natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Bonds with this type of credit rating are often referred to as "investment grade" bonds or bonds with medium to low credit risk.
Obligasjoner med en slik kredittvurdering omtales gjerne som "investment grade" obligasjoner, eller obligasjoner med middels til lav kredittrisiko.
In this submission we will use the term "non-government-guaranteed bonds" to refer to all types of bonds that are not government bonds issued in the country's local currency and that are not included in the Petroleum Fund's benchmark index.
I dette brevet benyttes betegnelsen "ikke-statsgaranterte obligasjoner" om alle typer obligasjoner som ikke er statsobligasjoner utstedt i hjemlandets valuta, og som ikke inngår i Petroleumfondets referanseindeks.
The term will also include bonds issued by international organisations, companies with a government guarantee and government bonds issued in another country's currency.
Begrepet vil også omfatte obligasjoner utstedt av internasjonale organisasjoner, selskaper med statsgaranti, og obligasjoner utstedt av stater i annet enn hjemlandets valuta.
Therefore, the term "non-government-guaranteed bonds" does not fully cover this universe.
Betegnelsen "ikke-statsgaranterte obligasjoner" er derfor ikke fullt ut dekkende for dette universet.
In this submission, the term "bond market" is defined as bonds with more than a certain minimum amount outstanding in the market.
I notatet vil "obligasjonsmarkedet" defineres som obligasjoner med utestående beløp i markedet over en viss minstestørrelse.
Issuers must have a credit rating of Baa/BBB or better from the large international rating companies.
Utstederne av obligasjonene må ha en kredittrating fra de store internasjonale kredittratingselskapene på Baa/BBB eller bedre.
Bonds with only a small outstanding amount, private placements and bonds issued by enterprises with a rating lower than Baa/BBB will therefore be excluded.2
Obligasjoner med kun et mindre utestående beløp, obligasjoner som er rettet direkte mot èn investor eller en gruppe investorer ("private placements") og obligasjoner utstedt av foretak med lavere rating enn Baa/BBB holdes derfor utenfor2.
When the guidelines for the Government Petroleum Fund were expanded in the autumn of 1997 to include investments in equities, the existing benchmark for bonds (Salomon Smith Barney World Government Bond indices) remained unchanged.
Da retningslinjene for Petroleumsfondet ble utvidet høsten 1997 til å omfatte aksjeinvesteringer, ble daværende referanseindeks for obligasjoner (Salomon Smith Barney's statsobligasjonsindekser) videreført.
Norges Bank has stressed that it would not invest in corporate bonds until it had established satisfactory systems for assessing and measuring credit risk.
Det har vært presisert fra Norges Banks side at en ikke ville investere i private selskapsobligasjoner før en hadde tilfredsstillende systemer for vurdering og måling av kredittrisiko på plass.
The Ministry of Finance has endorsed this policy.
Finansdepartementet har gitt sin tilslutning til dette.
Until now, it has been necessary to concentrate available resources on high priority tasks, such as developing an organisation that is capable of handling current investments and the management of large amounts in the international equity markets.
Fram til nå har det vært nødvendig å konsentrere tilgjengelige ressurser omkring høyere prioriterte oppgaver, bl.a. knyttet til å utvikle en organisasjon som kunne håndtere løpende investeringer og forvaltning av store beløp i de internasjonale aksjemarkedene.
Expanding the Government Petroleum Fund's benchmark to include all types of bonds within the investment universe may be of interest for a number of reasons:
Det er flere grunner til at det kan være aktuelt å vurdere en utvidelse av referanseindeksen for Petroleumsfondet til å omfatte alle typer obligasjoner innenfor investeringsuniverset:
The benchmark will be more representative of the Fund's investment opportunities.
Referanseindeksen blir mer representativ for de investeringsmuligheter fondet har.
Based on the Fund's universe, the current benchmark represents a good 27% of the investment universe in the US and a good 60% in Europe.
Hvis fondets investeringsunivers legges til grunn, representerer dagens referanseindeks vel 27 % av investeringsuniverset i USA, og vel 60 % i Europa.
In Japan, government bonds dominate the market.3
I Japan utgjør uansett statsobligasjoner en dominerende andel av markedet3.
The expected long-term return on the benchmark will be somewhat higher if it is expanded.
Referanseindeksens forventede langsiktige avkastning vil bli noe høyere hvis den utvides.
This is explained below.
Dette utdypes nedenfor.
Developments in the public sector's outstanding debt (not including Japan) indicate that government bonds will account for a steadily smaller share of bond markets in the future.
Utviklingen i det offentliges utestående gjeld (utenfor Japan) tyder på at statsobligasjoner vil utgjøre en stadig mindre andel av obligasjonsmarkedene i årene fremover.
The OECD estimates that gross public debt as a share of GDP will decline during the next few years throughout the OECD area, with Japan representing the exception.
OECD anslår at offentlig bruttogjeld som andel av BNP vil synke de kommende år innenfor hele OECD-området, med et klart unntak for Japan.
Public debt will not contract as much as suggested in the OECD's reference scenario if the US tax cuts that are proposed for 2002-2006 are implemented.
De skattelettelser som er foreslått i USA i perioden 2002-06, vil, dersom de blir gjennomført, føre til at den offentlig gjelden ikke faller like mye som illustrert i OECD's referansescenario.
Expected excess return and risk associated with investments in non-government-guaranteed bonds
Forventet meravkastning og risiko ved investering i ikke-statsgaranterte obligasjoner
The excess return from investing in non-government-guaranteed bonds relative to government bonds will be discussed in this section.
I dette kapittelet vil meravkastningen ved å investere i ikke-statsgaranterte obligasjoner relativt til statsobligasjoner diskuteres.
One might ask whether equities should be discussed as an investment alternative in this connection.
Det kan reises spørsmål om aksjer som investeringsalternativ burde vært drøftet i den sammenheng.
Although non-government-guaranteed bonds generate a somewhat higher expected return than government bonds, the expected excess return from investing in equities is considerably higher.
Selv om ikke-statsgaranterte obligasjoner gir en noe høyere forventet avkastning enn statsobligasjoner, vil forventet meravkastning ved å investere i aksjer være betydelig høyere.
Reference is made to the submission that discusses the consequences for expected return and risk if changes are made in the Government Petroleum Fund's equity allocation.
Det vises forøvrig til eget brev hvor konsekvenser for forventet avkastning og risiko ved en endret aksjeandel er diskutert nærmere.
Constructing an optimal portfolio requires a decision about acceptable risk.
Når en skal velge en optimal sammensetning av en portefølje, må man også ta stilling til hvilken risiko man aksepterer.
Risk may be defined as the uncertainty of an estimate for expected future return or the probability that a return that will fall below a lower limit over a given period (shortfall risk).
Risiko kan defineres både som usikkerheten til et anslag på forventet fremtidig avkastning, eller som sannsynligheten for at avkastningen over en gitt periode faller under en viss nedre grense (nedsiderisiko).
Risk depends on the volatility of the individual asset classes and the correlation between them.
Risikoen avhenger av hvor volatile de enkelte aktivaklassene er, og av korrelasjonen mellom dem.
Shortfall risk also depends on expected return.
Nedsiderisiko avhenger også av forventet avkastning.
The correlation between government bonds and non-government-guaranteed bonds with middle to low credit risk (BBB or better) has traditionally been very high.
Korrelasjonen mellom statsobligasjoner og ikke-statsgaranterte obligasjoner med middels til lav kredittrisiko (BBB eller bedre) har tradisjonelt vært svært høy.
In the US, the correlation coefficient between monthly returns on government bonds and other segments of the bond market during the period 1990-2000 was around 0.9.
I USA er korrelasjonskoeffisienten mellom den månedlige avkastningen på statsobligasjoner og øvrige segmenter i obligasjonsmarkedet i perioden 1990-2000 rundt 0,9.
Changes in general interest rate levels affect prices on both government bonds and non-government-guaranteed bonds.
Når det generelle rentenivået endres, vil prisene både på statsobligasjoner og ikke-statsgaranterte obligasjoner påvirkes.
Price changes depend primarily on the bond's interest rate sensitivity, or modified duration, and not on whether the bond has a government guarantee.
Hvor stor denne prisendringen er, avhenger i hovedsak av den enkelte obligasjons rentesensitivitet, eller modifiserte durasjon, ikke av hvorvidt obligasjonen er statsgarantert eller ikke.
The high correlation between two types of bonds indicates that general factors are decisive for total returns in both segments.
Når korrelasjonen mellom statsobligasjoner og ikke-statsobligasjoner er så høy, er det altså et uttrykk for at det er generelle faktorer som er avgjørende for totalavkastningen på begge obligasjonssegmenter.
The excess return, which depends on factors that only affect non-government-guaranteed bonds, accounts for a limited portion of the total return on these bonds.
Differanseavkastningen (meravkastningen), som avhenger av faktorer som kun påvirker ikke-statsgaranterte obligasjoner utgjør en begrenset del av totalavkastningen på disse obligasjonene.
The correlation between bonds in general and equities is far lower but also varies greatly over time.
Korrelasjonen mellom obligasjoner generelt og aksjer er langt lavere, men også sterkt varierende over tid.
Assuming that the figures above are representative, the equity allocation alone should not significantly affect the optimal composition of the fixed income portfolio.
Gitt at tallene overfor anses representative, bør ikke aksjeandelen i seg selv påvirke den optimale sammensetning av obligasjonsporteføljen i vesentlig grad.
It follows from this that changing the spread between government bonds and non-government-guaranteed bonds (within the "investment grade" range) will have minor impact on the portfolio's total risk.
Det følger av dette at det å endre fordelingen mellom statsgaranterte og ikke-statsgaranterte obligasjoner (innenfor "investment grade") vil få kun mindre konsekvenser for porteføljens totale risiko.
Changing the allocation between government bonds or private bonds and equities will have greater anticipated consequences for overall risk.
Å endre fordelingen mellom henholdsvis statsobligasjoner eller private obligasjoner og aksjer vil få større forventede konsekvenser for totalrisikoen.
Non-government-guaranteed bonds will be priced so that the yield to maturity is higher than on government bonds with the same maturity.
Når man investerer i ikke-statsgaranterte obligasjoner, vil disse være priset slik at den effektive renten til forfall er høyere enn på en statsobligasjon med samme tid til forfall.
The yield differential may be seen as compensation to the investor for the extra risk involved in investing in an instrument with no government guarantee.
Denne renteforskjellen kan ses på som en kompensasjon for ekstra risiko som investoren påtar seg ved investering i ikke-statsgaranterte obligasjoner.
Some of this is compensation for expected losses in the future.
Noe av dette er en kompensasjon for forventede tap i fremtiden.
If the average investor were indifferent to risk as long as the expected return was the same, the yield differential between government bonds and non-government-guaranteed bonds would only have covered these expected losses.
Hvis den gjennomsnittlige investor var indifferent mellom investeringer med forskjellig grad av (kreditt)risiko så lenge forventet avkastning var den samme, ville renteforskjellen mellom statsobligasjoner og ikke-statsgaranterte obligasjoner kun dekket disse forventede tapene.
But since investors are normally risk averse, the risk premium inherent in the yield differential will be greater than this.
Men siden investorene normalt er risikoaverse, vil risikopremien som ligger i renteforskjellen, være større enn dette.
The rest of the risk premium represents an expected excess return to the investor for investing in more risky, and somewhat less liquid bonds.
Den resterende delen av risikopremien representerer en forventet meravkastning som investoren mottar for å investere i mer risikable og noe mindre likvide obligasjoner.
In the event of insolvency, lenders will receive some of their claims from the estate, but some of the claims will be lost.
Ved konkurs vil långiverne få tilbakebetalt noe av fordringene fra konkursboet, mens noe av fordringene går tapt.
In the universe comprised of corporate bonds with a BBB rating or better, the loss will be very limited.
Innenfor det universet som utgjøres av selskapsobligasjoner med BBB-rating eller bedre, vil dette tapet være svært begrenset.
Since a credit rating is the market's best estimate of actual credit risk, a downgrading will lead to a price fall on the company's bonds.
Fordi kredittrating er det beste estimatet markedet har på faktisk kredittrisiko, vil en nedgradering føre til at prisen på selskapets obligasjoner synker.
Similarly, an upgrading will push prices up.
Tilsvarende vil en oppgradering føre til at prisen stiger.
Experience shows that within the universe of companies with BBB ratings or better and an average rating around AA/A, more companies will be downgraded than upgraded.
Innenfor universet av selskaper med BBB-rating og bedre, og med en gjennomsnittsrating rundt AA/A, vil erfaringsvis flere selskaper nedgraderes enn oppgraderes.
When investors purchase a portfolio that reflects the universe and assume that they will maintain their investment in such a portfolio in the future, they must expect a loss in returns related to government bonds due to the uneven distribution of future changes in ratings.
Når investorene kjøper en portefølje som gjenspeiler universet, og forutsetter å være investert i en slik portefølje også i fremtiden, må investoren forvente et avkastningstap i forhold til statsobligasjoner som følge av denne skjevheten i fordelingen over fremtidige ratingendringer.
The annual average excess return on corporate bonds in the US during the period 1989-976 was 0.5 percentage point.
Den årlige gjennomsnittlige meravkastningen på private selskapsobligasjoner i USA i perioden 1989-976 har vært 0,5 %-poeng.
During the 1990s as a whole, excess return has been lower.
I 90-tallet som helhet, har meravkastningen vært lavere enn dette.
During the period 1998-2000, corporate bonds have yielded lower returns than government bonds.
I perioden 1998-2000 har private selskapsobligasjoner gitt lavere avkastning enn statsobligasjoner.
The yield differential between government bonds and other bonds has widened due in part to the US government's substantial buy-back of government bonds.
Renteforskjellene mellom statsobligasjoner og øvrige obligasjoner har økt, blant annet som følge av større gjenkjøp av statsobligasjoner fra de amerikanske myndigheters side.
Viewed over a longer period, 1920-1999, long-term corporate bonds have generated 0.7 percentage point higher returns than comparable government bonds.7
Sett over en lengre periode, perioden 1920-99, har selskapsobligasjoner med lang tid til forfall gitt 0,7 %-poeng høyere avkastning enn tilsvarende statsobligasjoner7.
One of the agencies, the Government National Mortgage Association (Ginnie Mae) provides an explicit government guarantee.
En av institusjonene, Government National Mortgage Association (Ginnie Mae) er eksplisitt statsgarantert.
The other two agencies are the Federal National Mortgage Association (Fannie Mae) and the Federal Home Loan Mortgage Corporation (Freddie Mac).
De to øvrige institusjonene er Federal National Mortgage Association (Fannie Mae ) og Federal Home Loan Mortgage Corporation (Freddie Mac).
These do not have explicit government guarantees.
Disse er ikke eksplisitt statsgarantert.
Due to these agencies' important and special role in meeting the political objectives of housing policy, political support is nevertheless assumed to be strong.
På grunn av den viktige og spesielle rolle disse institusjonene har i oppfyllelsen av politiske mål innen boligpolitikken, antas det likevel at den politiske støtte til institusjonene er sterk.
Both agencies have a Aaa/AAA rating from Moody's and Standard & Poor's.
Begge institusjonene har en Aaa/AAA-rating fra Moody's og Standard&Poor's.
Therefore, the agencies' credit rating must be regarded as very good.
Institusjonenes kredittverdighet må derfor betraktes som svært god.
The yield differential between mortgage-backed securities and government bonds is therefore the result of factors other than compensation for credit risk.
Renteforskjellene mellom verdipapiriserte boliglån og statsobligasjoner har derfor primært andre årsaker enn kompensasjon for kredittrisiko.
The expected excess return on mortgage-backed securities compared with government bonds will be lower than the observed yield differential.
Også når det gjelder verdipapiriserte boliglån, vil forventet meravkastning i forhold til statsobligasjoner være lavere enn den observerte renteforskjellen.
The most important reason for this is homeowners' prepayment option.
Den viktigste årsaken til dette er boligeiernes rett til å betale tilbake boliglånet hurtigere enn hva betalingsplanen tilsier.
Homeowners must be expected to use this option to their advantage.
Dette er en opsjon som boligeierne må forventes å utnytte til sin fordel.
When interest rates fall, they will apply to refinance their loans at a lower interest rate.
Når rentenivået faller vil de søke å refinansiere sine boliglån til en lavere rente.
Investors must then relinquish a current cash flow in cases where the running yield is higher than the market rate.
Investorene må da oppgi en løpende kontantstrøm hvor den effektive renten er høyere enn markedsrenten.
This option has a value for homeowners.
Denne opsjonen har derfor en verdi for boligeierne.
Compensation for this will be part of the yield differential.
En kompensasjon for dette ville være en del av renteforskjellen.
In addition, there will also be compensation for somewhat lower liquidity in the market.
I tillegg vil det også være en kompensasjon for noe lavere likviditetsgrad.
When investors assess instruments of this kind, they are dependent on advanced models that can simulate future refinancing tendencies among homeowners.
Når investorer vurderer slike instrumenter, er de avhengige av avanserte modellverktøy som kan simulere fremtidig refinansieringstilbøyelighet hos boligeierne.
This is necessary in order to be able to price the implicit option and to estimate the bond's duration.
Dette er nødvendig både for å kunne prise den implisitte opsjonen og anslå durasjonen på obligasjonene.
It has been argued that existing models have underestimated refinancing tendencies and thus also overestimated the duration in a period with falling interest rate trends (second half of the 1990s).
Det er argumentert for at de tilgjengelige modellene har undervurdert refinansieringstilbøyeligheten og dermed også overvurdert durasjonen i en periode med trendmessig fallende renter (2.halvdel av 90-tallet).
As a result, the excess return from investing in mortgage-backed securities has been lower than what the option-adjusted yield differential would indicate.
Det har resultert i at meravkastningen ved å investere i verdipapiriserte boliglån har vært lavere enn hva den opsjonsjusterte renteforskjellen burde tilsi.
During the period 1989-1997, a market-weighted portfolio of mortgage-backed securities has outperformed a government bond portfolio with the same (assumed) duration by about 0.3 percentage point.
I perioden 1989-1997 har meravkastningen på en markedsvektet portefølje av verdipapiriserte boliglån sammenlignet med en statsobligasjonsportefølje med samme (antatte) durasjon vært omlag 0,3 %-poeng.
The excess return must be seen as a compensation for uncertainty (investors have a preference for secure cash flows compared with insecure cash flows, even if the actual option has been priced fairly) and for the extra administration connected with handling uncertain and incidental cash flows.
Meravkastningen må ses som en kompensasjon for usikkerhet (investorene foretrekker sikre kontantstrømmer fremfor usikre, selv om selve opsjonen er priset rettferdig), og for det administrative merarbeidet knyttet til å håndtere usikre og tilfeldige kontantstrømmer.
If incorrect modelling of refinancing tendencies does not have the same negative effect in the future as during the period referred to above, the expected excess return will be higher than this.
I den grad en eventuell feilmodellering av refinansieringstilbøyelighet ikke slår ut like negativt i fremtiden som i den refererte periode, vil forventet meravkastning være høyere enn dette.
The three large federal agencies in the US also issue ordinary bonds.
De tre store føderale kredittinstitusjonene i USA utsteder også ordinære obligasjoner.
This bond segment has outperformed government bonds during the period 1989-97 by about 0.3 percentage point.
Dette obligasjonssegmentet har hatt en meravkastning sammenlignet med statsobligasjoner i perioden 1989-97 på omlag 0,3 %-poeng.
In Europe and Japan, performance series for broad portfolios comprising non-government-guaranteed bonds are very short.
I Europa og Japan er historien til avkastningsserier for brede porteføljer med ikke-statsgaranterte obligasjoner svært kort.
In Japan, non-government-guaranteed bonds account for a very limited share of the bond market.
I Japan utgjør ikke-statsgaranterte obligasjoner kun en svært begrenset andel av obligasjonsmarkedet.
Assuming that individual segment weights in each region do not deviate appreciably from market weights, differences in return between Japan's bond segments will have little influence on the benchmark portfolio's overall return.
Avkastningsforskjeller mellom obligasjonssegmentene her vil derfor ha liten innflytelse på referanseindeksens totalavkastning, gitt at vektene til de enkelte segmentene i hver region ikke avviker sterkt fra markedsvektene.
Non-government-guaranteed bonds issued by international organisations and other bodies with the highest credit ratings (AAA and AA) represent a larger portion of this market segment in Europe than in the US.
I Europa er en større andel av ikke-statsgaranterte obligasjoner utstedt av internasjonale organisasjoner og andre enheter med høyeste kredittverdighet (AAA og AA) enn hva som er tilfelle i USA.
The expected excess return on a market-weighted portfolio of non-government-guaranteed bonds will therefore be lower in Europe than in the US.
Forventet meravkastning på en markedsvektet portefølje av ikke-statsgaranterte obligasjoner vil derfor være lavere i Europa enn i USA.
In the long term, it is likely that the bond market in Europe will become a more important source of financing for European enterprises (outside the financial sector) than it has been.
På sikt er det grunn til å forvente at obligasjonsmarkedet i Europa vil bli en viktigere finansieringskilde for europeiske bedrifter (utenom finanssektoren) enn hva det har vært.
This will increase the expected return and improve the diversification properties of a market-weighted portfolio of non-government-guaranteed bonds in Europe.
Det vil øke den forventede avkastningen og forbedre diversifikasjonsegenskapene til en markedsvektet portefølje av ikke-statsgaranterte obligasjoner i Europa.
The benchmark portfolios for the bond markets are changed once a month.
De tilgjengelige referanseindeksene for obligasjonsmarkedene endres fra indeksleverandørenes side èn gang pr. måned.
New bonds are added and bonds with less than one year to maturity are removed.
Nye obligasjoner legges inn i indeksen, og obligasjoner med mindre enn ett år til forfall tas ut.