natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For example, precipitation levels can have a strong impact on electricity prices.
For eksempel vil mye regn eller mange solrike dager kunne gi store utslag i strømprisene.
Third, we set interest rates also with the aim of promoting stability in output and employment.
For det tredje forsøker vi å sette renten slik at vi også bidrar til en stabil utvikling i produksjon og sysselsetting.
If the economy is exposed to severe shocks, we may at times seek to bring inflation rapidly back to target, while under other conditions we deliberately choose a longer horizon.
Hvis økonomien utsettes for store forstyrrelser, kan vi noen ganger sikte mot å bringe prisveksten raskt tilbake til målet, andre ganger velger vi bevisst en lengre horisont.
An evaluation of monetary policy cannot therefore be based on the latest figures for inflation.
For å vurdere om Norges Bank fører en god pengepolitikk, er det ikke nok å se på det siste tallet for prisveksten.
Instead, one must check whether average inflation over a somewhat longer period has been close to 2.5 per cent.
Det er den gjennomsnittlige inflasjonen over en litt lengre periode som skal være nær 2,5 prosent.
Measuring performance is possible, but can only be done with a time lag [18].
Måling på resultat er mulig, men det kan bare skje med et tidsetterslep [18].
The combination of (i) delegated authority to conduct policy, (ii) room for discretion and (iii) difficulties in the day-to-day monitoring of results imply a risk of a democratic deficit.
Kombinasjonen av (i) delegert utøvelse, (ii) rom for skjønn og (iii) vanskeligheter med løpende kontroll av måloppnåelsen, innebærer en fare for demokratisk underskudd.
Transparency and disclosure are the institutional solution to this problem.
Åpenhet og innsynsrett er den institusjonelle løsningen på dette problemet.
Even if a central bank is independent in the conduct of monetary policy, it must be accountable to government.
Selv om sentralbanken er uavhengig i utøvelsen av pengepolitikken, må vi stå til regnskap overfor oppdragsgiveren.
We must be measured on our performance, but also on our assessments and decisions.
Vi må måles på resultatet, men også på vurderingene og beslutningene.
This requires transparency.
Det krever åpenhet og innsyn.
The need for transparency therefore depends on the monetary policy regime.
Behovet for åpenhet avhenger altså av det pengepolitiske regimet.
Internationally, there is also a tendency for inflation-targeting central banks to be more transparent than countries with a fixed exchange rate regime [19].
Internasjonalt er det også en tendens til at sentralbankene er mer åpne i land med inflasjonsmål enn i land med fast valutakurs [19].
Transparency about Norges Bank’s activity is required by law.
Åpenhet om Norges Banks virksomhet er også lovpålagt.
When the Storting (Norwegian parliament) amended §100 on the freedom of expression in the Constitution, the freedom of information principle was enshrined in the Constitution [20].
Offentlighetsprinsippet ble grunnlovsfestet høsten 2004 da Stortinget vedtok en ny § 100 om ytringsfrihet [20].
This was the first time this article had been amended since 1814.
Det var første gang denne paragrafen ble endret siden 1814.
The legislative amendments were partly based on the proposals of the Freedom of Expression Commission, which was headed by Professor Francis Sejersted [21].
Endringene i loven bygget blant annet på forslagene fra Ytringsfrihetskommisjonen som ble ledet av professor Francis Sejersted [21].
In addition, Norges Bank is subject to a transparency requirement in the Freedom of Information Act and the Act on Norges Bank and the Monetary System [22].
I tillegg pålegger offentlighetsloven og sentralbankloven Norges Bank å være åpen [22].
In some areas, we are even more transparent than what is required by law.
På noen områder er vi mer åpne enn det lovverket pålegger oss.
Norges Bank’s Monetary Policy Report includes a thorough account of our assessments of economic developments and interest rate setting.
I våre pengepolitiske rapporter gir vi en grundig redegjørelse for våre vurderinger om den økonomiske utviklingen og rentesettingen.
As mentioned in the introduction, we even publish a forecast for our future interest rate decisions.
Som jeg nevnte innledningsvis, publiserer vi til og med en prognose for våre egne fremtidige rentebeslutninger.
After each monetary policy meeting, a press conference is held where we explain the interest rate decision and answer questions from journalists.
Etter hvert rentemøte avholdes en pressekonferanse hvor vi redegjør for rentebeslutningen og svarer på spørsmål fra journalister.
The press conference is webcast live and usually broadcast on TV.
Pressekonferansen blir kringkastet “live” på internett og som regel på nyhetskanalene på TV.
People can subscribe to receive an SMS message about interest rate decisions, and Norges Bank was apparently the first central bank to publish its interest rate decisions on Twitter.
Folk kan abonnere på SMS-varsling om rentebeslutningene, og vi ble visstnok den første sentralbanken i verden til å publisere rentebeslutningen på Twitter.
International developments have made it prestigious for central banks to be as open as possible.
Utviklingen internasjonalt har gjort det prestisjefylt for sentralbankene å være mest mulig åpne.
But transparency cannot be a goal in itself.
Men åpenhet kan ikke bare være et mål i seg selv.
Our responsibility is to conduct an effective monetary policy in line with the objectives laid down by the political authorities.
Vår oppgave er å føre en god pengepolitikk i tråd med målene fastsatt av de politiske myndigheter.
Transparency beyond that necessary to ensure democratic accountability is a goal derived from the main goal of conducting an optimal monetary policy.
Åpenhet, utover det som er nødvendig for demokratisk ansvarliggjøring, er et avledet mål fra hovedmålet om å føre en så god pengepolitikk som mulig.
Modern economic theory argues in favour of transparency
Nyere økonomisk teori har argumenter for åpenhet
I mentioned that the previous view was that monetary policy operated by surprising economic agents, while the prevailing view is that it works best by being predictable.
Jeg nevnte innledningsvis at synet tidligere var at pengepolitikken virket gjennom å overraske deltakerne i det økonomiske livet, mens synet i dag er at den virker best ved å være forutsigbar.
According to modern economic theory, economic decisions are heavily influenced by expectations [23].
Nyere teori sier at folks økonomiske valg i stor grad er påvirket av deres forventninger om fremtiden.
This has also become an important economic policy recognition.
Dette er også blitt en viktig erkjennelse i økonomisk politikk.
Today’s key rate is important, but even more important is the expected key interest rate ahead.
Det er viktig hva styringsrenten er i dag, men det er enda viktigere hva som forventes om styringsrenten fremover.
When the owner of a firm takes up a loan to build a new factory, the expected interest rate over the life of the loan is taken into account.
Når en bedriftseier tar opp lån for å bygge en ny fabrikk, vil han ta hensyn til hva han tror renten vil være over hele lånets løpetid.
When the key rate was reduced sharply in autumn last year, we sought to communicate that the interest rate would remain low for a period, and not be raised back to the former level already the following week or month.
Da vi satte styringsrenten kraftig ned sist høst, ønsket vi å formidle at renten ville være lav en stund, og ikke settes tilbake allerede neste uke eller neste måned.
According to theory monetary policy to a large extent seeks to affect expectations.
Pengepolitikk går, ifølge teorien, i stor grad ut på å påvirke folks forventninger [23].
We believe that by being transparent about our own interest rate forecasts, it is easier to influence expectations.
Vi mener at åpenhet om våre egne renteprognoser gjør det lettere å påvirke forventingene.
This enhances the effectiveness of monetary policy.
Det gjør pengepolitikken mer virkningsfull.
But the interest rate forecast is a forecast, and not a promise.
Men renteprognosen er kun en prognose, og ikke et løfte.
The future is uncertain.
Fremtiden er usikker.
Actual interest rate developments may therefore deviate from our forecasts.
Den faktiske utviklingen i renten kan derfor avvike fra vår prognose.
We try to be open about how we will react if new information implies a different interest rate path.
Vi forsøker å være åpne om hvordan vi vil reagere dersom ny informasjon tilsier en annen renteutvikling.
Transparency about Norges Bank’s reaction pattern is a necessary element in the interaction with fiscal policy.
Åpenhet om Norges Banks reaksjonsmønster er nødvendig i samspillet med finanspolitikken.
It is important that the government and the Storting know the central bank’s response pattern when the size of government budgets is decided.
Det er viktig at regjering og Storting kjenner sentralbankens reaksjonsmønster når de fastsetter størrelsen på offentlige budsjetter.
It is also an advantage for the social partners take this into account.
Det er en fordel at partene i arbeidslivet også tar hensyn til dette.
Our view on transparency and good communication is inspired by Wim Duisenberg, the first President of the European Central Bank.
I synet på åpenhet og god kommunikasjon er vi inspirert av Wim Duisenberg, den første sjefen i Den europeiske sentralbanken.
His definition of transparency was that “the external communication should reflect the internal deliberations”. [24]
Hans definisjon av åpenhet var at “den eksterne kommunikasjonen skal gjenspeile den interne beslutningsprosessen” [24].
We have all experienced that memory is imperfect.
At hukommelsen er ufullkommen, er noe vi alle har erfaring med.
The easiest approach is therefore to employ the same narrative everywhere.
Det letteste er derfor å si det samme alle steder.
What we say in the Executive Board is also what we say to the Minister of Finance, at press conferences and in speeches.
Det vi sier i hovedstyret, sier vi også til finansministeren, på pressekonferanser og i foredrag.
Earlier we asked ourselves: Are there any particular reasons to release this information?
Tidligere spurte vi oss selv: Er det noen tungtveiende grunner til å gå ut med denne informasjonen?
Now we ask ourselves whether there are any particular reasons not to be open.
Nå spør vi oss selv om det er noen tungtveiende grunner til ikke å være åpne.
The Duisenberg principle is a practice guideline for us.
Duisenberg-prinsippet er en praktisk veiledning for oss i hverdagen.
Some studies show that transparency about the monetary policy target helps anchor inflation expectations [25].
Enkelte studier viser at åpenhet om målet for pengepolitikken bidrar til å forankre inflasjonsforventningene [25].
The more credible monetary policy is, the more effective the interest rate will be in stabilising output and employment [26].
Desto mer troverdig pengepolitikken er, desto mer effektiv vil renten være for å stabilisere produksjon og sysselsetting [26].
Transparency provides good incentives.
Åpenhet gir også gode insentiver.
When we publish our analyses, we tend to make an even greater effort to ensure the quality of the analysis.
Når vi publiserer våre analyser, anstrenger vi oss enda hardere for å sikre at analysene er av god faglig kvalitet.
Open external communication also places demands on our communication skills.
Åpen ekstern kommunikasjon stiller dessuten krav til vår formidlingsevne.
I am certain that many teachers and lecturers would agree that teaching is not only a means of conveying knowledge to students, but also provides the lecturer with a deeper understanding of the subject.
Jeg er sikker på at mange lærere og forelesere er enige i at å undervise ikke bare tilfører studentene kunnskap, men gir også foreleseren en dypere forståelse.
The same applies to central bankers.
Det samme gjelder nok for oss sentralbankfolk.
External communication of our analyses has certainly not reduced our competence as economists.
Ekstern formidling av våre analyser gjør oss i hvert fall ikke til dårligere økonomer.
How transparent should the central bank be?
Hvor åpne bør vi være?
How open should we be?
Hvor åpne bør vi være?
Maximum transparency about Norges Bank’s decisions would imply filming the Executive Board’s meetings and webcasting them live.
Maksimal åpenhet om beslutningene i Norges Bank innebærer å filme hovedstyrets møter og sende dem “live” over internett og på TV.
In addition, we could perhaps have installed cameras and microphones in some of the offices and meeting rooms in Norges Bank where the analyses are conducted that form the background for the Executive Board’s decisions.
I tillegg kunne vi kanskje hatt kameraer og mikrofoner på kontorer og møterom i Norges Bank der det gjøres analyser som danner grunnlaget for hovedstyrets beslutninger.
Perhaps I am old-fashioned, but I think that a “reality series” about Norges Bank would not be particularly entertaining and would not foster particularly good decision-making.
Det er mulig jeg er gammeldags, men jeg tror at Norges Bank som “reality-serie” på TV verken vil gi god underholdning eller gode beslutninger.
Maximum transparency is probably not optimal, but how far should we go?
Maksimal åpenhet er neppe det beste, men hvor langt bør vi gå?
There is no absolute answer to this.
Det finnes ikke noe fasitsvar.
In the following, I will discuss several considerations that must be taken into account.
I det følgende vil jeg nevne flere hensyn som må avveies.
Should we publish voting records and the minutes of the Executive Board’s deliberations?
Bør vi for eksempel offentliggjøre stemmegivning og referater fra diskusjonene i hovedstyret?
Central banks have chosen different solutions.
Her har ulike sentralbanker valgt litt forskjellige løsninger.
In Sweden, the central bank publishes the voting records and provides an extensive report with the views of members by name.
Sveriges Riksbank offentliggjør stemmegivningen og et fyldig referat med synspunktene til navngitte medlemmer.
The Bank of England publishes a similar report of the minutes, but members remain anonymous.
Bank of England offentliggjør et lignende referat, men der synspunktene til medlemmene er anonymisert.
The interest rate decision is based on a strategy that is described in the Monetary Policy Report.
Beslutningen er basert på en strategi som er beskrevet i de pengepolitiske rapportene.
The Report also presents the analyses underlying the strategy.
Rapportene gjengir også analysene bak strategien.
The basis for interest rate decisions is thus available to the general public.
Grunnlaget for rentebeslutningene er dermed tilgjengelig for alle.
The difference in practices partly reflects the different character of the monetary policy committees in the three countries [27].
Forskjellene i praksis gjenspeiler til en viss grad at de pengepolitiske komiteene har ulik karakter i de tre landene [27].
Sveriges Riksbank and the Bank of England have committees that are referred to as “individualistic committees”.
Riksbanken og Bank of England har det som kalles “individualistiske komiteer”.
Each member is individually responsible for his/her vote, and the decision [28] is normally decided by majority voting.
Hvert medlem står individuelt ansvarlig for sin stemmegivning, og beslutningen tas ved avstemming der flertallet bestemmer.
In Norway, the Executive Board is more of a “collegial committee”, where the members are unanimous in their decision.
Hos oss er hovedstyret en “kollegial komité” der medlemmene står samlet om beslutningen [28].
The ECB’s system is of the same type.
Også Den europeiske sentralbanken har et system som vårt.
One cannot have both a collegial committee and minutes with individual views.
Med en kollegial komité kan en ikke samtidig ha referat med individuelle synspunkter.
If all members publicly explain their own views, communication may become unclear.
Dersom alle medlemmene offentlig redegjør for sine egne synspunkter, kan kommunikasjonen bli uklar.
Alan Blinder, former vice chairman of the Federal Reserve and now professor at Princeton University, argues that “a central bank that speaks with a cacophony of voices may, in effect, have no voice at all”. [29]
Alan Blinder, tidligere visesentralbanksjef i USA og nå professor ved Princeton, mener at “en sentralbank som snakker med en kakofoni av stemmer, kan i realiteten ikke ha noen stemme i det hele tatt”.
There is also another argument in favour of unanimous decisions.
Det er også et annet argument som taler for at komitémedlemmene står samlet bak beslutningene.
Central banks are important social institutions, which should not be too closely linked to individuals but have a public identity.
Sentralbanker er viktige samfunnsinstitusjoner som ikke i for stor grad bør knyttes til enkeltpersoner, men ha en allmenn identitet.
This may give rise to good incentives.
Det kan gi gode insentiver.
On the other hand, such transparency may inhibit the actual discussion.
På den annen side kan slik åpenhet hemme selve diskusjonen.
Members may come to meetings with pre-drafted statements, impairing a constructive exchange of views.
Medlemmene kan komme til møtet med ferdigskrevne manus, og meningsutvekslingen blir mindre fruktbar.
Researchers have compared tapes of the Fed’s FOMC meetings before and after it was decided that the minutes should be published [31].
Forskere har sammenlignet lydbåndopptak fra de pengepolitiske møtene i den amerikanske sentralbanken før og etter det ble bestemt at referatene skulle offentliggjøres [31].
The tapes show that the form of discussion changed.
Opptakene viser at formen på diskusjonen endret seg.
During the period following the decision to publish the minutes, there was a greater tendency for members to read prepared statements.
I perioden etter offentliggjøring er det en økt tendens til at medlemmene leser opp forhåndsskrevne innlegg.
Detailed minutes also entail a risk of moving the real discussion from the official meeting into closed rooms.
Med detaljerte referater er det også en fare for at den reelle diskusjonen flyttes fra det offisielle møtet og inn i lukkede rom.
In that case, a real increase in transparency has not been achieved.
I så fall har vi ikke oppnådd større reell åpenhet.
The US was aware of this risk and introduced legislation to prevent such informal meetings.
Amerikanerne har vært klar over denne faren og har innført en lov som skal forsøke å hindre slike uformelle møter.
They called this law the “Government in the Sunshine Act” [32] , where the name symbolises that important decisions should be taken in the public light.
De har kalt denne loven “Government in the Sunshine Act” [32], der navnet symboliserer at viktige beslutninger skal tas i offentlighetens lys.
The law defines a meeting as a consultation between a quorum of committee members.
Loven definerer et møte som en rådslagning mellom et beslutningsdyktig flertall av medlemmene i komiteen.
Stretching it somewhat, this means that if some members are chatting in the corridor, they must stop talking about the interest rate and start talking about the weather if the group grows to a certain size.
Satt litt på spissen innebærer det at hvis noen av medlemmene slår av en prat i korridoren, må de slutte å snakke om renten og begynne å snakke om været hvis mange nok kommer til.
The notion that increased transparency can hamper a free exchange of views is not new.
Tanken om at økt åpenhet kan hemme den frie meningsutvekslingen er ikke ny.
The delegates to the Constitutional Convention in Philadelphia in 1787 decided to veil the deliberations in secrecy.
Ved forhandlingene om den amerikanske konstitusjonen i Philadelphia i 1787, bestemte delegatene at drøftingene skulle holdes hemmelige.
Jon Elster has explored various aspects of transparency and constitutions in his research.
Jon Elster har drøftet ulike sider ved åpenhet og konstitusjoner i sin forskning.
He notes that even if secrecy can lead to a freer discussion, it can also lead to negotiations based on vested interests [33].
Han påpeker at selv om hemmelighold kan føre til en friere diskusjon, kan det også føre til innslag av forhandlinger basert på egeninteresser [33].
Threats and power struggles can be effective behind closed doors, but rarely tolerate public scrutiny.
Trusler og maktbruk kan virke bak lukkede dører, men tåler sjelden offentlighetens lys.
The arguments that were used in Philadelphia can be found in the debate on public disclosure of government papers and cabinet deliberations.
Argumentene som ble brukt i Philadelphia finner vi igjen i debatten om hvorvidt offentligheten skal gis innsyn i regjeringsnotater og i drøftingene i regjeringskonferanser.
In a supreme court ruling from 1994, the first-voting judge Steinar Tjomsland writes: “The possibility that governments should testify before the court (...) could inhibit free political exchange of information and debate (...)”. [34]
I en høyesterettskjennelse fra 1994 skriver førstvoterende Steinar Tjomsland: “Muligheten for at regjeringsmedlemmene skal måtte avgi vitneforklaring (…), vil kunne innebære en begrensning i den frie politiske informasjonsutveksling og meningsbrytning (…).” [34]
If we today even know what Tjomsland wrote, it is because the Supreme Court’s doors were opened in 1863.
At vi i det hele tatt vet hva Tjomsland skrev, skyldes at Høyesteretts lukkede dører ble åpnet i 1863.
The law on transparent voting in the Supreme Court was adopted after a nearly fifty-year conflict between the Storting and the other two branches of government [35].
Loven om offentlig votering i Høyesterett kom etter nær femti års strid mellom Stortinget og de to andre statsmaktene [35].
In 1821, Christian Magnus Falsen put forward a proposal for the public disclosure of voting records in the Supreme Court. [36]
Christian Magnus Falsen foreslo offentlig votering i Høyesterett allerede i 1821 [36].
He argued that public disclosure was “the most effective means of ensuring confidence and respect for any government authority is by awakening a noble pride among senior civil servants and hence instilling in them respect for the voice of the people” [37].
Han begrunnet det med at offentlighet er den beste måten “å sikre enhver offentlig autoritet tillit”, og “vekke en edel ærekjærhet hos embedsmannen og bibringe ham aktelse for folkets stemme” [37].
Today, there seems to be little controversy surrounding the disclosure of voting records in the Supreme Court [39][40].
I dag synes den offentlige voteringen i Høyesterett å være lite kontroversiell [39] [40].
In principle, the same transparency considerations apply here, but with certain exceptions [41].
I hovedsak gjelder de samme avveiinger om åpenhet også her, men med visse unntak [41].
Many of us were surprised and experienced associations with the interwar years when we saw television footage of depositors queuing at the doors of the crisis-hit British bank Northern Rock in 2007.
Mange av oss ble overrasket og fikk assosiasjoner til mellomkrigstiden da vi så bildene på TV av køene utenfor den kriserammede engelske banken Northern Rock høsten 2007.
In a situation where a bank’s solvency comes into doubt, depositors may rush to withdraw their cash.
I en situasjon der det oppstår tvil om bankens soliditet, vil kundene kunne ønske å ta ut pengene sine raskt.
It is easy to conceive of a situation where a bank that is in fact solid, but has payment problems, might collapse if the authorities expose the problems to the general public.
Det er lett å tenke seg situasjoner hvor banker som egentlig er solide, men har betalingsproblemer, vil gå over ende dersom myndighetene forteller om problemet.
Moreover, banks may take excessive risks if they know the authorities will come to their rescue.
På den annen side kan bankene, hvis de vet at de blir reddet av myndighetene, ta større risiko enn det som er bra.
It can be argued that in this case it may be appropriate for the central bank to engage in what is referred to in diplomatic parlance as “constructive ambiguity” [42] [43].
Det kan argumenteres for at det her kan være hensiktsmessig å opptre med det som på diplomatspråket kalles “konstruktiv tvetydighet”. [42] [43]