natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As I mentioned earlier, the purpose of balance sheet policy is to stimulate the economy by lowering interest rates and funding costs in a situation where the key rate is close to zero.
Hensikten med balansepolitikk er som sagt å stimulere økonomien gjennom å senke renter og finansieringskostnader i en situasjon der styringsrenten er nær null.
Postponing a reversal of the measures could generate expectations that interest rates will remain very low for too long a period after the economy has recovered.
Dersom reversering av tiltakene utsettes, kan det skapes forventninger om at rentene vil forbli svært lave for lenge, etter at økonomien har kommet på fote.
This could in turn generate expectations of high inflation further ahead.
Det kan igjen gi forventninger om høy inflasjon lenger frem i tid.
Indeed, the connection between inflation and the money supply constitutes the second challenge.
Den andre utfordringen gjelder nettopp sammenhengen mellom pengemengde og inflasjon.
When a central bank purchases securities or provides longer-term loans to banks, the monetary base, i.e. banks' deposits at the central bank, increases.
Når sentralbanken kjøper verdipapirer eller gir bankene lån med lengre løpetid, øker basispengemengden gjennom bankenes innskudd i sentralbanken.
There is no direct relationship between the monetary base and inflation.
Det er ingen direkte sammenheng mellom basispengemengde og inflasjon.
The risk of inflation can only arise if growth in the monetary base coincides with an increase in the broader monetary aggregates through higher customer deposits in banks.
Fare for inflasjon kan først oppstå dersom høyere basispengemengde går sammen med økning i de bredere pengemengdemålene som også inkluderer publikums innskudd i banker.
For the broader monetary aggregates to increase, banks must increase lending or purchase securities from enterprises outside the banking sector.
For at de disse skal øke, må bankene øke sine utlån eller kjøpe verdipapirer fra foretak utenfor banksektoren.
Since the crisis in 2008, the monetary base in Europe and the US has grown considerably more rapidly than the broader monetary aggregates.
Siden krisen i 2008 har basispengemengden i Europa og USA økt betydelig mer enn de bredere pengemengdemålene.
The risk of high inflation in such a situation should be viewed in the context of central bank exit strategies.
Faren for høy inflasjon i en slik situasjon bør ses i sammenheng med sentralbankenes utgangsstrategi.
In the future, central banks will want to reverse the extraordinary measures that have resulted in substantial growth in the monetary base.
De ekstraordinære tiltakene som har medført en betydelig økning i basispengemengden, vil sentralbankene ønske å reversere i fremtiden.
This will normally be done when the crisis is over and the economy is recovering.
Det vil normalt gjøres når krisen er over og det blir mer fart i økonomien.
Third, the large sums of money involved may also affect exchange rates.
For det tredje kan de store beløpene som er i sving også påvirke valutakursene.
Even if central banks do not intervene in exchange markets directly, the measures may in the short term reduce the value of the currency issued by a central bank.
Selv om sentralbankene ikke intervenerer i valutamarkedet direkte, kan tiltakene på kort sikt svekke verdien av den valutaen sentralbanken utsteder.
This will, in isolation, strengthen exchange rates in countries that were initially less severely hit by the crisis.
Det styrker isolert sett valutakursene i land som i utgangspunktet ikke var like hardt rammet av krisen.
Small, open economies can be vulnerable to large capital movements when powerful instruments are deployed by large countries.
Små, åpne økonomier kan være sårbare for store kapitalbevegelser når de store landene bruker sterke virkemidler.
A possible side-effect of balance sheet policy is that the private sector also takes longer to strengthen equity capital and reduce risk than it would otherwise have done.
En sideeffekt av balansepolitikk kan være at også privat sektor bruker lenger tid enn de ellers ville gjort på å styrke sin egenkapital og redusere sin risiko.
With the low price of capital, it costs little to postpone restructuring and put off debt repayment.
Den lave prisen på kapital gjør det billig å utsette omstillinger og skyve gjelden foran seg.
Finally, confidence in economic policy may be affected.
Endelig kan tilliten til den økonomiske politikken påvirkes.
The dividing line between monetary and fiscal policy seems to be more blurred.
Skillelinjen mellom pengepolitikken og finanspolitikken kan sies å ha blitt mindre skarp.
Balance sheet policy may dampen the effects of market volatility on interest rates and give heavily indebted countries a breathing space and time to adjust.
Balansepolitikken kan dempe markedsutslag i renter og gi gjeldsutsatte land pusterom.
On the other hand, the measures may also reduce the incentive to carry out necessary fiscal tightening.
Men motstykket er at tiltakene også kan redusere insentivene til å gjennomføre nødvendige innsparingstiltak.
In the euro area, different considerations are now being balanced in the new "Outright Monetary Transactions" (OMT) programme.
I eurosonen balanseres nå ulike hensyn i det nye programmet kalt "Outright Monetary Transactions", eller OMT.
Chart: Corporate borrowing rates
Figur: Rente på nye lån til bedrifter
One reason for the ECB's decision to establish the OMT programme is the partial breakdown of the monetary policy transmission mechanism in the euro area economy.
En grunn til at ESB har valgt å etablere OMT-programmet er at gjennomslaget av styringsrenten i euroområdets økonomi dels har brutt sammen.
There are wide differences in interest rates facing banks and firms across Europe.
Det er store forskjeller i rentene som bankene og bedriftene står overfor i Europa.
Although the same key rates apply to all the euro area countries, average corporate borrowing rates differ widely from country to country.
Alle eurolandene står overfor de samme styringsrentene – men de gjennomsnittlige rentene som møter bedriftene er svært ulike fra land til land.
Some of the variation is due to differences in credit risk across countries owing to very different economic situations.
Noe av forskjellen kan skyldes ulikheter i kredittrisiko på tvers av land fordi den økonomiske situasjonen er svært forskjellig.
Additional risk premiums may reflect fears that one or more countries might at some point have to replace the euro with a new local currency.
Risikopremier utover dette kan avspeile frykt for at ett eller flere land på et tidspunkt må erstatte euroen med en ny lokal valuta.
ECB President Mario Draghi has referred to these as convertibility risk premiums.
ESBs sentralbanksjef Mario Draghi har kalt dette en oppløsningspremie.
One of the objectives of the OMT programme is to reduce this premium and restore the proper transmission of monetary policy.
Ett formål med OMT-ordningen er å redusere denne premien slik at pengepolitikken igjen kan få virke etter hensikten.
The OMT programme can be regarded as an answer to the signs of financial market fragmentation in the euro area.
OMT-programmet kan sees som et svar på tegnene til fragmentering av finansmarkedene i eurosonen.
Differences in financial conditions across countries have become considerable and the willingness to provide loans across national borders has declined.
Finansielle forhold har blitt svært ulike på tvers av land, og viljen til å gi lån over landegrensene har avtatt.
The same picture is reflected in the so-called TARGET2 balances.
Det samme kommer til uttrykk i de såkalte "TARGET2"-balansene.
TARGET2 is the central interbank settlement system in the euro area.
TARGET2 er det sentrale oppgjørssystemet mellom bankene i euroområdet.
In all countries, interbank payment settlement is carried out by the national central bank.
I alle land er det sentralbanken som gjennomfører betalingsoppgjøret mellom banker.
One bank's payment to another is settled by adjusting the two banks' deposits in the central bank.
Når en bank betaler til en annen, skjer oppgjøret ved at de to bankenes innskudd i sentralbanken justeres.
Central bank reserves are the means of interbank payment.
Sentralbankreserver er betalingsmiddelet mellom banker.
In the euro area, interbank payment settlement takes place in two stages: banks have their settlement account in the national central bank, while each country's central bank has, in turn, an account at the ECB.
I euroområdet skjer betalingsoppgjøret mellom banker i to trinn: Bankene har sin oppgjørskonto i de nasjonale sentralbankene, mens hvert lands sentralbank igjen har konto i ESB.
If, for example, deposits are transferred from a Greek bank to a German bank, the Greek bank's deposits in the Greek central bank are reduced, while the German bank's deposits in the Bundesbank increase by the same amount.
Dersom innskudd for eksempel flyttes fra en gresk bank til en tysk bank, vil den greske bankens innskudd i den greske sentralbanken reduseres, mens den tyske bankens innskudd i Bundesbank øker like mye.
The Greek central bank's debt to the ECB increases in turn, while the Bundesbank's claims on the ECB increase accordingly.
I neste omgang øker den greske sentralbankens gjeld til ESB, mens Bundesbanks fordringer på ESB øker tilsvarende.
Such changes in claims and liabilities are expressed in the TARGET2 balances.
Det er slike endringer i fordringer og gjeld som kommer til uttrykk i TARGET2-balansene.
Chart: TARGET2 balances
Figur: Balanser i TARGET2-systemet
In a well functioning market, the bank that had drained its central bank reserves would borrow to replace them in the interbank market, balancing the transfer described above.
I et velfungerende marked ville slike overføringer blitt motvirket av at banker som mister sentralbankreserver, låner dem tilbake i interbankmarkedet.
Imbalances in TARGET2 are a symptom of an interbank market that is not functioning efficiently between all countries in the euro area.
Ubalansene i TARGET 2 er et symptom på at dette markedet ikke fungerer godt mellom alle land i euroområdet.
If banks in the north are no longer willing to lend to banks in the south, the southern banks must meet their need for reserves by borrowing directly from the central bank.
Hvis bankene i nord ikke lenger vil låne til bankene i sør, må sistnevnte dekke sitt behov for reserver ved å låne direkte i sentralbanken.
The northern banks increase their reserves at the central bank accordingly.
Bankene i nord øker sine innskudd i sentralbanken tilsvarende.
In addition to increasing the claims in the TARGET2 system, this inflates the Eurosystem balance sheet.
I tillegg til økte fordringer i TARGET2-systemet betyr det at Eurosystemets balanse blåses opp.
The central banks are the hub of the system and are required to receive deposits from areas where banks have a surplus of reserves and extend loans to areas where banks as a whole need more funding.
Sentralbankene blir navet i systemet, og må ta imot innskudd fra områder der bankene har reserver til overs, og må låne ut i områder der bankene samlet trenger mer finansiering.
Imbalances between countries in the TARGET2 system give no indication of who will bear the losses if a bank defaults and the value of the collateral posted is not sufficient.
Ubalansene mellom land i TARGET2-systemet sier ikke noe om hvilke sentralbanker i eurosystemet som vil bære eventuelle tap hvis en bank ikke kan gjøre opp for seg og verdiene av sikkerhet ikke er tilstrekkelige.
Any losses are allocated among the participating national central banks according to their relative shares in the ECB's paid-up capital.
Eventuelle tap skal belastes sentralbankene i henhold til deres andel av innskutt kapital i ESB.
To sum up the international picture: over the past year, growth prospects have been lowered for all the large advanced regions.
For å oppsummere det internasjonale bildet: I løpet av det siste året er vekstutsiktene nedjustert i alle de store områdene av industrilandene.
In Europe, activity is likely to decline this year owing to debt problems and fiscal tightening.
I Europa vil gjeldsproblemer og innstrammingspolitikk trolig føre til et fall i aktiviteten i inneværende år.
Unemployment is on the rise.
Arbeidsledigheten er økende.
Fiscal and monetary policy space is limited, or virtually exhausted.
Handlingsrommet i finans- og pengepolitikken er begrenset, eller nærmest uttømt.
Many countries must tighten fiscal policy to reduce debt to a sustainable level.
Mange land må stramme til i finanspolitikken for å få gjelden ned på et bærekraftig nivå.
Central banks have responded by communicating that interest rates will be held low for an extended period.
Sentralbanker har reagert med å varsle at rentene vil bli holdt lave lenge.
And they have stretched the limits of monetary policy to counteract a deeper and more persistent downturn.
Og de har strukket grensene for pengepolitikken for å motvirke en dypere og mer langvarig nedgang.
The economic situation in our external surrounding environment stands in contrast to that of Norway.
Utviklingen rundt oss står i kontrast til utviklingen i norsk økonomi.
Domestic activity is particularly high in the oil industry and construction sector, and both employment and the supply of labour are on the increase.
Aktiviteten her hjemme er høy særlig i oljeindustrien og byggenæringen, og både sysselsettingen og arbeidstilbudet vokser.
Unemployment remains low and stable.
Arbeidsledigheten holder seg lav og stabil.
Public finances are healthy.
Statsfinansene er gode.
Norway's terms of trade are favourable, with high export prices and low import prices.
Vi nyter godt av høye eksportpriser og lave importpriser.
At the same time, house prices and household debt are still rising.
Samtidig stiger boligprisene, og husholdningenes gjeld fortsetter å øke.
Nonetheless, the Norwegian economy is not unaffected by the turbulence abroad.
Norsk økonomi er likevel ikke upåvirket av uroen ute.
While other countries have used non-traditional instruments, we have managed to come through by using our main instrument – the key policy rate – which is now 1.5 per cent.
Mens andre land har tatt i bruk utradisjonelle virkemidler, har vi klart oss med å bruke vårt viktigste virkemiddel – styringsrenten – som nå er 1,5 prosent.
It is low because inflation is low and because adverse conditions abroad are curbing growth in a number of industry sectors in Norway.
Den er lav fordi inflasjonen er lav og fordi dårlige tider ute demper veksten i deler av norsk næringsliv.
Very low interest rates abroad and high risk premiums in money and capital markets underpin this picture.
Svært lave renter ute og høye risikopremier i penge- og kredittmarkedene underbygger dette bildet.
Norges Bank's conduct of monetary policy is geared towards low and stable inflation.
Norges Banks gjennomføring av pengepolitikken rettes inn mot lav og stabil inflasjon.
At the same time, monetary policy shall contribute to stabilising output and employment.
Pengepolitikken skal samtidig bidra til å stabilisere utviklingen i produksjon og sysselsetting.
We also give weight to the risk that low interest rates may over time lead to excessive risk-taking and debt accumulation in the household and business sector.
Vi legger også vekt på at lave renter over lang tid kan føre til at husholdninger og bedrifter tar stor risiko og bygger opp for høy gjeld.
Such imbalances can give rise to negative ripple effects further ahead, with a considerable impact on output and employment.
Slike ubalanser kan få negative ringvirkninger lenger frem i tid, med store utslag i produksjon og sysselsetting.
Chart: Criteria for an appropriate interest rate path and loss function
Figur: Kriterier for en god rentebane
In Norges Bank's March 2012 Monetary Policy Report, the Bank clarified how the various considerations are expressed in Norges Bank's response pattern.
I vår pengepolitiske rapport fra mars i år tydeliggjorde vi hvordan de ulike hensynene kommer til uttrykk i Norges Banks handlingsmønster.
Adjustments were made to the criteria for an appropriate interest rate path.
Vi justerte kriteriene for en god rentebane.
In the Bank's system of analysis, the criteria are expressed as a loss function for monetary policy.
I vårt analyseapparat er kriteriene uttrykt som en tapsfunksjon for pengepolitikken.
Criterion 2, which states that for given inflation developments, the loss Lt will increase with fluctuations in economic activity, is covered by the first and second segments.
Kriterium 2 sier at for en gitt utvikling i inflasjonen vil tapet Lt øke desto større svingningene i aktivitetsnivået er, representert i første og andre ledd.
Criterion 3, which states that monetary policy shall be robust, is covered by the second, third and fourth segments.
Kriterium 3 sier at pengepolitikken skal være robust og understrekes av andre, tredje og fjerde ledd.
The adjustments made in March were expressed by slightly increasing the weight given to the output gap, , because financial imbalances can often build up in periods of high capacity utilisation.
Justeringene vi gjorde i mars, kom til uttrykk ved at vekten på produksjonsgapet, λ, ble økt litt fordi finansielle ubalanser ofte kan bygge seg opp i høykonjunkturer.
At the same time, weight was given to avoiding substantial deviations in the interest rate from a normal level.
Samtidig la vi vekt på å unngå store avvik i renten fra et normalt nivå.
This consideration is expressed in the final segment in the loss function.
Dette hensynet kommer til uttrykk i det siste leddet i tapsfunksjonen.
This can help to mitigate the risk of a build-up of financial imbalances, even in periods when capacity utilisation is not particularly high.
Det kan bidra til å dempe faren for at det bygger seg opp finansielle ubalanser også i perioder der kapasitetsutnyttingen ikke er spesielt høy.
Chart: Key policy rate
Figur: Styringsrenten
Inflation might then pick up faster, partly as a result of a weaker krone.
Inflasjonen ville da kunne ta seg raskere opp, blant annet som følge av en svakere krone.
The result would be a pronounced impact on output and employment.
Det ville gitt kraftige utslag i produksjon og sysselsetting.
A prolonged period of even lower interest rates would increase the risk that debt and asset prices will be driven up to levels that are unsustainable over time.
Dessuten ville enda lavere rente i en lengre periode øke risikoen for at gjeld og formuespriser drives opp og blir høyere enn det som er bærekraftig over tid.
We thus obtain a smoother interest rate path when we also give weight to the other two criteria.
Når vi også vektlegger de to andre kriteriene, får vi derfor et jevnere forløp for renten.
The criteria and loss function reflect the Bank's reaction pattern in the period following the financial crisis.
Kriteriene og tapsfunksjonen gjenspeiler bankens handlingsmønster i tiden etter finanskrisen.
We are responding to new insight and lessons learned.
Vi responderer på ny innsikt og lærdom.
The loss function is a mathematical illustration and must be regarded as a simplified representation of the more extensive assessments underlying interest rate decisions.
Tapsfunksjonen er en matematisk illustrasjon og må betraktes som en forenkling av de mer omfattende avveiingene som ligger bak rentebeslutningene.
Interest rate setting is based on the Executive Board's assessment, not a model calculation.
Det er hovedstyrets skjønnsmessige vurdering som ligger til grunn når renten settes, ikke en modellberegning.
Mathematics and models can, however, clarify the alternatives.
Men matematikk og modeller kan klargjøre valgene vi står overfor.
There is considerable uncertainty as to the effect of low interest rates over extended periods on risk-taking behaviour and the build-up of financial imbalances. [7]
Det er stor usikkerhet om hvordan lave renter i lengre perioder virker inn på risikotaking hos aktørene i økonomien og faren for finansielle ubalanser. [8]
In this regard, we are in quite uncharted waters.
Her er vi i ganske ukjent farvann.
How financial imbalances build up is not explicitly considered in the analytical apparatus.
Hvordan finansielle ubalanser kan bygge seg opp, er ikke ivaretatt på en tydelig måte i analyseapparatet.
Work is in progress both in Norway and internationally to further develop the economic models used in monetary policy analysis.
Både i Norge og internasjonalt arbeides det med å videreutvikle de økonomiske modellene som vi bruker i pengepolitikken.
As we gain new insight and gather experience, our assessments of economic relationships may change.
Etter hvert som vi vinner innsikt og høster nye erfaringer, kan våre vurderinger av sammenhengene i økonomien endres.
This will also influence the formulation of our models.
Det vil også påvirke utformingen av vårt analyseapparat.
Chart: Household debt burden and interest burden
Figur: Husholdningenes gjelds- og rentebelastning
In Norway, house prices and household debt have reached historically high levels.
I Norge er boligpriser og gjeld på historisk høye nivåer.
The rapid growth in incomes has been a primary driving force.
Den høye inntektsveksten har vært en viktig drivkraft.
The high household debt burden in Norway represents a risk of financial instability in the longer term.
Norske husholdningers høye gjeldsbelastning representerer en risiko for finansiell ustabilitet på lengre sikt.
Households can be a source of both direct and indirect losses for banks.
Husholdningene kan påføre bankene tap både direkte og indirekte.
Banks' loan losses will depend on households' capacity to pay interest and principal, and to the value of the underlying collateral, which is primarily in the form of dwellings in Norway.
Bankenes tap på utlån vil avhenge av husholdningenes evne til å betale renter og avdrag, og mot verdien av pantet som i Norge primært er boliger.
Banks are also exposed to the economic repercussion effects that may occur in the event of a fall in household consumption.
Bankene er også utsatt for økonomiske ringvirkninger som kan oppstå ved fall i husholdningenes forbruk.
In the short run, the risk of disturbances is probably small because interest rates are low and the vast majority of households have job and income security.
På kort sikt er faren for forstyrrelser trolig liten fordi renten er lav og de aller fleste har trygghet for arbeid og inntekt.
Chart: Household financial wealth by debt burden
Figur: Husholdningenes finansformue fordelt etter deres gjeldsbelastning
Household saving has been high in recent years, but households with the highest debt have the lowest financial wealth.
Husholdningenes sparing har vært høy de siste årene, men de mest forgjeldede har liten finansiell formue.
In 2009, only about ten percent of financial assets were held by households with a high debt burden – that is to say those with debt that was more than five times their disposable income.
I 2009 ble bare om lag 10 prosent av finansformuen holdt av husholdninger med høy gjeldsbelastning – det vil si de som hadde en gjeld som var mer enn 5 ganger så stor som deres disponible inntekt.
These households also accounted for around one third of total household debt.
Disse husholdningene sto samtidig for rundt 1/3 av husholdningenes samlede gjeld.
Chart: High population growth and low residential construction rate
Figur: Høy befolkningsvekst og lav boligbygging
In recent years, pressures in the housing market have been amplified by high population growth.
De siste årene er presset i boligmarkedet forsterket av høy vekst i befolkningen.
Despite rising housing construction, the number of housing completions remains low in relation to population growth.
Til tross for tiltakende byggeaktivitet er antall fullførte nye boliger fortsatt lavt i forhold til befolkningsveksten.
The housing deficit has grown over several years and is pushing up house prices.
Underskuddet av boliger har bygget seg opp over flere år, og det presser boligprisene opp.
The housing shortage requires measures in the real economy – in this case, an increase in housing construction.
Boligknappheten krever tiltak i realøkonomien – i dette tilfellet gjennom å bygge flere boliger.