natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As a result, financial institutions became highly reluctant to provide credit.
Det førte til at finansinstitusjoner ble meget tilbakeholdne med å låne ut penger.
This had a considerable impact on money market rates and gave rise to liquidity problems.
Det ga store utslag i rentene i pengemarkedet og det oppstod etter hvert likviditetsproblemer.
On 9 August and in the days ensuing, many central banks offered extra liquidity to the banking system to ensure the functioning of the money market.
Den 9. august og i dagene som fulgte gikk en rekke sentralbanker ut og tilbød ekstra likviditet til banksystemene for å sikre at pengemarkedene fungerte.
Norges Bank supplied liquidity to the Norwegian banking system through ordinary market operations on 9 August.
Norges Bank tilførte likviditet til det norske banksystemet gjennom ordinære markedsoperasjoner 9. august.
A few days later, the US Federal Reserve lowered its discount rate by 50 basis points.
Noen dager senere satte den amerikanske sentralbanken også ned renten på bankenes låneadgang i sentralbanken med et halvt prosentpoeng.
The turbulence led to a marked increase in risk premia in financial markets as investors fled to safer havens.
Uroen førte til en markert økning i risikopremiene i finansmarkedene etter hvert som investorene i økende grad søkte sikrere plasseringsalternativer.
The price of credit risk in terms of the price of credit default swaps (CDS) rose sharply for both banks and other companies, also in Norway.
Prisen for å påta seg kredittrisiko, gitt ved prisen på såkalte ”credit default swapper” (CDS), økte sterkt for både banker og andre selskaper, også i Norge.
As shown in the chart, the increase in the CDS price for DnB NOR was appreciably smaller than for an index of European banks, however.
Som vi ser av figuren var imidlertid økningen i CDS-prisen for DnB NOR betydelig mindre enn for en indeks av europeiske banker.
Such an increase in the price of risk in some financial market segments is not necessarily negative.
En økning i prisen på risiko i deler av finansmarkedet er ikke nødvendigvis uheldig.
A normalisation of risk premia in relation to the particularly low risk premia prevailing in recent years has its advantages.
En normalisering av risikopremiene i forhold til de særlig lave risikopremiene vi har sett de senere årene har fordeler.
But the adjustments seem to be marked by overshooting and considerable volatility.
Men tilpasningene synes å være preget av ”overshooting” og stor volatilitet.
We do not know how long the turbulence will last or what consequences will be for the real economy.
Vi vet ikke hvor lenge uroen vil vare, og heller ikke hvilke realøkonomiske konsekvenser den vil få.
So far the turbulence has not led to any major reassessments of the global growth outlook among most observers, although it seems obvious that it will have a negative effect.
Så langt har ikke uroen ført til vesentlige revurderinger av vekstutsiktene internasjonalt hos de fleste observatørene, selv om det synes klart at det vil ha en negativ effekt.
The turbulence has increased the risk that the problems that were initially linked to one segment of the US residential mortgage market will have consequences for the real economy in the US and the rest of the world.
Uroen har økt risikoen for at de problemene som i utgangspunktet var knyttet til en begrenset del av det amerikanske boliglånsmarkedet, får realøkonomiske konsekvenser for USA og resten av verden.
This has led to a fall in short-term interest rate expectations, particularly in the US.
Dette har ført til et fall i de kortsiktige renteforventningene, særlig i USA.
Interest rate expectations have also fallen somewhat in Norway.
Renteforventningene har falt noe også i Norge.
Developments in the krone exchange rate In recent weeks, developments in foreign exchange markets have also been marked by the turbulence.
Utviklingen i kronekursen Utviklingen i valutamarkedene de siste ukene har også vært preget av uroen.
For example, there has been a substantial reduction in carry trade, resulting in an appreciating tendency for low interest rate currencies and weakening tendency for high interest rate currencies.
Det har blant annet vært en markert reduksjon i omfanget av såkalt ”carry-trade”, det vil si at investorer låner i lavrentevalutaer og plasserer i valutaer med høyere avkastning.
An appreciation of the krone has in some periods occurred in tandem with higher oil prices and in other periods with lower oil prices.
En styrking av kronen har i enkelte perioder gått sammen med høyere oljepris, i andre perioder med lavere oljepris.
The krone appreciated when the interest rate differential against other countries was high in 2002, but as interest rates in Norway moved down to the level among trading partners, the value of the krone fell back.
Kronen styrket seg da rentedifferansen mot utlandet var høy i 2002, men etter hvert som rentene i Norge kom ned på handelspartnernes nivå, falt kronekursen tilbake.
In recent years, the actual interest rate differential against trading partners has been close to zero.
De siste årene har den faktiske rentedifferansen mot utlandet vært nær null.
Earlier analyses conducted at Norges Bank have shown that other factors, such as expected volatility among major international currencies and developments in US equity indices, may have been factors behind developments in the krone exchange rate, but the effects vary over time.
Tidligere analyser gjort i Norges Bank har vist at andre faktorer, som den forventede volatiliteten blant hovedvalutaene internasjonalt og utviklingen i amerikanske aksjeindekser, har kunnet bidra til å forklare utviklingen i kronekursen, men at effektene varierer over tid.
This reflects among other things shifts in exchange market themes.1
Dette avspeiler blant annet at temaene i valutamarkedene skifter.[1]
Shifting themes in exchange markets make it difficult to predict short- and medium-term exchange rate developments.
At temaene i valutamarkedene skifter, bidrar til at utviklingen i valutakursen på kort og mellomlang sikt er vanskelig å anslå.
The exchange rate projections in the monetary policy reports are based on the theory of uncovered interest rate parity.
I de pengepolitiske rapportene er anslagene for valutakursen basert på teorien om såkalt udekket renteparitet.
According to the theory, the return on financial investments will be the same irrespective of the currency involved.
Udekket renteparitet går ut på at avkastningen på finansielle plasseringer skal være den samme, uavhengig av hvilket land man plasserer i.
If Norwegian interest rates are higher than external interest rates over a period, the krone exchange rate must depreciate during that period or NOK-denominated investments generate an excess return.
Om norske renter i en periode er høyere enn utenlandske renter, må kronekursen i denne perioden svekke seg, ellers vil det gi meravkastning å sitte med norske kroner.
If the interest rate differential against other currencies is small, the exchange rate will remain stable.
Dersom rentedifferansen overfor utlandet er liten skal samtidig valutakursen holde seg stabil.
On the contrary, studies indicate that short-term movements in the exchange rate are best described by the random walk process.
Undersøkelser tyder tvert i mot på at utviklingen i valutakursen på kort sikt best kan beskrives med en såkalt "random walk" prosess.
This means that the best projection of the krone exchange rate tomorrow is that it will be the same as today.
Det betyr at det beste anslaget på kronekursen i morgen er at kursen blir den samme som i dag.
In the somewhat longer term, we still believe that monetary policy and the interest rate differential against other countries are important for developments in the exchange rate.
På noe lengre sikt tror vi likevel at pengepolitikken og rentedifferansen til utlandet er viktig for utviklingen i valutakursen.
But in the short run the krone fluctuates to some extent and not necessarily in line with the interest rate differential.
Men på kort sikt svinger kronekursen en del, og ikke nødvendigvis i tråd med rentedifferansen.
The chart shows the effective exchange rate for Norway and some other countries.
Figuren viser den effektive valutakursen for Norge og noen andre land.
Compared with the currencies of Switzerland, the UK and Sweden, the Norwegian krone does not fluctuate to any particular extent.
Sammenliknet med valutaene i Sveits, Storbritannia og Sverige svinger ikke norske kroner spesielt mye.
Compared with other commodity-exporting countries such as Canada, Australia and New Zealand the movements in the krone exchange rate have been modest.
Sammenligner vi med andre råvareeksporterende land, som Canada, Australia og New Zealand, fremstår bevegelsene vi har hatt i kronekursen som beskjedne.
If such movements are felt to be uncomfortable, hedging instruments can be used.
Om slike svingninger likevel føles ubehagelige, er det mulig å sikre seg.
The markets for the purchase and sale of currency for future delivery - the forward and options markets - have grown in recent years.
Markedene for kjøp og salg av valuta med levering på et fremtidig tidspunkt – termin- og opsjonsmarkedene – har vokst de siste årene.
A deeper market has reduced trading costs and it is easier to find counterparties.
Et dypere marked gir lavere handelskostnader, og det er enklere å finne motparter.
This has improved companies' possibilities for hedging against exchange rate risk.
Dette har gitt bedrifter bedre muligheter til å sikre seg mot valutakursrisiko.
Use of instruments that diminish the risk associated with floating exchange rates is also gaining ground in Norway.
Bruken av instrumenter som reduserer risikoen ved flytende valutakurs øker også i Norge.
The operational target of monetary policy in Norway is low and stable inflation.
Ifølge det operative målet for pengepolitikken skal Norges Bank sikte mot lav og stabil inflasjon.
Developments in the krone exchange rate are nonetheless important when Norges Bank sets the interest rate.
Utviklingen i kronekursen er likevel av betydning når Norges Bank setter renten.
Second, exchange rate changes have an impact on competitiveness in Norwegian business and industry and on market opportunities at home and abroad.
For det andre påvirker endringer i valutakursen konkurranseevnen til norsk næringsliv og avsetningsmulighetene ute og hjemme.
This affects the level of activity in the economy and, in turn, price and cost developments.
Dermed påvirkes aktivitetsnivået i økonomien, og i neste omgang pris- og kostnadsutviklingen.
In the period between Inflation Report 3/06, presented in November 2006, and Monetary Policy Report 1/07, presented in March this year, the krone appreciated more markedly than we had assumed.
I perioden mellom Inflasjonsrapport 3/06, som ble utgitt i november 2006, og Pengepolitisk rapport 1/07, som ble utgitt i mars i år, utviklet kronekursen seg noe sterkere enn vi la til grunn.
As a result, Monetary Policy Report 1/07 was based on the assumption that the krone would be somewhat stronger throughout the projection period.
Som en følge av dette forutsatte vi i Pengepolitisk rapport 1/07 at kronekursen ville være noe sterkere gjennom hele prognoseperioden.
The exchange rate assumption in Inflation Report 3/06 is shown by the broken blue line in the chart on the left, while the broken red line denotes the exchange rate assumption in Monetary Policy Report 1/07.
Kronekursforutsetningen i Inflasjonsrapport 3/06 er vist ved den stiplede blå linjen i figuren til venstre, mens den stiplede røde linjen er kronekursforutsetningen i Pengepolitisk rapport 1/07.
The isolated effect on the interest rate path of a stronger krone is illustrated in a box in Monetary Policy Report 1/07.
I en egen utdyping i Pengepolitisk rapport 1/07 illustrerte vi den isolerte effekten av den sterkere kronekursen på rentebanen.
As shown in the chart on the right, the stronger krone pointed to a somewhat lower path for the interest rate.
Som det fremgår av figuren til høyre, trakk den sterkere kronekursen i retning av en noe lavere rentebane.
Nonetheless, the interest rate path published in Monetary Policy Report 1/07 was higher than in Inflation Report 3/06.
Likevel var rentebanen som ble publisert i Pengepolitisk rapport 1/07 høyere enn rentebanen i Inflasjonsrapport 3/06.
The reason for this is that the prospect of stronger-than-expected growth in both Norway and among our trading partners pointed to a higher interest rate path.
Det skyldes at utsiktene til sterkere vekst enn ventet både i norsk økonomi og hos handelspartnerne trakk i retning av en høyere rentebane.
On balance, this had a greater impact on the interest rate path than a stronger krone.
Samlet sett hadde dette større effekt på rentebanen enn effekten av en sterkere krone.
Over time, however, the nominal exchange rate is not the main force.
Sett over tid er det likevel ikke den nominelle valutakursen som er den viktigste.
The most important influence on competitiveness in Norwegian business and industry and the purchasing power of the Norwegian krone is changes in the real exchange rate.
Det er utviklingen i realvalutakursen som betyr noe for konkurranseevnen til norsk næringsliv og kjøpekraften til norske kroner.
The real exchange rate can be measured in a number of ways, for example by consumer prices or labour costs in Norway relative to our trading partners measured in a common currency.
Realkursen kan måles på flere måter, for eksempel ved relative konsumpriser eller ved relative lønnskostnader mellom Norge og handelspartnerne regnet i felles valuta.
The real exchange rate has fluctuated widely over time and has deviated over longer periods considerably from the average level since 1970.
Realkursen har svingt mye over tid og har avveket betydelig fra gjennomsnittsnivået siden 1970 over lengre perioder.
The real exchange rate has nonetheless shown a tendency to revert to this level.
Det har likevel vært en tendens til at realkursen har vendt tilbake til dette nivået.
Over time, the exchange rate acts as a buffer in the global economy.
Over tid fungerer valutakursen som en støtpute i internasjonal økonomi.
When economic activity is high in one country, an appreciation of the country’s exchange rate will have a dampening effect.
Når den økonomiske aktiviteten er høy i et land, vil en styrking av landets valuta bidra til å dempe aktiviteten.
Conversely, when there is a need to stimulate the economy, a weaker exchange rate will boost growth.
Og omvendt, når det er behov for å stimulere økonomien, vil en svakere valutakurs bidra til vekst.
Over the past few years, the Norwegian real exchange rate, whether measured by relative labour costs or by relative consumer prices, has been stronger than the average since 1970, largely due to a stronger nominal exchange rate.
De siste årene har den norske realvalutakursen, både målt ved relative lønnskostnader og relative konsumpriser, vært sterkere enn gjennomsnittet siden 1970, mye på grunn av sterkere nominell valutakurs.
The corollary to these developments is the pronounced improvement in Norway’s terms of trade.
Motstykket til denne utviklingen er den kraftige bedringen i bytteforholdet overfor utlandet.
The strong rise in prices for oil and other Norwegian export products has contributed to the krone appreciation over the past few years.
Den sterke prisøkningen på olje og andre norske eksportprodukter har bidratt til styrkingen av kronen de siste årene.
The strong real krone exchange rate is therefore a result of Norway’s position as one of the nations that has benefited most from freer global trade and increased cross-border flows of capital, technology and labour.
Den sterke reelle kronekursen må derfor sees på som et resultat av at Norge er en av de nasjonene som har fått mest ut av den internasjonale utviklingen mot friere handel og økt utveksling av kapital, teknologi og arbeidskraft.
In this respect, the strong krone is a sign that the Norwegian economy is faring well.
Slik sett er den sterke kronekursen et tegn på at det går godt i norsk økonomi.
Views on the balance of risks
Synspunkter på risikobildet
Speech by Deputy Governor Jarle Bergo at a banking industry seminar on primary capital certificates, 13 September 2007.
Foredrag av visesentralbanksjef Jarle Bergo på bransjeseminar om grunnfondsbevis, 13. september 2007.
Charts in pdf-format (105 kB)
Figurer i pdf-format (106 kB)
The address is based on the assessments presented at Norges Bank’s press conference following the Executive Board’s monetary policy meeting on 15 August, Financial Stability Report 1/07 and on previous speeches.
Foredraget bygger på vurderingene gitt på Norges Banks pressekonferanse etter rentemøtet i hovedstyret 15. august, rapporten Finansiell stabilitet 1/07 og tidligere foredrag.
Thank you for inviting me to this seminar on primary capital certificates to give an introductory speech on developments in the banking industry and the balance of risks.
Takk for invitasjonen til dette bransjeseminaret om grunnfondsbevis for å innlede om utviklingstrekk i banknæringen og risikobildet.
As we all know, there is a strong global focus on financial institutions and financial markets at present, with frequent use of words such as "turbulence", "problem" and "crisis".
Det er som vi alle vet et sterkt fokus på finansinstitusjoner og finansmarkeder internasjonalt nå, med hyppig bruk av ord som "uro", "problem" og "krise".
First, however, I will give a brief review of the economic situation in Norway and how this has affected the banking industry.
Først skal jeg imidlertid raskt gå gjennom den økonomiske situasjonen i Norge og hvordan denne har påvirket banknæringen.
The Norwegian economy and the financial sector The Norwegian economy is now in a cyclical upturn.
Norsk økonomi og finansnæringen Norsk økonomi er nå inne i en høykonjunktur.
In the first half of the year, annualised growth was close to 6 per cent, and even if GDP growth in the third and fourth quarters should be zero, annual growth will be well over 4 per cent.
I første halvår var veksten på årsbasis nær 6 prosent, og selv om BNP-veksten i tredje og fjerde kvartal skulle bli lik null, vil årsveksten bli godt over 4 prosent.
As the chart shows, a four-year period of such strong growth has not been seen since 1971.
Som figuren viser, har det ikke vært fire år på rad med så sterkt vekst i perioden tilbake til 1971.
After hovering around 1-1½ per cent over a longer period, the year-on-year rise in the CPI-ATE was 1.8 per cent in August.
Etter å ha ligget i området 1 - 1½ prosent over lengre tid, var tolvmånedersveksten i KPI-JAE 1,8 prosent i august.
Other measures of underlying inflation show approximately the same rise in prices.
Andre mål på underliggende inflasjon viser om lag den samme veksten.
This is because electricity prices have been substantially lower this year than last year.
Det skyldes at strømprisene har vært vesentlig lavere i år enn i fjor.
There are a number of reasons why inflation has been low in an environment of high economic growth.
Det er flere årsaker til at høy økonomisk vekst har kunnet gå hånd i hånd med lav inflasjon.
First: Norway’s terms of trade have improved.
For det første: Norges bytteforhold til utlandet har bedret seg.
Prices for export goods such as oil and gas, freight, fish, industrial commodities and engineering products have increased considerably.
Prisene på eksportvarer som olje og gass, frakt, fisk, industrielle råvarer og verkstedsprodukter har steget markert.
At the same time, Norwegian importers have been able to shift demand to new markets in central Europe and Asia, which has led to a fall in prices for many imported consumer goods.
Norske importører har samtidig kunnet vri etterspørselen mot nye markeder i Sentral-Europa og Asia, og dette har bidratt til prisfall på mange importerte konsumvarer.
This has resulted in a vigorous rise in Norway's disposable income.
Det har gitt en kraftig økning i Norges disponible inntekt.
Even excluding oil, there has been a marked improvement.
Også uten olje er det en markert bedring.
Second: An ample supply of labour has boosted output growth.
For det andre: God tilgang på arbeidskraft har vært viktig for produksjonsveksten.
At the same time, this has enabled Norwegian companies to be bolder in accepting new assignments and making investments, in the knowledge that they can procure labour throughout Europe.
Norske virksomheter har samtidig kunnet være mer dristige i å påta seg nye oppdrag og å investere, i visshet om at de kan hente arbeidskraft fra hele Europa.
Third: The Norwegian business sector has been quick to adopt new technology and to reap the benefits.
For det tredje: Norsk næringsliv har vært flinke til å ta i bruk ny teknologi og å hente ut gevinstene.
In comparison with other countries, productivity gains in service sectors stand out in particular.
Når vi sammenlikner med andre land, er det særlig utviklingen i produktiviteten i tjenesteytende næringer som skiller seg ut.
On balance, these factors have contributed to the economy’s high capacity for growth.
Samlet sett har disse forholdene bidratt til at vekstevnen i økonomien har vært høy.
But strong activity growth has now resulted in a high level of capacity utilisation.
Men den sterke veksten i aktiviteten har nå ført til at kapasitetsutnyttingen er kommet opp på et høyt nivå.
Shortages of labour and other factor inputs have been reported.
Det rapporteres om knapphet på både arbeidskraft og andre innsatsfaktorer.
This may curb growth in the Norwegian economy and lead to higher wage and cost inflation.
Det vil kunne dempe veksten i norsk økonomi og føre til høyere lønns- og kostnadsvekst.
Inflation is expected to pick up ahead.
Vi venter at inflasjonen vil ta seg opp fremover.
The upturn has also benefited the financial industry.
Finansnæringen har også nytt godt av de gode tidene.
Strong economic expansion has pushed up an already high level of lending growth.
Høykonjunkturen har bidratt til å øke en allerede høy utlånsvekst.
As a result, total assets in Norwegian banks and mortgage companies have risen sharply over the past decade.
Det har ført til at forvaltningskapitalen i norske banker og kredittforetak har steget kraftig det siste tiåret.
Growth in lending to households has been high since 2000, but growth in corporate lending showed a sharp rise towards the end of 2005.
Veksten i husholdningenes gjeld har vært høy siden 2000, mens foretakenes gjeldsvekst skjøt fart mot slutten av 2005.
Profitability in the financial industry in Norway has been high.
Lønnsomheten i finansnæringen i Norge har vært god.
What is the outlook ahead?
Hvordan er utsiktene fremover?
Will strong growth continue?
Vil den raske veksten fortsette?
The strong rate of growth we have witnessed in the past few years is not sustainable over time.
Den sterke veksten vi har opplevd de siste årene, er ikke opprettholdbar over tid.
Capacity utilisation is very high with labour shortages in many sectors.
Vi har en svært høy kapasitetsutnytting med knapphet på arbeidskraft i mange sektorer.
Monetary policy must be oriented to bringing inflation up to target while avoiding an overheating of the real economy.
Pengepolitikken må innrettes slik at vi bringer inflasjonen opp mot målet samtidig som vi unngår en overoppheting i realøkonomien.
The scenario ahead, then, is a continued upward adjustment of the interest rate while curbing the high rate of economic growth.
Bildet fremover er altså en fortsatt oppjustering av renten mens veksttakten i økonomien dempes.
It is likely that credit growth will gradually slow, and this may also pose challenges for banks.
Det er grunn til å tro at kredittveksten etter hvert kommer ned.
I will return to this later.
Jeg skal komme tilbake til dette senere.
Risks to financial stability in Norway In Norges Bank’s most recent Financial Stability report, published in June, we concluded that the overall outlook for financial stability was satisfactory.
Risikofaktorer for finansiell stabilitet i Norge I Norges Banks siste finansielle stabilitetsrapport fra juni, konkluderte vi med at utsiktene for finansiell stabilitet samlet sett var tilfredsstillende.
We nonetheless highlighted a number of factors that might constitute a risk.
Vi pekte likevel på flere forhold som kunne utgjøre en risiko.