natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This gives rise to a dilemma: if rebalancing takes place too seldom, the portfolio will drift away from the strategic weightings, while frequent rebalancing will lead to high transaction costs.
En står derfor ofte overfor et dilemma: for sjeldne rebalanseringer fører til at porteføljen drifter vekk fra de strategiske vektene, mens hyppige rebalanseringer vil føre til høye transaksjonskostnader.
A rebalancing strategy must therefore be devised that weighs up these two considerations.
Det må derfor fastlegges en rebalanseringsstrategi der de to hensynene veies mot hverandre.
Under the existing regime for the Petroleum Fund, the Fund and the actual benchmark are rebalanced at the end of each quarter so that the share of the different asset classes are returned to the share in the strategic benchmark.
Det gjeldende regime for Petroleumsfondet innebærer at fondet og den faktiske referanseporteføljen ved hvert kvartalsskifte rebalanseres slik at andelene til de ulike aktivaklassene bringes tilbake til andelene i den strategiske referanseporteføljen.
This is because the capital transferred has been used to buy asset classes where the exposure is to be increased.
Det skyldes at tilførselen har vært benyttet til å kjøpe de aktivaklasser der eksponeringen skal økes.
However, there are two reasons why transaction costs will become an increasingly important consideration over the next years.
Det er imidlertid to grunner til at hensynet til transaksjonskostnader blir viktigere de neste årene.
First, capital transfers as a share of the Fund's overall value will decline.
For det første vil tilførselen som andel av fondets samlede verdi gå ned.
This means that a larger share of rebalancing will involve financing securities purchases by corresponding sales of securities.
Dermed må en større andel av rebalanseringene skje ved at kjøp av verdipapirer finansieres ved et tilsvarende salg av verdipapirer.
The transaction costs linked to non-government-guaranteed bonds are higher.
Det vil følgelig være høyere kostnader forbundet ved å gjøre transaksjoner i ikke-statsgaranterte obligasjoner.
As a result of these changes, the Fund's rebalancing regime should be reassessed.
Disse endringene gjør at det bør foretas en ny vurdering av fondets rebalanseringsregime.
If the rebalancing frequency is changed, it would also be appropriate to reconsider the frequency of capital transfers to the Fund.
Dersom en endrer rebalanseringsfrekvensen vil det være naturlig å samtidig vurdere frekvensen for tilførsler til fondet.
The Ministry of Finance has announced that the Fund's equity share will be reassessed in the National Budget for 2002.
Finansdepartementet har varslet at en i Nasjonalbudsjettet 2002 vil foreta en ny vurdering av fondets aksjeandel.
The implementation of a new rebalancing regime for the Fund should be considered in conjunction with such possible changes in the Fund's investment strategy.
Implementeringen av et nytt rebalanseringsregime for Petroleumsfondet bør sees i sammenheng med slike eventuelle endringer i investeringsstrategien til fondet.
Choice of rebalancing regime
Nærmere om valg av rebalanseringsregime
The choice of rebalancing regime for the Petroleum Fund will influence the evolution of the Fund's benchmark over time.
Valg av rebalanseringsregime for Petroleumsfondet vil påvirke hvordan fondets referanseportefølje vil utvikle seg over tid.
The benchmark shall safeguard two important considerations.
Referanseporteføljen skal ivareta to viktige hensyn.
One is that the benchmark shall reflect the strategic choices underlying the investment strategy adopted.
Det ene hensynet er at referanseporteføljen skal reflektere de strategiske valgene en har gjort ved utformingen av investeringsstrategien.
These choices shall reflect the owner's trade-off between expected return and risk.
Disse valgene skal uttrykke eiers avveining mellom forventet avkastning og risiko.
Hence, it is important that the rebalancing regime chosen prevents the weightings in the actual benchmark from deviating excessively from the weightings in the strategic benchmark.
Det er derfor viktig at en velger et rebalanseringsregime som over tid gjør at vektene i den faktiske referanseporteføljen ikke avviker for mye fra vektene i den strategiske referanseporteføljen.
The other consideration is that the benchmark shall serve as a basis for evaluating active management.
Det andre hensynet er at referanseporteføljen skal tjene som et utgangspunkt for evaluering av den aktive forvaltningen.
The benchmark should thus represent an objective and transparent basis of comparison.
Referanseporteføljen bør derfor representere et objektivt og transparent sammenlikningsgrunnlag.
This is best achieved if rebalancing is calendar-based or rule-based (conditional).
Dette ivaretas best ved at rebalanseringene er fullt ut kalender- eller regelstyrt (betinget).
Furthermore, it is important that it is the owner that defines the principles underlying changes in the benchmark, and that these are unequivocal and easy to control.
Videre er det viktig at det er eieren som fastsetter prinsippene for endringer i referanseporteføljen, og at disse er entydige og enkle å kontrollere.
Managers use the benchmark as a basis for actual investments.
Forvalterne bruker referanseporteføljen som utgangspunkt for de faktiske investeringene.
This means that changes in the benchmark normally lead to changes in the actual portfolio.
Det betyr at endringer i referanseporteføljen som regel også fører til endringer i den faktiske porteføljen.
In addition to the transaction costs, frequent rebalancing may also be associated with indirect costs since rebalancing also involves operational resources in investment management.
I tillegg til transaksjonskostnadene kan hyppige rebalanseringer også ha indirekte kostnader, i form av at rebalanseringer legger beslag på operative ressurser i kapitalforvaltningen.
It is common to distinguish between two rebalancing regimes.
Det er vanlig å skille mellom to rebalanseringsregimer.
The first regime is calendar-based.
Det ene regimet er kalenderstyrt rebalansering.
This regime seems to be the most widely used by large funds, which then choose monthly, quarterly or annual rebalancing.
Dette regimet synes å være det vanligste blant store fond, som da velger månedlig, kvartalsvis eller årlig rebalansering.
Under a calendar-based regime, the rebalancing day is by definition known in advance.
I et kalenderstyrt regime er tidspunktet for rebalansering per definisjon forutsigbart.
Rebalancing can be planned and carried out as a matter of routine, which is perceived as being an advantage.
Rebalanseringene kan planlegges, og i stor grad utføres rutinemessig, noe som må anses som viktig.
A disadvantage of the regime is that rebalancing is carried out irrespective of need (the degree of deviation from the weightings in the strategic benchmark).
En ulempe ved et slikt regime kan imidlertid være at rebalansering iverksettes uavhengig av behovet (graden av avvik fra vektene i den strategiske referanseporteføljen).
The other regime is conditional (rule-based) rebalancing.
Det andre regimet er betinget (regelstyrt) rebalansering.
Since the strategy for the Petroleum Fund is linked to the selected weightings for equities, fixed income instruments and three regions, it may be natural to rebalance the actual benchmark should one (or several) of the asset classes move outside the interval.
Siden strategien til Petroleumsfondet er knyttet til valgte vekter for aksjer og obligasjoner samt vekter for tre regioner, kan det være naturlig at rebalansering er betinget av at en (eller flere) av aktivaklassevektene beveger seg utenfor intervallet.
It may also be an advantage if market participants, e.g. brokers, do not know the exact date of rebalancing of the Petroleum Fund.
Det kan også være en fordel at markedsaktører, som f.eks. meglere, ikke vet nøyaktig dato for Petroleumsfondets rebalanseringer.
This may make it easier to achieve cost-effective rebalancing.
Det kan gjøre det enklere å gjennomføre rebalanseringene på en kostnadseffektiv måte.
However, a conditional rebalancing regime can be more complex than a calendar-based regime.
Et betinget rebalanseringsregime kan imidlertid være mer komplisert enn et kalenderstyrt regime.
In order to ensure that the conditional regime is sufficiently transparent, it is important that the rules are formulated precisely.
For å sikre at det betingete regimet er tilstrekkelig transparent, er det derfor viktig at handlingsreglene er presist utformet.
We have looked at several theoretical and empirical studies of various rebalancing regimes.
Vi har gjennomgått flere teoretiske og empiriske studier av ulike rebalanseringsregimer.
These studies provide no clear indication of which rebalancing regime one should choose.
Disse studiene gir ingen klare indikasjoner på hvilket rebalanseringsregime en bør velge.
The only certainty is that frequent rebalancing increases the cumulative transaction costs.
Det eneste sikre synes å være at hyppige rebalanseringer øker de akkumulerte transaksjonskostnadene.
How the portfolio's return and risk is influenced by the rebalancing regime depends on the period studied, the markets considered and the underlying pricing processes for the various assets.
Hvordan porteføljens avkastning og risiko påvirkes av valg av rebalanseringsregime avhenger av hvilken periode en studerer, hvilke markeder en ser på, og de underliggende prisprosesser for de ulike aktiva.
In particular, the degree of autocorrelation2 of the return is of importance.
Spesielt vil graden av autokorrelasjon 2. i avkastningene være av betydning.
Some studies suggest that international equity returns are characterised by a negative autocorrelation over time (mean reversion), but that cycles are long and last several years.
Enkelte studier kan tyde på at internasjonale aksjeavkastninger over tid er kjennetegnet ved negativ autokorrelasjon (tilbakevending til et langsiktig gjennomsnitt, såkalt "mean reversion"), men at syklene er langsomme, med varighet over flere år.
However, it is doubtful whether any particular rebalancing regime can be designed to consistently exploit these fluctuations for return enhancement.
Det er imidlertid tvilsomt om en kan øke porteføljens avkastning ved å utnytte disse svingningene gjennom regelmessige rebalanseringer.
Relationship between transfers and rebalancing
Sammenheng mellom tilførsel og rebalansering
Today both rebalancing and transfers to the Petroleum Fund normally take place at the end of each quarter.
I dag skjer både rebalansering og tilførsel til Petroleumsfondet normalt ved utgangen av hvert kvartal 3.
3 The capital that is to be transferred to the Petroleum Fund is accumulated over a three-month period in a buffer portfolio, which is part of the foreign exchange reserves.
Gjennom kvartalet samles de midlene som skal overføres til fondet i petrobufferporteføljen, som er en del av valutareservene.
Exposures in the buffer portfolio are determined by the Petroleum Fund's rebalancing requirements.
Eksponeringen i denne porteføljen blir bestemt av rebalanseringsbehovet i Petroleumsfondet.
This means that the buffer portfolio contains an excess weighting of the asset classes whose exposure is to be increased in connection with the rebalancing of the Fund's actual benchmark.
Det betyr at en i bufferporteføljen har en overvekt av de aktivaklassene der eksponeringen skal økes i forbindelse med rebalanseringen av fondets referanseportefølje.
At the end of each quarter when the buffer portfolio is transferred to the Petroleum Fund, the composition of the Fund is automatically brought closer to the strategic benchmark.
Når bufferporteføljen ved utgangen av hvert kvartal overføres til Petroleumsfondet, vil dermed sammensetningen i fondet automatisk bringes nærmere den nye referanseporteføljen.
This reduces the need for rebalancing the Fund.
Dette reduserer rebalanseringsbehovet i fondet.
As the Fund grows and new asset classes are included (non-government-guaranteed bonds), the costs of the existing rebalancing regime will increase.
Etterhvert som fondet vokser og nye aktivaklasser inkluderes (ikke-statsgaranterte obligasjoner), vil kostnadene ved det eksisterende rebalanseringsregimet øke.
The frequency of transfers to the Fund and the frequency of rebalancing the Fund's actual benchmark should therefore be reassessed.
Det er derfor nødvendig å vurdere på nytt både hyppigheten på overføringene til fondet og frekvensen for rebalansering av fondets faktiske referanseportefølje.
In choosing the frequency of transfers to the Fund, two considerations must be weighed against each other.
Ved valg av hyppighet for overføringer til fondet må to hensyn veies mot hverandre.
On the one hand, frequent transfers will make it difficult to take advantage of the transfers to the Fund in connection with the Fund's rebalancing.
På den ene siden vil hyppige overføringer gjøre det vanskelig å utnytte tilførselen til fondet i forbindelse med fondets rebalanseringer.
On the other hand, capital that is to be transferred to the Petroleum Fund should not accumulate outside the Fund (in the Petroleum Fund's buffer portfolio) over longer periods.
På den annen side er det ønskelig å unngå at midler som skal overføres til Petroleumsfondet, over lengre perioder akkumuleres utenfor fondet (i petrobufferporteføljen).
Norges Bank would recommend that transfers be made monthly under the new rebalancing regime.
Norges Bank vil foreslå at en i det nye rebalanseringsregimet legger til grunn månedlige overføringer til Petroleumsfondet.
An advantage of monthly transfers over quarterly transfers is smaller market transactions, and thereby reduced likelihood of adverse market impacts.
En fordel med månedlige overføringer fremfor kvartalsvise er at det blir mindre transaksjoner i markedene, og følgelig mindre sannsynlighet for uheldig markedspåvirkning.
The transfers to the Petroleum Fund are expected to be substantial in the coming years.
Det er ventet store overføringer til Petroleumsfondet i de kommende årene.
It is appropriate to use these transfers in connection with the rebalancing of the Fund.
Det er fornuftig å benytte disse overføringene i forbindelse med rebalanseringene av fondet.
However, Norges Bank would not recommend that full rebalancing coincide with the end-month transfers to the Fund.
Norges Bank vil imidlertid ikke tilrå at det gjennomføres fulle rebalanseringer samtidig som fondet tilføres midler ved utgangen av hver måned.
Such a regime would result in large transaction costs and use of operational management resources.
Et slikt regime ville føre til store transaksjonskostnader og legge beslag på mye ressurser i den operative forvaltningen.
However, it is still possible to use the monthly transfers to influence the need for future rebalancing.
Men det er likevel mulig å utnytte de månedlige overføringene til å påvirke behovet for fremtidige rebalanseringer.
This can be accomplished by defining a transfer portfolio that is composed in such a way that when it is combined with the Petroleum Fund's actual benchmark, the weightings in the new benchmark will to the largest extent possible return to the weightings in the strategic benchmark.
Det kan gjøres ved at det defineres en overføringsportefølje som er sammensatt slik at når den slås sammen med Petroleumsfondets faktiske referanseportefølje, vil vektene i den nye referanseporteføljen i størst mulig grad bringes tilbake til vektene i den strategiske referanseporteføljen.
At the beginning of each month, the weightings in the actual benchmark will be set equal to the weightings arrived at by combining the transfer portfolio and the actual benchmark at the end of the previous month.
Ved inngangen til hver måned vil altså vektene i den faktiske referanseporteføljen settes lik de vektene en får når en slår sammen overføringsporteføljen og den faktiske referanseporteføljen ved utgangen av foregående måned.
The weightings in the new benchmark will not necessarily be brought all the way back to the strategic weightings.
Vektene i den nye referanseporteføljen vil ikke nødvendigvis bringes helt tilbake til de strategiske vektene.
Only in the months where the transfers are very large and/or the deviations from the strategic weightings are small will the weightings be fully returned to the strategic weightings.
Det er bare i måneder der overføringene er veldig store og/eller avvikene fra de strategiske vektene er små, at en vil komme helt tilbake til de strategiske vektene.
As a rule, however, monthly rebalancing will return the weightings close to, but not entirely back to the strategic weightings.
Det normale vil imidlertid være at en ved de månedlige rebalanseringene nærmer seg de strategiske vektene uten å komme helt tilbake til dem.
Monthly rebalancing can therefore be characterised as partial rebalancing.
De månedlige rebalanseringene kan derfor karakteriseres som delvise rebalanseringer.
Such a regime requires unequivocal rules that describe an optimal transfer portfolio.
Et slikt regime krever entydige regler for hva som er optimal overføringsportefølje.
Norges Bank will submit a separate letter with recommendations regarding such rules.
Norges Bank vil i et eget brev komme med forslag til slike regler.
The composition of the monthly transfers to the Fund will be as similar as possible to the composition of the transfer portfolio.
De midlene som hver måned tilføres fondet, vil ha en sammensetning som er mest mulig lik sammensetningen i overføringsporteføljen.
This ensures that the changes in the Fund correspond to the changes in the benchmark.
Dette sikrer at endringene i fondet samsvarer bra med endringene i referanseporteføljen.
Normally, it will not be necessary to carry out Fund transactions in connection with the monthly, partial rebalancing.
Det vil derfor normalt ikke være nødvendig å gjøre transaksjoner i fondet i forbindelse med de månedlige, delvise rebalanseringene.
With the current estimate for the transfers to the Fund over the next years, our calculations show that these are not expected to be adequate to bring the weightings in the actual benchmark back to the weightings in the strategic benchmark at the end of each month.
Med gjeldende anslag på overføringer til fondet de neste årene viser våre beregninger at disse ventelig ikke vil være store nok til å bringe den faktiske referanseporteføljens vekter tilbake til vektene i den strategiske referanseporteføljen ved hvert månedsskifte.
This means that a gradual discrepancy between the weightings in the actual benchmark and the strategic weightings may arise over time.
Det betyr at det over tid kan oppstå et gradvis større avvik mellom vektene i den faktiske referanseporteføljen og de strategiske vektene.
In addition to the partial rebalancing that the optimal transfers represent, a supplementary rebalancing rule should be devised to limit the discrepancy between the weightings in the actual and the strategic benchmark.
I tillegg til de delvise rebalanseringene som de optimale overføringene representerer, er det derfor nødvendig å supplere med et regime som sørger for at det ikke oppstår for store avvik mellom vektene i den faktiske og den strategiske referanseporteføljen.
This is discussed below.
Dette diskuteres i neste avsnitt.
An evaluation of different rebalancing regimes
En vurdering av ulike rebalanseringsregimer
Norges Bank has assessed two alternatives to the current regime of quarterly, full rebalancing.
Norges Bank har vurdert to alternativer til dagens regime med kvartalsvise, fulle rebalanseringer.
Both alternatives are based on monthly, optimal transfers.
Begge alternativene legger til grunn månedlige, optimale overføringer.
One alternative is annual (calendar-based) rebalancing.
Det ene alternativet er årlig (kalenderstyrt) rebalansering.
The other alternative is conditional rebalancing when the weightings of one (or more) of the six asset classes in the actual benchmark deviate substantially from the weightings in the strategic benchmark.
Det andre alternativet er betinget rebalansering dersom en (eller flere) av de seks aktivaklassene har vekter i den faktiske referanseporteføljen som avviker mye fra vektene i den strategiske referanseporteføljen .
A key question regarding the conditional regime is how substantial a deviation from the strategic benchmark is to be allowed before full rebalancing is triggered.
Et sentralt spørsmål i det betingete regimet er hvor store avvik fra den strategiske referanseporteføljen en skal tillate før full rebalansering utløses.
If there is a broad band around the strategic weightings, rebalancing will be infrequent and as a consequence, transaction costs will be low.
Dersom en har brede bånd rundt de strategiske vektene, vil en få sjeldne rebalanseringer og følgelig lave transaksjonskostnader.
However, a broad band may mean that the weightings in the actual benchmark deviate substantially from the strategic weightings for longer periods.
På den annen side vil brede bånd kunne innebære at vektene i den faktiske referanseporteføljen i lengre perioder avviker betydelig fra de strategiske vektene.
If one allows substantial deviations, the question of how to implement rebalancing operations once they are triggered will also arise.
Dersom en åpner for store avvik, vil det også være et spørsmål hvordan rebalanseringene skal gjennomføres når de først utløses.
Since the rebalancing operations may then require considerable transactions in the Fund, an alternative may be to only partially rebalance back to the strategic weightings.
Siden rebalanseringene da vil kunne kreve betydelige omvekslinger i fondet, kan et alternativ være å bare delvis rebalansere tilbake til de strategiske vektene.
According to Norges Bank's assessment, an appropriate trade-off between the different considerations would be to set the band limits to +/- 3 percentage points around the strategic weightings for the six asset classes in the Fund's benchmark.
Etter Norges Banks vurdering vil en hensiktsmessig avveining mellom de ulike hensynene være å sette båndgrensene lik +/- 3 prosentpoeng rundt de strategiske vektene for de seks aktivaklassene i fondets referanseportefølje.
Such band limits will make it possible to relatively quickly bring the weightings in the Fund's actual benchmark back to the strategic weightings when rebalancing is triggered.
Med slike båndgrenser vil det være mulig å bringe vektene i fondets faktiske referanseportefølje relativt raskt tilbake til de strategiske vektene når rebalansering utløses.
The proposed band limits will be consistent with the intervals within which the equity and regional shares must lie (+/- 10 percentage points).
De foreslåtte båndgrensene vil være konsistente med de intervaller som aksje- og regionsandelene må ligge innenfor (+/- 10 prosentpoeng).
Under the conditional regime, we have assumed that the assessment about whether rebalancing shall be implemented is made immediately after the actual benchmark has been adjusted for the optimal transfer portfolio.
I det betingete regimet har vi antatt at vurderingen av om rebalansering skal gjennomføres måles umiddelbart etter at den faktiske referanseporteføljen er justert for optimal tilførsel.
To avoid rebalancing due to a short-term increase in market volatility, a requirement could be that the actual benchmark shall only be fully rebalanced if one or more of its weightings are outside the band limits over two consecutive months.
For å unngå rebalansering som skyldes kortvarig økning av volatiliteten i markedet, kan en sette som krav at full rebalansering bare skal skje dersom vektene i den faktiske referanseporteføljen ligger utenfor båndgrensene to måneder på rad.
If the conditions for rebalancing are met, rebalancing begins one month later.
Dersom betingelsen for rebalansering er oppfylt, starter rebalansering en måned senere.
Those responsible for operational implementation would then have time to plan the rebalancing.
Dette gir dem som er ansvarlig for den operative gjennomføringen av rebalanseringene tid til å planlegge disse.