natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Looking ahead, weak growth in the Norwegian economy may curb growth in both household and corporate debt.
Svak vekst i norsk økonomi kan fremover bidra til å dempe gjeldsveksten i både husholdninger og foretak.
On the other hand, lower interest rates entail a risk of a pickup in property price inflation and debt growth.
På den annen side innebærer lavere renter en risiko for at veksten i eiendomspriser og gjeld tiltar.
The buffer rate is set at 1 percent and will be increased to 1.5 percent from 30 June 2016.
Bufferkravet er fastsatt til 1 prosent og vil øke til 1,5 prosent fra 30. juni 2016.
The Ministry of Finance decided today to keep the buffer requirement unchanged.
Finansdepartementet har i dag besluttet å holde bufferkravet uendret.
See the Ministry's press release (Norwegian)
Se Finansdepartementets pressemelding
Norges Bank's letter: Advice on the countercyclical capital buffer 2016 Q1
Norges Banks brev: Råd om motsyklisk kapitalbuffer 1. kvartal 2016
For more information, please contact: Ms. Therese Riiser Wålen, Head of Communication and External Relations Tel.
For mer informasjon, vennligst kontakt: Kommunikasjonssjef Therese Riiser Wålen Tlf.
+47 22 31 68 45 / +47 940 50 886
22 31 68 45 / 94 05 08 86
Series: Monetary Policy Report Number: 1/2016
Serie: Pengepolitisk rapport Nummer: 1/2016
Monetary policy report 1/16 (PDF 1.6 Mb)
Pengepolitisk rapport 1/16 (PDF 1,6 Mb)
The error has been corrected 31 March 2016.
Feilen er rettet opp 31. mars 2016.
Norges Bank's letter of 16 March 2016 to the Ministry of Finance
Norges Banks brev av 16. mars 2016 til Finansdepartementet
Norges Bank is responsible for preparing a decision basis and advising the Ministry of Finance on the level of banks' countercyclical capital buffer four times a year.
Norges Bank skal utarbeide beslutningsgrunnlag og gi Finansdepartementet råd om nivået på den motsykliske kapitalbufferen til bankene fire ganger i året.
In June 2015, the Ministry of Finance decided to increase the buffer rate to 1.5 percent, effective from 30 June 2016.
I juni i fjor ble det besluttet å øke bufferkravet til 1,5 prosent med virkning fra 30. juni i år.
The decision basis for Norges Bank's advice on the countercyclical capital buffer in 2016 Q1 is presented in the March 2016 Monetary Policy Report (1/16).
Beslutningsgrunnlaget for Norges Banks råd om motsyklisk kapitalbuffer i første kvartal 2016 legges fram i Pengepolitisk rapport 1/16.
The premise for Norges Bank's assessment is that banks should build up and hold a countercyclical capital buffer when financial imbalances are building up or have built up.
Norges Banks vurdering tar utgangspunkt i at bankene bør bygge opp og holde en motsyklisk kapitalbuffer når finansielle ubalanser bygger seg opp eller har bygd seg opp.
Overall credit to households and enterprises has expanded faster than mainland GDP for a long period.
Den samlede kreditten til husholdninger og foretak har lenge steget raskere enn verdiskapingen i fastlandsøkonomien.
Towards the end of 2015, household debt growth moderated.
Mot slutten av fjoråret avtok gjeldsveksten i husholdningene.
Corporate debt growth remained moderate.
Foretakenes gjeldsvekst var fortsatt moderat.
The credit indicator nonetheless rose in Q4, partly reflecting lower growth in the Norwegian economy.
Lavere vekst i norsk økonomi bidro til at kredittindikatoren likevel steg i fjerde kvartal.
According to Norges Bank's lending survey, banks have tightened credit standards for both households and enterprises.
Ifølge Norges Banks utlånsundersøkelse har bankene strammet inn noe på kredittpraksisen overfor både husholdninger og foretak.
Funding costs have risen for many enterprises.
Finansieringskostnadene har steget for mange foretak.
The European Systemic Risk Board (ESRB) recommends the calculation of a technical reference rate for the buffer.
Det europeiske systemrisikorådet (ESRB) anbefaler at det beregnes tekniske referanseverdier for bufferen.
Applying the trend calculation method proposed by the Basel Committee, the reference rate was 0 percent in 2015 Q4.
Med Baselkomiteens trendberegning var referanseverdien 0 prosent i fjerde kvartal 2015.
Using an alternative trend calculation method, which has been shown to provide a better leading indicator of crises, the reference rate was 1 percent in Q4, down from 1¼ percent in Q3.
Med en alternativ trendberegning, som erfaringsmessig gir en bedre ledende indikator for kriser, var referanseverdien for bufferen 1 prosent i fjerde kvartal, ned fra 1¼ prosent i tredje kvartal.
House price inflation has slowed over the past half-year, but there are substantial regional differences.
Veksten i boligprisene har avtatt det siste halvåret, men det er store forskjeller mellom regioner.
House prices have risen marginally or fallen in oil regions, while house price inflation has been high in Oslo and many parts of southeast Norway.
I områder med nær tilknytning til oljevirksomheten har boligprisene steget lite eller falt, mens prisveksten har vært sterk i Oslo og store deler av Østlandet.
Housing market turnover has fallen slightly compared with a year ago.
Omsetningen av boliger har falt litt sammenlignet med for et år siden.
The commercial property price indicator continued to rise markedly in the second half of 2015.
Prisindikatoren for næringseiendom fortsatte å stige markert i andre halvår i fjor.
The required rate of return for high-standard office premises in central Oslo has fallen further, while rental prices have remained unchanged.
Avkastningskravet på kontorlokaler med høy standard og sentral beliggenhet i Oslo har falt ytterligere, mens leieprisene har vært uendret.
Office rental prices have fallen in several other cities.
Leieprisene på kontorlokaler har falt i flere av de andre byene.
Banks' wholesale funding ratios have been fairly stable.
Andelen markedsfinansiering i bankene har vært nokså stabil.
Banks' profitability was solid in 2015 and their capital ratios strengthened.
Bankene hadde god lønnsomhet i 2015 og kapitaldekningen økte.
At the end of Q4, the largest banks' CET1 capital ratios averaged 14.4 percent.
Ved utgangen av fjerde kvartal var den rene kjernekapitaldekningen i de største bankene 14,4 prosent i gjennomsnitt.
Banks are well positioned to meet their announced capital targets in 2016.
Bankene ligger godt an til å nå annonserte kapitalmål i 2016.
Loan losses are still low.
Utlånstapene er fortsatt lave.
Financial markets saw a turbulent start to the year.
På nyåret var det uro i finansmarkedene.
European bank share prices fell and credit risk premiums on bank bonds rose.
Kursene på europeiske bankaksjer falt, og påslag på bankobligasjoner steg.
Financial market turbulence has eased recently and credit risk premiums have fallen back.
I det siste er uroen dempet og kredittpåslagene har falt tilbake.
Norwegian banks continue to have ample access to wholesale funding and credit risk premiums have remained broadly unchanged since December.
Norske banker har fortsatt god tilgang til markedsfinansiering og kredittpåslagene er om lag uendret siden desember.
The persistent increase in household debt ratios and high property price inflation in recent years are signs that financial imbalances have built up.
Den vedvarende oppgangen i husholdningenes gjeldsbelastning og høy prisvekst på eiendom de siste årene er tegn på at finansielle ubalanser har bygd seg opp.
On the whole, recent developments suggest that the imbalances are not building up further.
Utviklingen den siste tiden tyder samlet sett på at ubalansene ikke bygger seg videre opp.
On the basis of an overall assessment, Norges Bank's Executive Board has decided to advise the Ministry of Finance to keep the buffer rate unchanged at 1.5 percent.
Norges Banks hovedstyre har etter en samlet vurdering besluttet å gi Finansdepartementet råd om å holde bufferkravet uendret på 1,5 prosent.
Sindre Weme
Sindre Weme
Address by Governor Svein Gjedrem.
Foredrag av sentralbanksjef Svein Gjedrem, Polyteknisk Forening.
Meeting of the Polytechnical Society, Oslo, 28 November 2000
28. november 2000
The Norwegian economy is currently characterised by substantial revenues as a result of high oil production and high oil prices.
Norsk økonomi er nå preget av at høy oljeproduksjon og høy oljepris gir landet store inntekter.
The current account shows a large surplus, and government finances are robust.
Vi har store overskudd i utenriksøkonomien og i statens finanser.
Following an upturn that started in 1993, however, there are signs of stagnation in the mainland economy, with sluggish productivity gains and low employment growth.
Etter en oppgangsperiode, som startet i 1993, er det derimot tendenser til stagnasjon i fastlandsøkonomien med svak produktivitetsutvikling og lav vekst i sysselsettingen.
History also has many examples of other countries that have failed to address similar challenges.
Historien viser også nok av eksempler på andre land som ikke har mestret tilsvarende oppgaver.
It is also a demanding task to manage in a sound and profitable manner the wealth from petroleum revenues that is transferred to the Government Petroleum Fund.
Det er også krevende å forvalte den formuen som oljeinntektene avleirer i blant annet Statens Petroleumsfond, forsvarlig og lønnsomt.
I am going to consider some aspects of these challenges.
Jeg vil drøfte enkelte sider ved disse utfordringene.
Phasing in of petroleum revenues
Innfasing av oljeinntektene
Three crucial points have to be taken into account in connection with the use of petroleum revenues in the Norwegian economy:
Ved bruken av petroleumsinntektene i norsk økonomi er det tre hensyn som veier tungt:
avoiding the Dutch disease, so that restructuring costs are not excessive when petroleum revenues decline
unngå såkalt hollandsk syke slik at omstillingskostnadene ikke blir for store når petroleumsinntektene svikter.
assuring a fair distribution of petroleum revenues across generations
sikre en rimelig fordeling av petroleumsinntektene mellom generasjoner.
avoiding pronounced cyclical fluctuations in the mainland economy due to variations in oil revenues
unngå at variasjonene i oljeinntektene skaper store konjunktursvingninger i fastlandsøkonomien.
Dutch disease and historical experiences
Hollandsk syke og historiske erfaringer
The name "Dutch disease" is applied to the negative effects that use of income from natural resources may have on the exposed sector, ie industries that export or produce in competition with foreign producers.
Begrepet "hollandsk syke" er brukt om de negative virkningene som bruken av inntekter fra naturressurser kan ha for konkurranseutsatt sektor, dvs næringer som eksporterer eller produserer i konkurranse med utenlandske produsenter.
The substantial revenues that the Netherlands obtained from gas resources in the Groningen field from the end of the 1960s financed a sharp growth in government expenditure.
De store inntektene som Nederland fikk fra gassforekomstene på Groningen-feltet fra slutten av 1960-tallet, finansierte en sterk vekst i offentlige utgifter.
This led to a decline in competitiveness and a loss of jobs in the exposed sector.
Utgiftsveksten førte til tap av konkurranseevne og nedleggelse av arbeidsplasser i konkurranseutsatt sektor.
These developments went too far, and large current account deficits and deteriorating government finances made it necessary to tighten policy, with the result that unemployment rose sharply in the first half of the 1980s.
Utviklingen gikk for langt og store underskudd i utenriksøkonomien og statsfinansene gjorde det nødvendig å stramme inn slik at arbeidsledigheten steg sterkt i første halvdel av 1980-tallet.
Not until the latter half of the 1990s could it be claimed with any certainty that the Dutch economy had recovered from problems associated with the extensive use of gas revenues in the 1970s.
Først i andre halvdel av 1990-tallet kan en si noenlunde sikkert at den nederlandske økonomien var kommet over problemene som fulgte av den store bruken av gassinntekter på 1970-tallet.
The Norwegian economy was also infected by Dutch disease in the 1970s, when government expenditure and social programmes were expanded rapidly in anticipation of increased petroleum revenues.
Norsk økonomi ble også smittet av hollandsk syke på 1970-tallet da offentlige utgifter og sosiale ordninger ble bygget raskt ut i påvente av økte oljeinntekter.
At the same time, there was a contraction in the exposed non-oil sector.
Den konkurranseutsatte sektoren i fastlandsøkonomien ble samtidig bygget ned.
As a result, the recession in the Norwegian economy was significantly sharper than it otherwise would have been after the fall in oil prices in the mid-1980s.
Dette bidro til at tilbakeslaget i norsk økonomi ble vesentlig sterkere enn det ellers ville blitt etter at oljeprisen falt på midten av 1980-tallet.
The Netherlands is not the first example of a nation that suddenly benefitting from valuable (new) resources.
Nederland er ikke det første eksempelet på en nasjon som plutselig får tilgang på verdifulle (nye) ressurser.
We find an even clearer example in Portugal and Spain as far back as the 17th century.
Et tydeligere eksempel finner vi i Portugal og Spania allerede på 1600-tallet.
The colonisation of South and Central America gave these countries access to a wealth of natural resources, and to gold.
Koloniseringen av Sør- og Mellom-Amerika ga landene tilgang til store naturressurser og til gull.
Spain chose to spend a large portion of the windfalls on luxury and war.
Spania valgte å bruke en stor del av gevinsten på luksus og krig.
In 1690, the Moroccan ambassador in Madrid described the Spanish society of the time as follows:
Den marokkanske ambassadøren i Madrid ga i 1690 følgende karakteristikk av det spanske samfunnet på den tiden:
the Spanish nation today possesses the greatest wealth and the largest income of all the Christians.
"... den spanske nasjonen har i dag den største formuen og den største inntekten blant de kristne landene.
But the love of luxury and the comforts of civilization have overcome them, and you will rarely find one of this nation who engages in trade or travels abroad for commerce as do the other Christian nations (...).
Men forkjærligheten for luksus og sivilisasjonens komfort har overveldet dem, og du vil sjelden finne noen i denne nasjonen som er engasjert i handel eller reiser utenlands av kommersielle grunner som i andre kristne nasjoner (...).
Similarly, the handicrafts practiced by the lower classes and common people are despised by this nation, which regards itself as superior to the other Christian nations.
På samme måte forakter denne nasjonen det håndverket som utøves av lavere klasser og vanlige folk, og betrakter seg selv som overlegen andre kristne nasjoner.
One happy Spaniard of the time is quoted as saying:
Et karakteristisk utsagn fra en lykkelig spanjol på denne tiden, var:
"Let London manufacture those fabrics of hers to her heart's content; Holland her chambrays; Florence her cloth; the Indies their beaver and vicuna; Milan her brocades; Italy and Flanders their linens, so long as our capital can enjoy them.
"La London produsere disse stoffene sine av hjertens lyst, Holland sin batikk, Firenze sine tøyer, Amerika sine beverskinn og lamaullvevnader, Milano sine brokader, Italia og Flandern sitt lintøy, så lenge som vår hovedstad kan nyte det.
These are quotations from the book "The wealth and poverty of nations" by the economic historian David Landes.
Disse sitatene er gjengitt i boka "The wealth and poverty of nations" av den økonomiske historikeren David Landes.
Landes himself sums up in the same book what we can learn from Spain's experience of sudden wealth:
Landes oppsummerer selv i samme bok hvilken lærdom vi kan trekke av Spanias erfaring med plutselig rikdom:
"Spain, in other words, became (or stayed) poor because it had too much money.
"Med andre ord ble (eller forble) Spania fattig fordi landet hadde for mye penger.
The nations that did the work learned and kept good habits, while seeking new ways to do the job faster and better.
De nasjonene som utførte arbeidet, lærte og opprettholdt gode vaner, og søkte samtidig nye måter å gjøre arbeidet raskere og bedre på.
The Spanish, on the other hand, indulged their penchant for status, leisure, and enjoyment (...)."
Spanierne derimot ga etter for sin svakhet for status, fritid og forlystelser (...).
When the flow of gold dried up in the mid-1600s, the Spanish crown had heavy debts and experienced a long period of decline.
Da gullflommen stoppet på midten av 1600-tallet hadde den spanske kronen betydelig gjeld og gikk inn i en lang periode med tilbakegang.
The moral of the story, according to Landes, is that:
Lærdommen er ifølge Landes (og på engelsk fordi det lyder best):
"Easy money is bad for you.
" Easy money is bad for you.
It represents short-run gain that will be paid for in immediate distortions and later regrets."
It represents short-run gain that will be paid for in immediate distortions and later regrets."
Developments in Scandinavia in the 1800s stand in direct contrast to Spain's experiences as a result of easily acquired wealth.
Utviklingen i Skandinavia på 1800-tallet står i rak motsetning til Spanias erfaring basert på lettjent rikdom.
David Landes explains Scandinavia's economic growth in the 1800s as follows:
David Landes forklarer Skandinavias økonomiske vekst på 1800 tallet på følgende måte:
"Property rights were secure; the peasantry was largely free; and life was a long stretch of somber hard work broken intermittently by huge bouts of drinking and seasonal sunshine."
"Eiendomsretten var sikret, bøndene var i hovedsak selvstendige, og livet var stort sett hardt, trist arbeid, som periodevis ble avbrutt av stordrikking og sesongmessig solskinn."
"Scandinavia built on free enterprise and quick response, on the export of staples to more advanced industrial countries, on the investment of these gains in more diversified production".
"Skandinavia bygde på det frie næringsliv og rask respons, på eksport av råvarer til mer industrialiserte land, og på investeringer av fortjenesten i mer variert produksjon."
In the 1800s and 1900s, growth in Switzerland and Japan, both countries with limited natural resources, was far higher than in resource-abundant Russia.
På 18- og 1900-tallet var veksten i Sveits og Japan, begge land med liten tilgang til naturressurser, mye høyere enn i ressursrike Russland.
In the last 30 years, growth has been highest in newly industrialised countries with limited resources, such as Korea, Taiwan, Hong Kong and Singapore.
I de siste 30 årene har veksten vært høyest i ressursfattige og nyindustrialiserte land som Korea, Taiwan, Hong Kong og Singapore.
Oil-rich nations such as Mexico, Nigeria and Venezuela have experienced considerable problems in stabilising their economies, which has weakened their long-term growth potential.
Oljerike nasjoner som Mexico, Nigeria og Venezuela har hatt store problemer med stabiliteten i sine økonomier, og ustabilitet har svekket den langsiktige vekstevnen.
We do not seriously believe that there is a curse on windfall gains, so there must be another explanation.
Forklaringene må være andre.
An explanation from political economy is that an abundance of resources leads to an extreme focus by various groups, who seek maximum profits from the natural resource.
En økonomisk-politisk forklaring er at ressursrikdom fører til ekstrem fokus fra ulike grupper på å tilegne seg mest mulig av overskuddet fra naturressursen.
The production of petroleum and extraction of other natural resources yield a profit that exceeds the normal return on invested capital, ie economic rent'.
Produksjonen av petroleum og av andre naturressurser gir en profitt som overstiger normal avkastning på investert kapital, en grunnrente eller superprofitt ("economic rent").
The competition between the various fractions may lead to an inefficient depletion of natural resources and unwise use of revenues.
Konkurransen mellom de ulike fraksjonene kan føre til en ineffektiv uttømming av naturressursen og ufornuftig bruk av inntektene.
Entrepreneurship, talent and energy in both the business sector and political life are used to secure a share of these revenues instead of on more productive activities in both the public and the private sector.3
Entreprenørskap, talent og energi i næringslivet og det politiske livet brukes for å få del i disse inntektene i stedet for til mer produktiv virksomhet i både offentlig og privat sektor.3
A sociological explanation is that such windfalls reduce the incentive for innovation and work.
En sosiologisk forklaring er at lettjent rikdom svekker insentivene til innovasjon og arbeid.
A possible economic explanation is that the existence of a large, broad-based sector that is exposed to competition from abroad promotes learning and development.
En mulig økonomisk forklaring er at en stor og bred sektor, som er utsatt for konkurranse fra utlandet, skaper læring og utvikling.
In countries with abundant natural resources, this sector may be scaled back, while sheltered sectors expand.
I land med stor tilgang på naturressurser kan sektoren bli bygget ned, mens de skjermede sektorene bygges opp.
The intensity of competition in the economy may decline, and the capacity and willingness to innovate may suffer.
Konkurranseintensiteten i økonomien kan bli mindre og evnen og viljen til innovasjon svekket.
We must be very cautious about drawing definitive conclusions based on historical comparisons.
Vi skal vel være svært varsomme med å trekke sikre konklusjoner av historiske sammenlikninger.
First: The decision-making forms and political and economic processes must provide an effective safeguard against a situation where special interest groups acquire a disproportionate amount of control and share of the petroleum wealth, or acquire protection when petroleum revenues are high.
For det første: Beslutningsformene og prosessene i det politiske og økonomiske livet må gi effektivt vern mot at særinteresser tilriver seg en uforholdsmessig sterk kontroll med og andel av petroleumsformuen eller beskyttelse i ly av de høye petroleumsinntektene.
Second: It is important for the growth potential of the economy that we preserve and develop a large, broad-based mainland sector that encounters effective competition from abroad.
For det andre: Det er viktig for vekstevnen i økonomien at vi bevarer og utvikler en stor og bred sektor i fastlandsøkonomien som møter effektiv konkurranse fra utlandet.
Third: It is of fundamental importance that we preserve and develop incentives for acquiring knowledge and for innovation.
For det tredje: Det er grunnleggende at vi bevarer og utvikler insentivene til å erverve kunnskap og til nyskaping.
Comparative studies of developments in the four countries may shed some light on how beneficial petroleum has been for our country.
Sammenliknende studier av utviklingen i de fire landene vil kunne kaste lys over hvor fordelaktig oljen har blitt for vårt land.
The jury is still out on this point.
Juryen er her fortsatt i arbeid.
In 10 to 15 years, when the significance of oil and gas production is again substantially reduced, we will be able to see more clearly whether oil was an advantage for the Norwegian economy.
Om 10-15 år, når betydningen av olje- og gassproduksjonen igjen er vesentlig redusert, vil vi klarere kunne se om oljen var en fordel for norsk økonomi.
Norway's long-term challenges, and distribution across generations
Norges utfordringer på lang sikt og fordelingen mellom generasjonene
The number of disability pensioners has increased sharply in the last 25 years, and growth is expected to continue until 2010.
Antallet uførepensjonister har økt mye de siste 25 årene, og det forventes at veksten vil fortsette fram til 2010.
Because of the ageing population, there will be an attendant increase in the need for health and care services.
Fordi antall eldre i befolkningen stiger, vil behovet for pleie- og omsorgstjenester også øke.
This chart clearly illustrates developments in the labour force and the number of pensioners in the period up to 2050.
Figuren som vises illustrerer på en god måte utviklingen i arbeidsstyrken og antall pensjonister i perioden fram til 2050.