natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Some central banks place emphasis on the uncertainty of economic estimates, pointing out that this may make them more misleading than instructive.
Enkelte sentralbanker legger vekt på at økonomiske anslag er usikre, og at de derfor kan bli mer villedende enn veiledende.
Institutional framework conditions also influence the forecasts at a detailed level.
Institusjonelle rammebetingelser påvirker også detaljnivået i prognosene.
In countries where a decision-making body presents forecasts, each member may have his/her own individual forecast for both developments in the real economy and inflation.
I land hvor et beslutningsorgan legger frem prognoser, vil hver og en av medlemmene kunne ha sitt særskilte anslag for utviklingen i både realøkonomi og inflasjonen.
At the same time, the body must present a single estimate for price inflation - and developments in the real economy - based on the members' best collective evaluation.
Samtidig skal de presentere ett anslag for prisvekst og realøkonomisk utvikling basert på beste kollektive vurdering, jf.
Such is the case with the Bank of England.
Bank of England.
If the members have very different views regarding economic developments, projections for economic variables will lose much of their informational content.
Dersom medlemmene har svært ulike oppfatninger om den økonomiske utviklingen, vil anslag på økonomiske størrelser miste mye av sitt informasjonsinnhold.
Under framework conditions of this nature, it will not be very fruitful to provide detailed estimates of the various demand components in the economy.
Under slike rammebetingelser blir det lite fruktbart å gi detaljerte anslag på de ulike etterspørselskomponentene i økonomien.
In some cases, the inflation projection itself may lose some of its informational value.
Også selve inflasjonsanslaget kan i noen tilfeller miste noe av sin informasjonsverdi.
In the UK, there is at times greater interest for the uncertainty surrounding the projection, illustrated by the fan charts, and in the minutes of the monetary policy meetings, than in the inflation report and the actual inflation projection.
I Storbritannia er det tidvis større interesse for usikkerheten rundt anslaget, illustrert ved den nevnte viften og for referatene fra rentemøtene, enn for inflasjonsrapporten og selve prisanslaget.
Detailed projections may increase the possibility of checking the consistency of projections over time.
Detaljerte anslag kan gi bedre mulighet til å sjekke konsistensen i anslagene over tid.
They also provide a basis for evaluating whether short-term indicators are in line with the developments expected by the central bank.
Det gir også holdepunkter for å vurdere om korttidsindikatorene er i samsvar med den utvikling sentralbanken forventet.
On the other hand, very detailed projections may suggest that the central bank is more certain about developments than there is actually reason to be.
På den andre siden kan svært detaljerte anslag gi inntrykk av at sentralbanken er sikrere på utviklingen enn det egentlig er grunnlag for.
Norway has a long tradition of making detailed forecasts.
I Norge er det lang tradisjon for å lage detaljerte prognoser.
Economic agents know from experience that point forecasts are very uncertain and presumably regard them with a healthy scepticism.
Aktørene i det økonomiske livet har erfaring for at punktanslagene i prognoser er svært usikre og vurderer dem vel gjennomgående med en sunn skepsis.
The analysis and projections in the Inflation Report are conditional on a number of economic variables such as fiscal policy, exchange rates and the interest rate.
Analysen og anslagene i inflasjonsrapporten er betinget av en rekke økonomiske variable som finanspolitikken, valutakursen og renten.
A different trend in these variables could also result in a different course for both the real economy and nominal developments.
En annen utvikling i disse variablene vil også kunne innebære et annet forløp både for realøkonomien og den nominelle utviklingen.
The assumptions on which the inflation forecast is based must be reasonable and fairly realistic if the forecasts are to function as a basis for decision-making.
Forutsetningene inflasjonsprognosen hviler på må være rimelige og noenlunde realistiske for at den skal fungere som beslutningsgrunnlag.
The central bank directly influences the sight deposit rate, and thus faces an important question already at the stage of making projections: what interest rate scenario should provide the basis for inflation projections?
Dermed står en allerede i utarbeidelsen av prognosene overfor et viktig spørsmål: hvilken forutsetning for rentebanen skal legges til grunn for prisanslaget?
Practice varies.
Her er det ulik praksis.
Generally, more than one interest rate scenario may result in the same inflation projection.
Generelt kan flere rentebaner kan gi samme prisanslag.
The Central Bank of New Zealand is the only central bank that presents its assessment of the optimal interest rate path and uses this as the basis for its inflation projections.
Sentralbanken i New Zealand er den eneste som legger frem sin vurdering av det optimale forløpet for renten og legger det til grunn for sin inflasjonsprognose.
The central banks of other countries base their projections on a stylised assumption about the interest rate.
Andre lands sentralbanker betinger sine anslag på en stilisert forutsetning om renten.
Thus, these interest rate scenarios are not necessarily consistent with the interest rate trend envisaged by the central bank.
Da er rentebanene ikke nødvendigvis i samsvar med den utvikling for renten som sentralbanken måtte kunne se for seg.
The Bank of England and Sweden's Riksbank base their estimates in the baseline scenario on the assumption that interest rates remain unchanged.
Bank of England og Riksbanken betinger anslagene i referansebanen på en forutsetning om uendret rente.
Alternative projections based on market expectations regarding future interest rates are also shown.
I tillegg vises alternative anslag som bygger på markedets forventninger om fremtidig rente.
A number of academics8 have argued for making the optimal interest rate scenario the basis for inflation projections.
Flere akademikere8 har argumentert for å legge den optimale rentebanen til grunn for inflasjonsanslaget.
Their argument is as follows: If the central bank itself does not regard an unchanged interest rate during the forecast period as the most probable scenario, the price inflation projection will not be the most probable one either.
Argumentet er som følger: Dersom sentralbanken selv ikke vurderer uendret rente i prognoseperioden som det mest sannsynlige, vil heller ikke anslaget for prisveksten være det meste sannsynlige.
Thus, the projection does not provide guidance as to what inflation the central bank actually expects.
Dermed gir ikke anslaget veiledning om hvilken inflasjon sentralbanken faktisk venter.
In Norges Bank, we have used both an unchanged interest rate and an interest rate scenario based on market expectations in our inflation reports.
I Norges Bank har vi benyttet både uendret rente og en rentebane basert på markedets renteforventninger i våre inflasjonsrapporter.
If Norges Bank projects price inflation as higher or lower than 2½ per cent, it is an indication that the Bank envisages an interest rate path that is higher or lower than the path on which the projection is based.
Hvis Norges Bank anslår en prisvekst som er høyere eller lavere enn 2½ prosent, er det en indikasjon på at vi ser for oss en rentebane som er høyere eller lavere enn den banen som ligger til grunn for inflasjonsanslaget.
There is uncertainty associated with all forecasts.
Enhver prognose er beheftet med usikkerhet.
This very uncertainty and the central bank's assessment of the various risk factors constitute important supplementary information.
Usikkerhet i seg selv, og sentralbankens vurdering av de ulike risikofaktorene, er viktig tilleggsinformasjon.
In our Inflation Reports, the uncertainty associated with the projections is discussed explicitly.
I våre inflasjonsrapporter diskuteres usikkerheten i anslagene eksplisitt.
An account is given of which variables Norges Bank regards as particularly uncertain, which way this uncertainty points, and how a different scenario could influence price projections.
Det gjøres rede for hvilke størrelser vi vurderer som spesielt usikre, i hvilken retning usikkerheten trekker og på hvilken måte en annen utvikling vil kunne påvirke prisanslaget.
In addition, a fan chart illustrating the uncertainty of the projections is presented.
I tillegg utarbeides en vifte som illustrerer usikkerheten i anslagene.
Calculations based on alternative assumptions are presented regularly.
Jevnlig presenteres beregninger basert på alternative forutsetninger.
This illustrates the isolated effect on price inflation of changes in assumptions.
Disse illustrerer den isolerte effekten på prisveksten av endringer i forutsetningene.
It provides insight into the effect on price inflation of potential disturbances to the economy.
Det gir innsyn i virkningen på prisveksten av forstyrrelser som økonomien kan bli utsatt for.
We base our analyses and assessments of the inflation outlook and balance of risks on models.
I analysene og vurderingene av prisutsiktene og risikobildet støtter vi oss på modeller.
The RIMINI macroeconomic model, developed in Norges Bank's Research Department, has been an important tool for the Bank's analyses since 1994.
Siden 1994 har den makroøkonomiske modellen RIMINI, som utvikles i Norges Banks forskningsavdeling, vært et viktig verktøy for analysene.
The model seeks to take account of many of the important relationships in the Norwegian economy.
Modellen søker å ivareta mange viktige sammenhenger i norsk økonomi.
The model combines and takes account of empirical and theoretical knowledge of these relationships as they have functioned in the past, and contributes to a more consistent analysis of the interaction between them.
Modellen forener og ivaretar empirisk og teoretisk kunnskap om disse sammenhengene slik de har fungert historisk og bidrar til en mer konsistent analyse av samspillet mellom dem.
It takes time for structural changes to be captured in the model.
Det tar tid før strukturelle endringer fanges opp i modellen .
It may therefore be useful to analyse the effects of any structural changes in previously existing relationships.
Det kan derfor være nyttig å analysere virkninger av mulige brudd i tidligere sammenhenger.
For example, it may be useful to ask whether the effects on consumer prices of changes in the exchange rate are different now that the exchange rate fluctuates more than it did in the past.
For eksempel kan det være verd å stille spørsmål om virkninger på konsumprisene av endringer i valutakursen har endret seg nå når valutakursen svinger mer enn tidligere.
In our experience it is not possible to make forecasts that prove to be accurate in all respects.
Vi har ikke erfart av vi kan lage anslag som "treffer" den faktiske utviklingen på alle punkter.
By revealing errors, we provide a basis for improving the analysis.
Avdekking av feil vil gi grunnlag for forbedringer i analysen.
Our projections are therefore evaluated regularly.
Derfor etterprøves anslagene jevnlig.
Analyses of forecast errors have been presented four times in the journal Economic Bulletin.
Analyser av prognosefeil har blitt presentert fire ganger i tidsskriftet Penger og Kreditt.
Excerpts from these evaluation articles are also presented in the Inflation Report once a year.
I tillegg blir et utdrag av artiklene om etterprøving presentert i inflasjonsrapporten en gang i året.
In all countries with which it is natural to compare Norway, the setting of interest rates, the most important monetary policy instrument, is delegated to the central bank.
I alle de land det er naturlig for Norge å sammenlikne seg med, er rentefastsettelsen, som er det viktigste virkemiddelet i pengepolitikken, delegert til sentralbanken.
A number of factors help to explain why the exercise of this authority is delegated.
Det er flere forhold som kan bidra til å forklare at utøvelse av denne myndigheten er delegert.
First, monetary policy can well be delegated, because over time there is no real conflict between the objectives of price stability, on the one hand, and economic growth and equitable distribution, on the other.
For det første: Pengepolitikken egner seg for delegering fordi det over tid neppe er konflikt mellom målet om prisstabilitet på den ene siden og målene om økonomisk vekst og god fordeling på den andre siden.
The formulation of objectives and subsequent evaluation of practice make adequate provision for the more short-term considerations.
Målformuleringen og etterfølgende vurderinger av praksis kan ivareta de mer kortsiktige avveininger.
Second, it is possible to formulate fairly precise objectives for monetary policy and establish reporting routines that ensure that those who delegate authority can subsequently evaluate the implementation.
For det andre: Det er mulig å formulere temmelig presise mål for pengepolitikken og etablere rapporteringsrutiner som sikrer at de som delegerer myndighet, i ettertid kan vurdere gjennomføringen.
Norges Bank provides an account of its actions in the Bank's Annual Report, and the evaluation of the Ministry of Finance, the Government and the Storting appears in and is based on annual reports to the Storting.
Norges Bank rapporterer i bankens årsberetning, og departementets, regjeringens og stortingets vurdering skjer i og på bakgrunn av årlig stortingsmelding.
Finally, the need for transparency and communication argue in favour of delegation.
For det tredje taler de kravene som må og bør bli stilt til åpenhet og kommunikasjon for delegering.
As previously mentioned, each monetary policy decision must be consistent with previous and future decisions, and be directed towards a clearly defined target.
Som nevnt bør hver beslutning i pengepolitikken være i samsvar med tidligere og fremtidige beslutninger, og rettes inn mot et klart definert mål.
This must be interpreted as an inflation target.
Det blir å tolke som et inflasjonsmål.
IMF Occasional Paper 202.
IMF Occasional Paper 202.
Speech to the National Association for Business Economics.
Speech to the National Association for Business Economics.
Monitoring the European Central Bank 3 ".
Monitoring the European Central Bank 3 ".
February 2001.
February 2001.
Your Majesty, President of the Storting, Minister and honoured guests,
Deres Majestet, stortingspresident, statsråd og ærede gjester.
Exactly two hundred years ago today, the Act relating to the monetary system of Norway was signed into law by King Karl II of Norway.
I dag, for nøyaktig 200 år siden signerte kong Karl 2 loven om Norges pengevesen.
The Act was an important step in the restoration of Norway as an independent nation.
Det var et viktig skritt i gjenreisingen av Norge som selvstendig nasjon.
Two years earlier – at Eidsvoll – Christian Magnus Falsen, a key member of the 1814 Constituent Assembly, had asserted that no state can exist without a well-functioning monetary system.
To år tidligere – på Eidsvoll – hadde Christian Magnus Falsen fremholdt at ingen stat kan bestå uten et velfungerende pengevesen.
A national currency would be a symbol of Norway’s sovereignty and freedom.
En egen valuta ville være et symbol på landets suverenitet og frihet.
And to secure independence, the country’s economy had to be brought into order.
Og skulle landets selvstendighet sikres, måtte det skapes orden i landets økonomi.
With a monetary system in ruins, this was no easy task.
Med et pengevesen i ruiner, var det en tung jobb.
Norway’s governing men – and no doubt Norway’s women too – had long been aware that a country without its own bank was at a disadvantage.
Norges ledende menn – og sikkert også kvinner – hadde lenge sett ulempene med at landet manglet en bank.
It was a long way to Copenhagen, where the nearest bank was located.
Veien til København og den nærmeste banken var lang.
With the king’s signature on 14 June 1816, the foundations of the monetary system were laid.
Med kongens signatur 14. juni 1816 var grunnlaget for Norges pengevesen lagt.
A new currency was issued – the speciedaler.
Landet fikk en ny valuta – spesidaleren.
And Norway’s first bank was founded and named, not surprisingly, Norges Bank.
Samtidig fikk Norge sin første bank.
This provided a geographical distance from king and government, in addition to the more important formal distance.
Det ga en geografisk avstand til konge og regjering.
The Storting, the Norwegian parliament, and not the king, would be Norges Bank’s employer.
Dermed var det Stortinget, og ikke kongen, som var Norges Banks oppdragsgiver.
The king would no longer have the authority to print money at will.
Kongen skulle ikke lenger ha mulighet til å trykke penger etter eget forgodtbefinnende.
Although bitter memories of the decline of the monetary system during the Napoleonic Wars lay behind this decision, it was also inspired by the ideas of Enlightenment philosophers.
Bak denne beslutningen lå bitre minner om pengevesenets forfall under Napoleonskrigene, men også inspirasjon fra opplysningstidens tenkere.
Absolute monarchy under the Danish king was to be replaced by the sovereignty of the people and the separation of powers.
Danskekongens enevelde skulle erstattes av folkesuverenitet og maktfordeling.
Institutions with clearly distinguished roles would foster confidence and prevent the arbitrary use of power.
Institusjoner med klart avgrensede roller skulle bygge tillit og hindre vilkårlig maktbruk.
To restore confidence in the monetary system, the promise of a stable monetary value had to be supported by concrete values.
Skulle tilliten til pengevesenet gjenreises, måtte lovnaden om stabile pengeverdier ha støtte i konkrete verdier.
There could be no more empty promises.
Det måtte bli slutt på tomme løfter.
Confidence in the speciedaler would be based on a stock of silver in Norges Bank’s vault.
Tilliten til spesidaleren skulle baseres på en beholdning sølv i Norges Banks hvelv.
The promise to ensure that banknotes could be exchanged for the equivalent of their face value in silver was to be honoured.
Løftet om at sedlene kunne veksles inn i pålydende verdi i sølv, skulle holdes.
But the stock of silver had to be procured first.
Men først måtte sølv skaffes til veie.
For many Norwegians, the silver tax – as it came to be known – was a heavy burden.
For mange var sølvskatten – som den ble kalt – tung å bære.
Years of war and crop failures had set the economy back.
År med krig og uår hadde satt landets økonomi tilbake.
1816 is known as the year without a summer.
1816 er kjent som året uten sommer.
Farmers from the Hallingdal and Valdres valleys marched on Christiania in protest.
Fra Hallingdal og Valdres marsjerte bønder i protest mot Christiania.
The finance minister, Count Herman Wedel Jarlsberg, chopped up the family silver himself and threw it onto the scales, with the heirlooms still wet from the tears shed by his wife, Karen, Prime Minister Anker’s daughter, so the story goes.
Finansministeren, grev Herman Wedel Jarlsberg, hugget egenhendig opp sølvtøyet og kastet det på vekten.
Many years later, the poet Henrik Wergeland put words to the struggle – and the reward – brought by the silver tax.
Det er sagt at hans hustru Karen, statsminister Ankers datter, vætet arvegodset hun rakte ham med sine tårer.
“The spirit of the people”, said Wergeland, “demanded and created the bank … in the midst of hardship.
Flere år senere satte Henrik Wergeland ord på strevet – og gevinsten – sølvskatten ga.
With the silver tax, many Norwegian citizens involuntarily became shareholders of Norges Bank.
Sølvskatten gjorde mange av landets borgere til tvungne aksjonærer i Norges Bank.
However, holding shares in the Bank proved to be a sound investment, for the shareholders and for the country.
Det viste seg å være en god investering, privatøkonomisk og for landet.
Confidence in the monetary system was painstakingly restored.
Tilliten til pengevesenet ble møysommelig gjenopprettet.
The Bank also extended loans to private individuals.
Banken ga også ut lån til private.
Acquaintances or loan sharks were no longer the only sources of credit.
Egne bekjentskaper eller ågerkarler var ikke lenger de eneste kildene til kreditt.
The foundations had been laid to enable the economy to grow and to lift living standards.
Viktige grunnsteiner var lagt for at økonomien kunne vokse og folks levestandard løftes.
In 1874, the stock of silver was exchanged for gold.
I 1874 ble sølvbeholdningen byttet ut med gull.
The transition to a gold standard met little opposition.
Overgangen til en gullstandard møtte liten motstand.
The proposed currency union with Denmark and Sweden, however, was difficult for many Norwegians to accept.
Verre var det med forslaget om en myntunion med Danmark og Sverige.
Norway’s own currency was an important symbol.
Den symbolske betydningen av landets valuta var stor.
The general aversion to government officials, who had proposed the union, also weighed heavily in the debate.
Uviljen mot embetsmannsstyret som hadde fremmet saken, veide også tungt.
And under the proposal, the currency itself would be changed.
Forslaget innebar i tillegg at selve pengeenheten skulle endres.
People were used to counting in speciedaler, divided into 120 skilling.
Folk var vant til å regne i spesidaler oppdelt i 120 skilling.
Although the decimal system of krone and øre was in fact far simpler, many people found it unnecessarily complicated.
Det langt enklere desimalsystemet med kroner og øre, fremstod for mange som unødig komplisert.
The proposal fell at the first vote in the Storting.
Ved første gangs votering falt forslaget i Stortinget.
One Norwegian who expressed pleasure at the apparent rescue of the speciedaler was cantor Olafsen from Romsdalen in the west of Norway.
En av dem som uttrykte glede over at spesidaleren tilsynelatende var reddet, var kirkesanger Olafsen i Romsdalen.[2]
He exclaimed: “People here in the rural communities are shocked and astonished to hear that the Norwegian people were within a hair’s breadth of losing their currency, after the enormous sacrifices they had made, and being given a new one instead with all the terrible disadvantages and problems that would inevitably have accompanied it …” [3]
Han kunne berette at «Her på landsbygden står vi nesten gapende av skrekk og forundring over at det bare kunne henge som i et hår, at det norske folk hadde mistet sitt myntvesen, som hadde kostet så uhyre ofre, og isteden fått et nytt med alle de forferdelige ulemper og byrder, som uundgåelig ville fulgt med …».
The cantor’s joy was to be short-lived.
Kirkesangerens glede ble kortvarig.
Norway joined the Scandinavian Monetary Union only a year later.
Allerede året etter gikk Norge inn i den skandinaviske myntunionen.
The speciedaler was abandoned and the krone took over.
Spesidaleren forsvant, og kronen tok over.
The advantages of being able to use Norwegian money as legal tender in Denmark and Sweden trumped the symbolic value of the speciedaler.
Fordelene ved at norske penger ble godkjent som gjengs betalingsmiddel i nabolandene, trumfet den symbolske verdien som lå i spesidaleren.
Looking back, Norway’s participation in a monetary union reflected a nation that had become self-assured and that viewed itself as its Scandinavian relatives’ equal.
Sett i ettertid, bærer deltakelsen i myntunionen bud om en nasjon som var blitt trygg på seg selv og så seg som jevnbyrdig med sine skandinaviske slektninger.
In the 1800s, Norway’s economy and monetary system underwent extensive changes.
I løpet av 1800-tallet gjennomgikk landets økonomi og pengevesen store endringer.
Increased trade and economic progress required a more advanced monetary system.
Økt handel og økonomisk fremgang krevde et mer utbygd pengevesen.
A banking system developed, initially in the form of savings banks that extended credit based on their members’ deposits, followed by the emergence of commercial banks.
Et bankvesen vokste frem, først i form av sparebanker som formidlet kreditt basert på innskudd fra egne medlemmer.
A new Norges Bank Act was adopted in 1892.
I 1892 kom en ny lov for Norges Bank på plass.