in Norway rose by more than 71/2 per cent between the fourth quarter of 1997 and the fourth quarter of 1998.
Fra fjerde kvartal 1997 til fjerde kvartal 1998 økte trolig lønnsnivået i Norge med 7½ prosent.
In the local government sector, wage growth is set to top 9 per cent at the end of the year.
I kommunesektoren ser det ut til at lønnsveksten kom opp i over 9 prosent på slutten av året.
As pay increases became effective late in the year, the wage carry-over into 1999 (3-31/2 per cent) will be substantial.
Som følge av at store deler av lønnsveksten ble utbetalt sent på året blir det et kraftig lønnsoverheng inn i 1999 (3-3½ prosent).
Assuming normal wage drift - roughly 1-11/2 per cent - and moderate negotiated pay increases, wage growth may easily near 6 per cent this year.
Med antakelser om normal lønnsglidning – anslagsvis 1-1½ prosent – og moderate tarifftillegg kan lønnsveksten også i inneværende år lett komme opp mot 6 prosent.
Even if no negotiated pay increases are awarded, wage growth is not likely to be lower than 41/2-5 per cent in 1999 as a result of the substantial wage carry- over.
Selv om det ikke skulle bli gitt sentrale lønnstillegg, vil lønnsveksten neppe komme noe særlig under 4½ - 5 prosent i år som følge av det store lønnsoverhenget.
The wide wage growth differential against other countries will continue.
Differansen til lønnsveksten i utlandet blir fortsatt høy.
Wage growth in the euro area was about 1.7 per cent last year, and wage growth is expected to be about 21/2 per cent this year.
Lønnsveksten i euro-landene var om lag 1,7 prosent i fjor, og forventet lønnsvekst i inneværende år er om lag 2,5 prosent.
A wage settlement with no increase in wages in Norway will, however, contribute to curbing annualised wage growth by a substantial margin in the course of the year.
Et eventuelt "null-oppgjør" i Norge vil imidlertid bidra til at tolvmånedersveksten i lønnskostnadene avtar sterkt gjennom året.
High wage growth will reduce employment and thereby the risk of persistently high wage growth.
Høy lønnsvekst vil svekke sysselsettingen og dermed redusere risikoen for at den høye lønnsveksten varer ved.
Wider inflation differential against trading partners
Økt inflasjonsdifferanse mot handelspartnerne
The fall in import prices has been the main factor restraining the rise in prices.
Det er særlig prisutviklingen for importerte varer som har bidratt til å holde prisveksten nede.
The Asian crisis has probably had a dampening impact on international price inflation.
Krisen i de asiatiske landene har antakelig bidratt til å dempe prisveksten internasjonalt.
The direct effect of the crisis has been a fall in the prices of goods produced in Asian countries and the indirect effect has been a slowdown in global demand and intensified price competition across countries.
Dette har skjedd direkte via prisfall på varer produsert i asiatiske land og indirekte via lavere samlet etterspørsel i verdensøkonomien og økt priskonkurranse mellom landene.
As a result, commodity and producer prices have also fallen.
Derfor falt også råvarepriser og produsentpriser.
The widening of the inflation differential projected by Norges Bank has occurred as result of reduced inflation in other countries.
Den økningen i inflasjonsdifferansen som Norges Bank har ventet, har funnet sted ved at inflasjonen har falt i utlandet.
Services prices have shown the sharpest rise, moving up by as much as 7 per cent in 1998.
Den klart sterkeste prisveksten finner vi for enkelte tjenester, der prisene steg med hele 7 prosent i 1998.
The main explanatory factor is that the high level of wage growth has a greater impact on this sector as labour costs account for a substantial share of total costs.
Den viktigste forklaringen er at den høye lønnsveksten slår mye kraftigere ut i denne sektoren, fordi lønnskostnadene utgjør en betydelig andel av samlede kostnader.
The rise in the consumer price index is being restrained by subdued or zero import price inflation.
Veksten i konsumprisindeksen holdes nede av lav, eller ingen, prisvekst på importerte varer.
The Norwegian economy at a turning point
Vendepunkt i økonomien
The Norwegian economy continued to expand at a relatively strong pace in 1998, albeit somewhat more moderately than in previous years.
Norsk økonomi fortsatte å vokse relativt sterkt i 1998, men noe mindre enn i de foregående årene.
In Norges Bank's December Inflation Report, the central bank projected a period of slower growth.
I inflasjonsrapporten, som ble lagt fram rett før jul, ventet Norges Bank at norsk økonomi nå tar en vekstpause.
Several years of robust growth have contributed to high capacity utilisation.
Flere år med kraftig vekst har bidratt til at kapasitetsutnyttingen er blitt høy.
Labour shortages and high wage growth will have a dampening impact on growth in the years ahead.
Knapphet på arbeidskraft og den høye lønnsveksten vi nå har, vil bidra til å bremse veksten i årene fremover.
Forecasting is a challenging enterprise at a stage when the economy is nearing a turnaround.
Det er utfordrende å lage prognoser når en nærmer seg et konjunkturomslag.
It is difficult to pinpoint the timing and the amplitude of the turnaround.
Det er vanskelig å vite når omslaget kommer og hvor sterkt det blir.
However, evidence now suggests that Norway is entering a period of slightly weaker growth.
Det er imidlertid flere forhold som nå indikerer at vi vil gå inn i en periode med noe svakere vekst.
The international environment has led to slower growth in demand and lower prices on the world market.
Internasjonale forhold har bidratt til lavere etterspørsel og lavere priser på verdensmarkedet.
This is weakening profitability in the export sector in Norway.
Det svekker lønnsomheten i eksportnæringene i Norge.
Reduced earnings and higher interest rates will have a dampening effect on business investment.
Lavere inntjening og et høyere rentenivå vil samtidig dempe investeringene i næringslivet.
The extraordinary high level of oil investment recorded in recent years has been expected to fall for some time.The drop in oil prices may lead to more pronounced cyclical fluctuations.
Det har lenge ligget an til at oljeinvesteringene vil falle fra det ekstraordinært høye nivået de senere årene.
Restructuring, streamlining and cost cuts in the oil industry will also affect employment.
Omstilling, rasjonalisering og kostnadskutt i oljenæringen vil også ramme sysselsettingen.
The local government sector, where employment has increased sharply during this cyclical upturn, placed itself in a very difficult situation during the last income settlement.
Kommunene, hvor sysselsettingen har økt sterkt i denne oppgangskonjunkturen, stilte seg i en svært vanskelig stilling under det siste inntektsoppgjøret.
It now has to consolidate its financial position and employment growth in this sector is expected to show a marked slowdown.
De må nå konsolidere sin økonomi og veksten i kommunal sysselsetting vil trolig bli sterkt dempet.
There are already signs of a turnaround in the labour market.
Det er allerede tegn til at arbeidsmarkedet er nær et vendepunkt.
Unemployment is no longer falling and is expected to rise in the period ahead.
Arbeidsledigheten faller ikke lenger og vil trolig øke fremover.
The labour market is still tight, and Norges Bank projects weak growth in employment in 1999.
Arbeidsmarkedet er imidlertid fortsatt stramt, og Norges Bank anslår en svak vekst i sysselsettingen også i inneværende år.
The labour market will be equally tight during this year's wage negotiations as it was last year, but the outlook for employment is now less favourable.
Vi vil ha like stramt arbeidsmarked under årets inntektsoppgjør som i fjor, men utsiktene for sysselsettingen fremstår nok nå som vesentlig svakere.
Employment may fall somewhat from next year.
Sysselsettingen vil kunne falle noe fra og med neste år.
Unemployment was projected to rise to about 41/2 per cent in 2000 in the December Inflation Report.
I inflasjonsrapporten anslås ledigheten å stige til rundt 4½ prosent i 2000.
The financial position of households is much stronger.
Husholdningenes finansielle stilling er vesentlig bedre.
The enterprise sector is more solid, and the banks' core capital ratios are substantially higher.
Bedriftene er mer solide, og bankene har betydelig større kjernekapital.
Price and wage inflation was much more out of step with the situation in 1986 and 1987, with double-digit inflation.
Prisstigningen og kostnadsveksten var vesentlig mer ute av takt i 1986 og 1987 med tosifret prisstigning.
I am not saying this to trivialise the challenges at hand.
Jeg sier ikke dette for å bagatellisere de utfordringene vi nå står overfor.
It is always a challenge to formulate economic policy when faced with such a substantial decline in income alongside imbalances in the labour market.
Det er alltid krevende å utforme politikken når vi får et så stort inntektsbortfall og arbeidsmarkedet samtidig er i ubalanse.
Developments in the 1970s and 1980s showed that a higher rise in costs in Norway relative to other countries leads to a slacker labour market.
Erfaringene fra 1970-tallet og 1980-tallet var at en sterkere kostnadsvekst enn i andre land fører til et slakkere arbeidsmarked.
This will also be the case this time.
Det vil vi også få nå.
Pressures on the exchange rate of commodity-based economies
Press på valutakursene til råvarebaserte økonomier
There is a correlation between price inflation and the exchange rate.
Det er en gjensidig sammenheng mellom prisstigningen og utviklingen i valutakursen.
As mentioned, the exchange rate has a significant influence on prices and costs through its effect on import prices.
Som nevnt tidligere har kursutviklingen stor betydning for pris- og kostnadsveksten gjennom virkningen på importprisene.
Furthermore, a precondition for maintaining a stable exchange rate against European countries is that inflation in Norway is over time on a par with the inflation rate prevailing in these countries.
Samtidig vil en pris- og kostnadsvekst om lag på linje med utviklingen i andre europeiske land over tid være en forutsetning for å kunne holde en stabil valutakurs mot disse landene.
The high rise in costs in 1998 was probably the main factor that weakened confidence in the krone.
Den høye kostnadsveksten i 1998 bidro antakelig til å svekke tilliten til kronen.
International conditions also played a significant part.
Også internasjonale forhold bidro sterkt.
In 1998, the world economy was hit by the financial crisis in Asia, Russia and Brazil, falling commodity prices and widespread unrest in international financial markets.
1998 var preget av finansielle kriser i Asia, Russland og Brasil, fallende råvarepriser og generell uro på de internasjonale finansmarkedene.
The Asian crisis proved to be more serious and prolonged than envisaged, and the contagion effects were more severe than most observers had anticipated.
Asia-krisen ble kraftigere og mer langvarig enn ventet, og ringvirkningene ble langt større enn de fleste hadde trodd.
Weaker global demand contributed to a sharp fall in commodity prices, which in turn had a severe impact on commodity-based economies such as Norway, Canada, New Zealand and Australia.
Lavere etterspørsel i verdensøkonomien bidro til kraftig fall i råvareprisene, som igjen viste seg å få store konsekvenser for råvarebaserte økonomier som Norge, Canada, New Zealand og Australia.
For all these countries, the terms of trade worsened and exchange rates depreciated.
For alle disse landene ble bytteforholdet svekket og valutakursene falt.
The Asian crisis also made investors more cautious, with an outflow of investment from countries perceived as risky.
Krisen i Asia førte dessuten til at investorer ble mer forsiktige og trakk investeringene ut fra øvrige land som var forbundet med risiko.
After it became clear that Russia would not, in practice, be servicing its foreign debt, market participants became highly risk-averse.
Etter at det i august ble klart at Russland i praksis ikke kom til å betjene utenlandsgjelden sin, falt markedsaktørenes vilje til å ta risiko dramatisk.
The unrest spread to European financial markets and Norway.
Uroen spredde seg da også til de europeiske finansmarkedene og til Norge.
Investors fled to safe-haven countries such as Germany, the US and Switzerland, and the currencies of countries with less liquid and more volatile financial markets depreciated.
Investorene flyttet midlene sine til Tyskland, USA og Sveits, og valutaene i land med mindre likvide og mer volatile finansmarkeder ble svekket.
This included countries such as Norway and Sweden.
Dette gjaldt blant annet Norge og Sverige.
The Norwegian krone depreciated sharply from around 101 against the ECU index at the beginning of the year to 115 in October, or the weakest rate since the objective of exchange rate stability against the ECU was adopted.
Den norske kronen svekket seg kraftig fra et nivå rundt 101 mot ecu-indeksen ved inngangen av året til 115 i oktober, det svakeste nivået siden målet om å stabilisere kronen mot ecu ble innført.
Monetary policy in 1998
Pengepolitikken i 1998
Norges Bank responded to the sharp depreciation of the krone by raising its key rates in several steps in 1998.
Norges Bank svarte på den kraftige kronesvekkelsen ved å heve signalrentene flere ganger gjennom 1998.
These rates were first raised in March after the krone weakened in the first three months of the year from 101 to about 103.5 against the ECU index.
Rentene ble første gangen hevet i mars etter at kronekursen hadde svekket seg fra 101 til om lag 103,5 mot ecu-indeksen i løpet av årets tre første måneder.
The krone then appreciated slightly and stabilised for a period.
Kronekursen styrket seg deretter noe og stabiliserte seg i en periode.