natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Go to the list of excluded companies and companies under observation
Gå til oversikten over alle utelukkede selskaper og selskaper under observasjon
Norges Bank's Executive Board has decided to appoint Christian Ringnes and Petter Fredrik Neslein as external members of the Real Estate Investment Board (REIB).
Norges Banks hovedstyre har besluttet at Christian Ringnes og Petter Fredrik Neslein skal oppnevnes som faste eksterne medlemmer av investeringskomiteen Real Estate Investment Board (REIB).
The Real Estate Investment Board (REIB) has five full members, including two external members with expertise and experience from investing in real estate.
Real Estate Investment Board (REIB) består av fem faste medlemmer, hvorav to eksterne medlemmer med kompetanse og erfaring fra eiendomsinvesteringer.
On Wednesday 27 January 2016, the Executive Board decided to appoint Christian Ringnes and Petter Fredrik Neslein as members of the REIB until 1 January 2017.
Hovedstyret besluttet onsdag 27. januar 2016 at Christian Ringnes og Petter Fredrik Neslein oppnevnes som medlemmer av Real Estate Investment Board frem til 1. januar 2017.
Christian Ringnes is a private property investor and the principal shareholder and CEO of the real estate companies Eiendomsspar and Victoria Eiendom.
Christian Ringnes er en privat eiendomsinvestor og største eier og administrerende direktør i eiendomsselskapene Eiendomsspar og Victoria Eiendom.
He holds MBAs from both the University of Lausanne and Harvard University.
Ringnes er utdannet siviløkonom fra Université de Lausanne og har en MBA fra Harvard University.
Petter Fredrik Neslein is the owner and CEO of real estate company Pecunia AS, which manages and develops commercial and residential properties in central Oslo.
Petter Fredrik Neslein er eier og administrerende direktør for eiendomsselskapet Pecunia AS.
He holds both an MSc from the University of Fribourg and an MBA from Columbia University.
Neslein er utdannet siviløkonom fra Université de Fribourg og har en MBA fra Columbia University.
External members are appointed to the REIB for a term of one year, which may be extended.
De eksterne medlemmene skal oppnevnes for ett år, med mulighet for forlengelse.
The CEO of Norges Bank Investment Management, Yngve Slyngstad, chairs the REIB.
Leder av Norges Bank Investment Management, Yngve Slyngstad, er blitt oppnevnt som leder for komiteen.
The other members are the CEO of Norges Bank Real Estate Management, Karsten Kallevig, and Norges Bank Investment Management's Chief Risk Officer, Dag Huse.
Komiteen vil videre bestå av leder i Norges Bank Real Estate Management, Karsten Kallevig, og direktør for markedsrisiko i Norges Bank Investment Management, Dag Huse.
Thomas Sevang, Head of Communications and Externals Relations in Norges Bank Investment Management Mobile: +47 92 60 17 56 Email: press@nbim.no
Thomas Sevang, kommunikasjonssjef i Norges Bank Investment Management Telefon: 92 60 17 56 Epost: press@nbim.no
Norges Bank will sell foreign exchange on behalf of the government equivalent to NOK 900 million per day in February 2016.
Noregs Bank vil selje valuta på vegne av staten tilsvarande 900 millionar kroner kvar dag i februar 2016.
Executive Director Ida Wolden Bache, Norges Bank Monetary Policy, gives a speech at "Valutaseminaret", the annual seminar hosted by the Association of Norwegian Economists in Oslo.
Direktør for Norges Bank Pengepolitikk, Ida Wolden Bache, holder foredrag på Samfunnsøkonomenes valutaseminar i Oslo.
Today we publish our second annual report on responsible investment of the Government Pension Fund Global.
I dag publiserer vi vår andre rapport om ansvarlig forvaltning for Statens pensjonsfond utland.
We have clarified our expectations towards companies in 2015.
Vi har i 2015 tydeliggjort våre forventninger til selskapene.
The report provides a comprehensive review of our work on responsible investment in the management of the fund.
Rapporten gir en bred og helhetlig gjennomgang av vårt arbeid med ansvarlig forvaltning av fondet.
We expect companies to address a broad set of long-term risks in their strategies, investment plans, risk management and reporting.
Vi forventer at selskapene tar hensyn til et bredt og langsiktig risikobilde i sine strategier, investeringsplaner, risikohåndtering og rapportering.
We use our voting rights to safeguard the fund's investments.
Vi bruker vår stemmerett for å sikre fondets investeringer.
This includes voting to promote sustainable development and good corporate governance.
Dette inkluderer å fremme bærekraftig utvikling og god selskapsstyring i våre stemmebeslutninger.
During 2015 we voted at 11,562 shareholder meetings globally.
Vi stemte på totalt 11 562 generalforsamlinger i 2015.
"The aim is to be clear about what we expect and where we stand."
Hensikten er å være tydelig på hva vi forventer og hvor vi står, sier Slyngstad.
We divested from 73 companies on the basis of such assessments in 2015.
I 2015 solgte vi oss ut av 73 selskaper basert på slike vurderinger.
In the last four years, we have divested from a total of 187 companies.
Totalt har vi solgt oss ut av 187 selskaper de siste fire årene.
We expanded our risk analyses in 2015 to look more closely at social and governance issues relating to health, safety and the environment, human capital and corruption.
I 2015 utvidet vi våre risikoanalyser for å se nærmere på sosiale og styringsrelaterte forhold knyttet til helse, miljø og sikkerhet, humankapital og korrupsjon.
Report: Responsible investment 2015
Rapport: Ansvarlig forvaltning 2015
Marthe Skaar Tel: +47 926 17 663 / +47 24 07 35 61 Email: press@nbim.no
Marthe Skaar Tlf: +47 926 17 663/+47 24 07 35 61 Epost: press@nbim.no
The long-term task of monetary policy is to provide the economy with a nominal anchor.
Pengepolitikkens langsiktige oppgave er å gi økonomien nominelt ankerfeste.
Economic agents must be relatively certain of the future value of money.
Aktørene i det økonomiske livet skal være relativt sikre på utviklingen i pengeverdien.
Agreements relating to purchases and sales, loans and interest rates are concluded in nominal terms.
Avtaler om kjøp og salg, om lån og renter blir sluttet i nominelle kroner.
The decentralisation of decisions both in the public and business sector is based on nominal budget limits.
Desentralisering av beslutninger i både offentlig sektor og i næringslivet skjer ved hjelp av nominelle budsjettrammer.
The tax system is in nominal rates.
Skattesystemet er i nominelle satser.
When prices fluctuate widely, it is impossible to foresee the content of such agreements and budgets in real terms.
Når prisnivået svinger sterkt, blir det ikke mulig å forutsi det reelle innholdet i slike avtaler og budsjetter.
This confidence is the best contribution monetary policy can make to employment, economic growth and welfare.
Slik tillit er det beste bidraget pengepolitikken kan gi til sysselsettingen, til den økonomiske veksten og til velferden.
This also prevents monetary policy from having arbitrary distributional effects.
Det motvirker samtidig at pengepolitikken gir vilkårlige fordelingsvirkninger.
We thereby avoid high and varying inflation and boom periods that are followed by recessions.
Vi unngår høy og varierende inflasjon og perioder med dyrtid som blir avløst av nedgangstider.
Norges Bank's main monetary policy instrument is the interest rate.
Virkemidlet i pengepolitikken er Norges Banks rente.
This instrument must be oriented towards the long-term objective of nominal stability in the economy.
Det virkemidlet må rettes inn mot det langsiktige målet om nominell stabilitet i økonomien.
The objective of monetary policy
Målet for pengepolitikken
On the contrary.
Tvert i mot.
In the 1970s and 1980s, the economy lacked a nominal anchor.
På 1970- og 80-tallet manglet økonomien nominelt ankerfeste.
Interest rates were low in nominal terms and they were politically determined.
Rentene var satt lavt nominelt, og de var politisk bestemte.
Frequent devaluations were used to redress the negative effects of high price and wage inflation on competitiveness.
Hyppige devalueringer ble anvendt for å rette opp de negative virkningene på konkurranseevnen av for høy pris- og lønnsvekst.
The average rate of increase in prices between 1973 and 1987 was almost 10 per cent.
Den gjennomsnittlige prisstigningen fra 1973 til 1987 var nesten ti prosent.
The value of the Norwegian krone against the German mark was nearly halved from 1973 to 1987.
Verdien av den norske kronen i forhold til tyske mark ble neste halvert fra 1973 til 1987.
We paid about 2 kroner for a mark in 1973 and close to 4 kroner in 1987.
Vi betalte rundt 2 kroner for en mark i 1973 og nærmere 4 kroner i 1987.
The low interest rate and devaluation policy collapsed in the mid-1980s.
Lavrente- og devalueringslinjen brøt sammen midt på 1980-tallet.
Following a shift, which can now perhaps be said to have occurred in 1986, monetary policy has created nominal stability.
Etter en omlegging, som nå kanskje kan tidfestes til 1986, har pengepolitikken skapt nominell stabilitet.
Through the 1990s inflation in Norway was on a par with the level elsewhere in Europe.
Gjennom 1990-tallet har inflasjonen i Norge vært på linje med inflasjonen ellers i Europa.
At the same time, the value of the krone against European currencies is about the same today as it was in the early 1990s.
Samtidig er kronens verdi målt mot europeiske valutaer om lag den samme i dag som den var tidlig på 1990-tallet.
The exchange rate against the German mark is still around 4 kroner.
Prisen på tyske mark i norsk regning er fortsatt rundt 4 kroner.
Norway abandoned a fixed exchange rate system in 1992 in the wake of heavy speculation against the krone during the period of turbulence in European foreign exchange markets.
Norge forlot fastkurssystemet i 1992 som følge av omfattende spekulasjoner mot kronen under uroen i de europeiske valutamarkedene.
Looking back at developments in the Norwegian foreign exchange market in the 1990s, it appears that no significant change really occurred in 1992.
Når vi i dag ser tilbake på utviklingen i det norske valutamarkedet på 1990-tallet, ser det ikke ut til å ha skjedd en stor endring i 1992.
However, there was a marked shift in January 1997.
Derimot var det et markert skifte i januar 1997.
From that time, daily and monthly variations in the krone exchange rate show that the krone is floating.
Det er fra da av at de daglige noteringene og utviklingen fra måned til måned viser at kronen flyter.
Monetary policy is oriented towards stability in the value of the krone.
Pengepolitikken rettes inn mot stabilitet i kronens verdi.
The Exchange Rate Regulation - which is the mandate assigned to Norges Bank by the political authorities - states that monetary policy shall be aimed at maintaining a stable krone exchange rate against European currencies.
Valutakursforskriften - som er det mandat de politiske myndigheter har gitt Norges Bank - sier at pengepolitikken skal rettes inn mot stabilitet i kronens verdi mot europeiske valutaer.
Since 1 January 1999, Norges Bank has defined European currencies as the euro.
Norges Bank har siden 1. januar 1999 definert europeiske valutaer som euro.
The Exchange Rate Regulation takes into account that the krone exchange rate may remain outside its normal range.
I kursforskriften er det tatt høyde for at kronekursen kan bli liggende utenfor sitt vanlige leie.
In the event of significant changes in the exchange rate, Norges Bank shall orient instruments with a view to returning the exchange rate over time to its initial range.
Ved vesentlige endringer i valutakursen skal Norges Bank innrette virkemidlene med sikte på at kursen etter hvert bringes tilbake til utgangsleiet.
Norges Bank considers an exchange rate change to be significant if it influences expectations concerning price and cost developments to the extent that the change in the exchange rate becomes self-reinforcing.
Norges Bank tolker en kursendring som vesentlig dersom den påvirker forventningene om pris- og kostnadsutviklingen slik at kursendringen blir selvforsterkende.
In its conduct of monetary policy, Norges Bank places emphasis on satisfying the fundamental preconditions for exchange rate stability against the euro: Instruments must be oriented with a view to reducing price and cost inflation to the level aimed at by the European Central Bank (ECB).
I utøvelsen av pengepolitikken legger Norges Bank vekt på å oppfylle de grunnleggende forutsetninger for kursstabilitet overfor euro: Virkemidlene må rettes inn slik at pris- og kostnadsveksten kommer ned mot den stigningen som Den europeiske sentralbanken (ESB) sikter mot.
At the same time, monetary policy must not in itself contribute to deflationary recessions as this may weaken confidence in the krone.
Samtidig må Norges Bank unngå at pengepolitikken i seg selv bidrar til nedgangstid med deflasjon, fordi det kan svekke tilliten til kronen.
The Regulation's requirement with regard to returning the krone exchange rate to its initial range may - if stretched - imply too strong an element of parity policy.
Kravet i valutakursforskriften om tilbakevending av kronekursen til utgangsleiet kan - om det blir satt på spissen - ha et for sterkt element av paripolitikk i seg.
For example, in a scenario with a sharp and prolonged fall in oil prices, the krone exchange rate may remain outside the initial range for a longer period.
I en tenkt situasjon, for eksempel etter et stort og varig fall i oljeprisen, kan kronekursen i lengre tid bli liggende utenfor kursleiet.
If Norges Bank responds by raising interest rates in order to force the krone back to its initial range, monetary policy could trigger a recession of a type that will undermine confidence in the krone.
Dersom Norges Bank da forsøker med høy rente å presse kronen tilbake til utgangsleiet, vil pengepolitikken kunne skape nedgangstider av en art som vil svekke tilliten til kronen.
Similarly, after an appreciation a situation may arise whereby interest rates must be set at such a low level to return the krone exchange rate to the initial range that this results in higher inflation.
Tilsvarende kan det etter appresiering oppstå situasjoner der renten må settes så lavt for å bringe kronekursen tilbake til utgangsleiet at det skapes inflasjon.
The basis for exchange rate stability is weakened in both cases.
I begge tilfeller svekkes grunnlaget for kursstabilitet.
Hence, Norges Bank cannot with open eyes orient policy instruments in such a way that they fuel inflation or lead to a deflationary recession.
Norges Bank kan derfor ikke med åpne øyne innrette virkemidlene i pengepolitikken slik at de skaper inflasjon eller nedgangstid med deflasjon.
If a situation arises whereby Norges Bank is not able to return the krone to its initial range without such consequences, the Bank will inform the government authorities that measures other than those available to the Bank are required.
Dersom det oppstår en situasjon der Norges Bank ikke kan få kursen tilbake uten slike konsekvenser, vil banken underrette statsmyndighetene om at det er behov for tiltak av andre enn banken.
This may involve recommendations concerning fiscal measures that make it possible to return the krone exchange rate to its initial range and to stabilise it.
Det kan da være tale om å tilrå finanspolitiske tiltak som gjør det mulig å bringe kronekursen tilbake mot utgangsleiet og stabilisere den.
In the event of pronounced and prolonged shifts in the economy, fiscal policy and wage determination must contribute to restoring balance in the economy.
Ved store og varige skift i økonomien må finanspolitikken og lønnsdannelsen bidra til å gjenvinne balansen i økonomien.
However, if fundamental and permanent changes have taken place in the framework conditions for the Norwegian economy, it may also be appropriate to change the guidelines for monetary policy.
Dersom det har skjedd fundamentale og varige endringer i rammevilkårene for norsk økonomi, kan det imidlertid også tenkes at det ville være riktig å endre retningslinjene for pengepolitikken.
According to the Maastricht treaty, the main objective of the ECB is the maintenance of price stability.
Maastricht-traktaten sier at hovedmålet for Den europeiske sentralbanken å opprettholde prisstabilitet.
The ECB has defined price stability as inflation of 2 per cent or lower.
Den europeiske sentralbanken har definert prisstabilitet som en prisstigning på 2 prosent eller lavere.
Inflation in Norway cannot remain higher than inflation in the euro area year after year without any consequences for the exchange rate between the Norwegian krone and the euro.
Inflasjonen i Norge kan ikke ligge over inflasjonen i euro-området år etter år uten at det får virkninger for kursutviklingen mellom kroner og euro.
If price and cost inflation remains higher than the rate of increase aimed at by the ECB over a long period, the krone will depreciate against the euro sooner or later.
Dersom pris- og kostnadsveksten i lang tid blir liggende høyere enn den stigningen ESB sikter mot, vil kronen før eller senere svekke seg i forhold til euro.
Even if instruments are oriented with a view to stability in the krone exchange rate against the euro, cyclical differences will result in inflation differentials between Norway and euro area countries.
Selv om vi retter virkemidlene inn mot stabilitet i kronekursen mot euro, vil det på grunn av forskjeller i konjunkturforløpet være ulikheter i den løpende inflasjonen i Norge og i eurolandene.
Business cycles have been desynchronised over the last 15 years.
De siste 15 år har konjunkturene vært i utakt.
Because of the stagnation in the 1990s, inflation has been particularly low in Europe in recent years.
Stagnasjonen på 1990-tallet har bidratt til at Europa de senere år har hatt særlig lav inflasjon.
Norway, on the other hand, experienced a long period of economic expansion in the 1990s.
Norge har på sin side opplevd en lang periode med økonomisk oppgang på 1990-tallet.
The effects of monetary policy
Virkningene av pengepolitikken
In theory, Norges Bank has two monetary policy instruments: the interest rate and exchange market interventions.
Norges Bank har i utgangspunktet to virkemidler i pengepolitikken: renten og valutaintervensjoner.
However, in Norges Bank's experience, extensive and sustained exchange market interventions to influence the exchange rate have yielded poor results.
Vi har imidlertid dårlige erfaringer med å påvirke valutakursen gjennom omfattende og vedvarende intervensjoner i valutamarkedet.
Interventions can often lead to game situations where market operators perceive the central bank's attempt to influence the exchange rate as an interesting opportunity to make a profit.
Det kan lett oppstå spillsituasjoner der markedsaktørene ser sentralbankens forsøk på å styre valutakursen som en interessant profittmulighet.
Events in autumn 1992, at the start of 1997 and autumn 1998 show that exchange market interventions cannot stem the pressure on the krone.
Erfaringene fra høsten 1992, rundt årsskiftet 1996/97 og høsten 1998 viser at intervensjoner ikke kan demme opp for press mot kronen.
Norges Bank does not want to intervene in such a way that these game situations arise.
Norges Bank ønsker ikke å opptre på en måte som kan fremkalle slike spillsituasjoner.
However, the Bank may use interventions to a limited extent if the krone exchange rate moves substantially out of line with what we consider to be reasonable based on fundamentals or in the event of exceptional short-term volatility in thin markets.
Banken vil likevel kunne bruke intervensjoner i begrenset omfang, dersom kursen kommer vesentlig utenfor det vi vurderer som rimelig ut fra fundamentale forhold eller ved store kortsiktige svingninger i tynne markeder.
In such situations, there is less risk of ending up in a game situation against exchange market operators.
I slike situasjoner kan risikoen være mindre for å havne i et spill mot aktørene i valutamarkedet.
We have also experienced game situations in which one or more major operators were behind the krone exchange rate fluctuations and at the same time took speculative positions in the capital market in the expectation that Norges Bank would raise its key interest rate to defend the krone.
Vi har også vært utsatt for spill der en eller flere store aktører har drevet kronekursen og samtidig inntatt spekulative posisjoner i rentemarkedet i påvente av at Norges Bank ville sette opp styringsrenten for å forsvare kronekursen.
If we focus too narrowly on the exchange rate when setting interest rates, we are liable to end up in game situations.
Et for ensidig blikk på valutakursen når renten settes, kan bringe oss inn i disse spillsituasjonene.
Speculators have little to gain from such game situations if Norges Bank proceeds gradually and avoids abrupt shifts in the setting of interest rates.
For spekulantene vil det være lite å tjene på slike spill om Norges Bank går gradvis fram og unngår brå kast i rentesettingen.
In practice, the interest rate is the only monetary policy instrument available to Norges Bank.
Vi må derfor ta utgangspunkt i at det er renten som er virkemidlet i pengepolitikken.
The interest rate can influence the exchange rate directly through the differential between domestic and foreign interest rates, and indirectly through inflation expectations.
Renten kan påvirke valutakursen direkte gjennom rentedifferansen overfor utlandet og indirekte gjennom inflasjonsforventningene.
Higher interest rates normally make krone positions more attractive.
Økt rente gjør det normalt mer attraktivt å sitte med fordringer i norske kroner.
An increase in the interest rate will therefore result in an appreciation of the krone, and a lower interest rate will weaken the krone.
En økning i renten vil styrke derfor styrke kronen, og en lavere rente vil svekke kronen.
However, this relationship presupposes that the market is confident that monetary policy provides the economy with a nominal anchor.
Denne sammenhengen forutsetter imidlertid at det er tillit til at pengepolitikken gir økonomien nominelt ankerfeste.
In some situations, interest rate changes may have the opposite effect.
I noen situasjoner kan renteendringer ha motsatt effekt.
A higher interest rate can weaken the krone if it contributes to a deflationary recession, and a lower interest rate can strengthen the krone if it contributes to preventing a deflationary recession.
Økt rente kan svekke kronen hvis den bidrar til nedgangstid og deflasjon, og redusert rente kan styrke kronen hvis den bidrar til at vi unngår nedgangstid med deflasjon.
The interest rate only has a predictable effect on the krone exchange rate when it influences price inflation in the right direction2.
Renten har påregnelig virkning på kronekursen bare når den påvirker prisveksten i riktig retning2.
Historically, it has often been the case that the central bank has raised its key rate when confidence in monetary policy has declined, and the currency has been exposed to depreciation pressure.
Historisk har det ofte vært slik at sentralbanken har hevet renten når tilliten har vært svekket, og valutaen har vært utsatt for depresieringspress.
This is probably one of the reasons why it has proved difficult to find empirical support for a direct relationship between the interest rate and the exchange rate.
Det er trolig blant annet derfor det har vært vanskelig å finne empirisk støtte for den direkte sammenheng mellom rentenivå og valutakurs.
The impact of the interest rate on the krone exchange rate will depend on how uncertain krone positions are perceived to be and the size of the risk premium required for these positions.
Hvor sterkt renten påvirker kronekursen, vil avhenge av hvor usikre kroneplasseringer oppfattes og hvor stor risikopremie som kreves for slike plasseringer.
The Bank's analyses3 indicate that the krone exchange rate is also affected in the short term by uncertainty in the global economy and international financial unrest.
Bankens analyser3 tyder på at kronekursen på kort sikt også er påvirket av usikkerhet i verdensøkonomien og internasjonal finansuro.