natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Speech by Deputy Governor Jarle Bergo at the Annual General Meeting of ACI Norge - The Financial Markets Association on 6 September 2007
Foredrag av visesentralbanksjef Jarle Bergo på ACI Norges generalforsamling, 6. september 2007
Charts in pdf-format (149 kB)
Figurer i pdf-format (150 kB)
The address is based on the assessments presented at Norges Bank’s press conference following the Executive Board’s monetary policy meeting on 15 August and in Monetary Policy Report 2/07.
Foredraget bygger på vurderingene gitt på Norges Banks pressekonferanse etter rentemøtet i hovedstyret 15. august og Pengepolitisk rapport 2/07.
Introduction First of all, I would like to thank you for inviting me to your Annual General Meeting.
Innledning La meg først få takke for invitasjonen til denne generalforsamlingen.
In modern central banks, increasing emphasis is placed on transparency and communication, and we feel that coming here to talk about monetary policy is an important part of our work to increase understanding of our activities.
I moderne sentralbanker legges det stadig mer vekt på åpenhet og kommunikasjon, og for oss er det å komme hit og fortelle om pengepolitikken en viktig del av arbeidet med å øke forståelsen for det vi driver med.
Until that time, market participants had to follow changes in market interest rates in order to guess what decision the central bank had taken.
Fram til da hadde markedsaktørene vært nødt til å følge utslagene i markedsrentene for å gjette på hvilken beslutning sentralbanken hadde tatt.
I assume that most of you present here today are glad that time is past.
Jeg antar de fleste av dere som er til stede her i dag setter pris på at den tiden er over.
In this address, I will first discuss economic developments in Norway, and the orientation of monetary policy.
I dette foredraget skal jeg først ta for meg den økonomiske utviklingen i Norge og innretningen av pengepolitikken.
I will then comment on the turbulence in international financial markets in recent weeks.
Deretter vil jeg knytte noen kommentarer til den uroen som har vært i internasjonale finansmarkeder de siste ukene.
I believe many of those present here have a special interest in developments in the exchange rate, and will therefore discuss this in more depth towards the end of the address.
Jeg forstår det slik at mange av dere som er til stede her har en særlig interesse av utviklingen i valutakursen, og jeg vil derfor komme nærmere inn på den mot slutten av foredraget.
The economic situation and the orientation of monetary policy The Norwegian economy is now in a cyclical upturn.
Konjunkturene og den pengepolitiske innretningen Norsk økonomi er nå inne i en høykonjunktur.
Over the past three years, mainland GDP has grown by approximately 4½ per cent annually, and the strong growth has continued in 2007.
De siste tre årene har BNP Fastlands-Norge årlig vokst med om lag 4½ prosent, og den sterke veksten har fortsatt inn i 2007.
In the first half of the year, annualised growth was close to 6 per cent, and even if GDP growth in the third and fourth quarters should be zero, annual growth will be well over 4 per cent.
I første halvår var den annualiserte veksten nær 6 prosent, og selv om BNP-veksten i tredje og fjerde kvartal skulle bli lik null, vil årsveksten bli godt over 4 prosent.
As the chart shows, there have not been four consecutive years with such strong growth since 1971.
Som figuren viser, har det ikke vært fire år på rad med så sterk vekst i perioden tilbake til 1971.
At the same time, productivity growth in the Norwegian economy has been strong, and the supply of labour has been ample.
Samtidig har produktivitetsveksten i norsk økonomi vært sterk, og tilgangen på arbeidskraft har vært god.
The growth capacity of the economy has therefore been high.
Vekstevnen i økonomien har derfor vært høy.
Low interest rates, growth in public demand and in petroleum investment and vigorous international growth have resulted in high income growth in the household and business sectors.
Lave renter, vekst i offentlig etterspørsel og i oljeinvesteringene, samt høy internasjonal vekst har gitt god inntektsvekst i husholdningene og i næringslivet.
Moreover, low interest rates have made it more profitable to bring forward consumption.
Lave renter har i tillegg gjort det mer lønnsomt å fremskynde forbruk.
In addition to contributing to the increase in actual income, the sharp improvement in the terms of trade may have raised households’ income expectations.
En kraftig bedring i bytteforholdet med utlandet kan ha gitt husholdningene økte forventninger til fremtidig inntekt i tillegg til å ha bidratt til den økningen i faktiske inntekter som har funnet sted.
On balance, this has boosted demand for goods and services.
Samlet har dette økt etterspørselen etter varer og tjenester.
So far, there are few signs of a slowdown in the Norwegian economy.
Så langt er det få tegn til avmatting i økonomien.
Solid growth in other countries and high prices for Norwegian goods are still generating strong positive impulses to export-oriented mainland enterprises.
God vekst i andre land og høye priser på våre varer gir fortsatt sterke positive impulser til eksportrettede virksomheter i fastlandsøkonomien.
A number of factors are buoying up growth in household demand this year.
Flere forhold bidrar til å holde veksten i etterspørselen fra husholdningene oppe i år.
As a result of a continued increase in employment and rising wage growth, household real disposable income is growing at a faster pace this year than in 2006.
Fortsatt stigning i sysselsettingen og tiltakende lønnsvekst gjør at husholdningenes disponible realinntekt øker mer i år enn i fjor.
Households are optimistic regarding their own financial situation and the Norwegian economy.
Husholdningene vurderer sin egen og landets økonomi som god.
Growth in housing investment nevertheless appears to be slowing.
Veksten i boliginvesteringene kan likevel se ut til å avta noe.
This may partly reflect rising construction costs and a growing share of capacity in the construction sector being used for commercial buildings.
Det kan dels skyldes økende byggekostnader og dels at mer av kapasiteten i byggesektoren rettes mot næringsbygg.
The favourable trend is also reflected in Norges Bank’s regional network, which so far has reported continued solid production growth in most sectors.
Den gode utviklingen reflekteres også i Norges Banks regionale nettverk, som så langt har rapportert om fortsatt god vekst i produksjonen i de fleste sektorene.
Capacity utilisation has reached a high level as a result of strong activity growth.
Den sterke veksten i aktiviteten har ført til at kapasitetsutnyttingen er kommet opp på et høyt nivå.
Employment has risen as rapidly as in the years prior to the cyclical peaks in the 1980s and 1990s, and unemployment is now at a very low level, measured both in terms of the number of registered unemployed and according to Statistics Norway’s labour force survey (LFS).
Sysselsettingen har steget like raskt som i årene før konjunkturtoppene på 1980- og 1990-tallet, og arbeidsledigheten er nå på et svært lavt nivå, både målt ved antall registrerte ledige og ifølge Statistisk sentralbyrås arbeidskraftundersøkelse (AKU).
Enterprises report a shortage of qualified labour, and many positions are vacant.
Bedriftene melder om mangel på kvalifisert arbeidskraft, og mange stillinger er ubesatte.
The number of vacancies per unemployed person has not been higher since the 1980s.
Antall ledige stillinger per arbeidsledig har ikke vært målt høyere siden 1980-tallet.
According to Statistics Norway’s business tendency survey, the shortage of labour and intermediate goods is now at a higher level than during the booms in the 1980s and 1990s.
Ifølge konjunkturbarometeret for industrien er knappheten på arbeidskraft og innsatsvarer nå større enn i høykonjunkturene på 1980- og 1990-tallet.
The strong rate of growth has only to a limited extent fed through to a higher rise in prices for consumer goods and services.
Den sterke veksten har i liten grad slått ut i høyere vekst i prisene på varer og tjenester til konsumentene.
Consumer price inflation adjusted for tax changes and excluding energy products (CPI-ATE) has admittedly picked up gradually since late summer 2006, but in relation to the economic situation, underlying inflation remains low.
Justert for avgifter og uten energivarer (KPI-JAE) har konsumprisveksten riktignok tiltatt gradvis siden sensommeren 2006, men sett i forhold til konjunktursituasjonen er den underliggende inflasjonen fortsatt lav.
The year-on-year rise in the CPI-ATE was 1.4 per cent in July.
I juli var tolvmånedersveksten i KPI-JAE 1,4 prosent.
Other measures of underlying inflation show approximately the same rise in prices.
Andre mål på underliggende inflasjon viser om lag den samme prisveksten.
According to our assessment, underlying inflation is between 1 and 1½ per cent, as it has been for a longer period.
Den underliggende prisveksten ligger etter vår vurdering mellom 1 og 1½ prosent slik den har gjort i lengre tid.
The year-on-year rise in the total consumer price index (CPI) has been just under ½ per cent in recent months.
Tolvmånedersveksten i den samlede konsumprisindeksen (KPI) har ligget i underkant av ½ prosent de siste månedene.
This is because electricity prices have been substantially lower this year than in 2006, when unusually high electricity prices due to low precipitation levels pushed up the year-on-year rise in the CPI close to the inflation target.
Det skyldes at strømprisene har vært vesentlig lavere i år enn i fjor, da uvanlig høye strømpriser som følge av lite nedbør bidro til at tolvmånedersveksten i KPI var nær inflasjonsmålet.
In recent months, electricity prices have been at their lowest level since 2002.
De siste månedene har prisen på strøm vært på sitt laveste nivå siden 2002.
There are probably a number of reasons why inflation has been low in an environment of high economic growth.
Det er trolig flere årsaker til at høy økonomisk vekst har kunnet gå hånd i hånd med lav inflasjon.
First, Norway’s terms of trade have improved.
For det første: Norges bytteforhold til utlandet er bedret.
Prices for oil and gas, freight, fish, industrial commodities and engineering products have increased considerably.
Prisene på olje og gass, frakt, fisk, industrielle råvarer og verkstedsprodukter har steget markert.
In addition, market growth abroad has provided market opportunities for Norwegian export goods.
I tillegg har markedsvekst ute gitt gode avsetningsmuligheter for norske eksportvarer.
At the same time, Norwegian importers have been able to shift demand to new markets in central Europe and Asia, which has led to a fall in prices for a number of consumer goods.
Norske importører har samtidig kunnet vri etterspørselen mot nye markeder i Sentral-Europa og Asia, og dette har bidratt til prisfall på flere konsumvarer.
Second, an ample supply of labour has been an important factor behind output growth.
For det andre: God tilgang på arbeidskraft har vært viktig for produksjonsveksten.
Over the past two years, these labour inflows have accounted for over 30 per cent of growth in the labour force in Norway.
De to siste årene utgjør slik arbeidskraft over 30 prosent av veksten i arbeidsstyrken.
At the same time, this has enabled Norwegian companies to be bolder in accepting new assignments and make investments knowing that they can procure labour throughout Europe.
Norske virksomheter har samtidig kunnet være mer dristige i å påta seg nye oppdrag og å investere, i visshet om at de kan hente arbeidskraft fra hele Europa.
High inward labour migration and the scope for relocating portions of production abroad have led to increased competition in the labour market and have probably curbed wage growth.
Den høye arbeidsinnvandringen og muligheter til å flytte deler av produksjonen til utlandet har samtidig ført til økt konkurranse i arbeidsmarkedet og har trolig dempet lønnsveksten.
Third, the Norwegian business sector has been quick to adopt new technology and to reap the benefits.
For det tredje: Norsk næringsliv har vært flinke til å ta i bruk ny teknologi og å hente ut gevinstene.
In comparison with other countries, it is particularly productivity gains in service sectors that stand out.
Når vi sammenlikner med andre land, er det særlig utviklingen i produktiviteten i tjenesteytende næringer som skiller seg ut.
Monetary policy is oriented towards low and stable inflation.
Pengepolitikken i Norge er innrettet mot lav og stabil inflasjon.
The operational target is annual consumer price inflation of close to 2½ per cent over time.
Det operative målet er en årsvekst i konsumprisene som over tid er nær 2 ½ prosent.
Monetary policy shall also contribute to stabilising output and employment.
Pengepolitikken skal samtidig bidra til å stabilisere utviklingen i produksjon og sysselsetting.
In a small, open and decentralised market economy like Norway, and with our particular industry structure, there will be cyclical fluctuations.
I en liten, åpen og desentralisert markedsøkonomi som vår, og med vår særegne næringsstruktur, vil konjunkturene svinge en del.
When economic agents have confidence that inflation is low and stable over time, the interest rate can also be set with a view to dampening the fluctuations somewhat.
Når aktørene i det økonomiske livet har tillit til at inflasjonen er lav og stabil over tid, kan renten settes også med sikte på å dempe svingningene noe.
The challenge of monetary policy is how the interest rate should be set ahead in order to bring inflation close to target while avoiding an overheating of the real economy.
Utfordringen i pengepolitikken er hvordan renten skal settes fremover slik at vi bringer inflasjonen opp mot målet samtidig som vi unngår en overoppheting i realøkonomien.
As a general rule, central banks influence the shortest money market rates via the key policy rate.
Generelt er det slik at sentralbankene påvirker de helt kortsiktige pengemarkedsrentene via styringsrenten.
However, economic agents’ consumption and investment decisions depend more on their interest rate expectations.
Aktørenes konsum- og investeringsbeslutninger avhenger imidlertid mer av deres forventninger til fremtidige renter.
Economic agents therefore need to understand the central bank’s intentions in its interest rate setting.
Det er derfor nødvendig at aktørene i det økonomiske livet forstår sentralbankens intensjoner i rentesettingen.
Norges Bank’s interest rate forecast should satisfy two main criteria.
Norges Banks prognose for den fremtidige renteutviklingen bør oppfylle to hovedkriterier.
First, the interest rate should be set with a view to stabilising inflation close to the target in the medium term.
For det første bør renten settes slik at inflasjonen stabiliseres nær målet på mellomlang sikt.
The horizon will depend on disturbances to which the economy is exposed and the effects on the path for inflation and the real economy ahead.
Den aktuelle horisonten vil avhenge av forstyrrelsene økonomien er utsatt for og hvordan de vil virke inn på forløpet for inflasjon og realøkonomi fremover.
Second, the interest rate path should provide a reasonable balance between the path for inflation and the path for capacity utilisation.
Dernest bør rentebanen gi en rimelig avveiing mellom forløpet for inflasjonen og forløpet for kapasitetsutnyttingen.
In the assessment, potential effects of asset prices, such as property prices, equity prices and the krone exchange rate on the prospects for output, employment and inflation are also taken into account.
I avveiingen tas det hensyn til at formuespriser som eiendomspriser, aksjekurser og kronekursen også kan påvirke utsiktene for produksjon, sysselsetting og inflasjon.
There is considerable uncertainty associated with the forecasts for capacity utilisation in the economy (the output gap), and there is no simple relationship between developments in capacity utilisation and inflation.
Det er stor usikkerhet knyttet til beregningen av kapasitetsutnyttingen i økonomien (produksjonsgapet), og det er ingen enkel sammenheng mellom utviklingen i kapasitetsutnyttingen og utviklingen i inflasjonen.
It cannot therefore be argued with great conviction that it is possible to identify one particular interest rate forecast that provides the indisputably “best” trade-off in monetary policy.
En kan derfor ikke med stor tyngde hevde at en kan identifisere en bestemt renteprognose som representerer den udiskutabelt "beste" avveiingen i pengepolitikken.
More often than not, there will be a number of possible interest rate paths that might be said to provide a reasonable balance in view of the uncertainty involved.
Det vil nok ofte være slik at det finnes flere rentebaner som vil kunne sies å gi en rimelig avveiing, usikkerheten tatt i betraktning.
The results of this trade-off are presented in the Monetary Policy Report in the form of a chart that presents central projections for the interest rate, inflation and capacity utilisation in the economy.
I de pengepolitiske rapportene presenteres resultatene av denne avveiingen blant annet i form av en slik figur, som gir referansebaner for renten, inflasjonen og kapasitetsutnyttingen i økonomien.
The formulation of a precise inflation target, our projection for the interest rate 3-4 years ahead and our desire to achieve a balance between output and inflation stability may perhaps give an impression of excessive optimism with respect to managing the economy and invite a repeat of earlier attempts to fine-tune the economy.
Både formuleringen av et presist inflasjonsmål, vår prognose for renten 3 - 4 år fram i tid og ønsket om å avveie stabilitet i produksjon og inflasjon kan kanskje etterlate seg et inntrykk av overdreven styringsoptimisme og invitere til gjentak av tidligere tiders forsøk på å finstyre økonomien.
Even if Norges Bank publishes an interest rate forecast, this does not mean that the interest rate will follow this precise path throughout the projection period.
Selv om Norges Bank publiserer en prognose for renten, betyr ikke det at renten kommer til å følge akkurat dette forløpet i hele prognoseperioden.
That actual interest rate developments will deviate somewhat from the Bank's forecast will probably be the rule rather than the exception.
At den faktiske renteutviklingen kommer til å avvike noe fra bankens prognose vil nok heller være regelen enn unntaket.
What Norges Bank’s Executive Board actually adopts is a monetary policy strategy that applies until the next Report.
Det Norges Banks hovedstyre faktisk vedtar er en pengepolitisk strategi som gjelder fram til neste rapport.
When Monetary Policy Report 2/07 was presented in June, the Executive Board decided that the key policy rate should be in the interval 4½ - 5½ per cent in the period to the publication of the next Report on 31 October.
Da Pengepolitisk rapport 2/07 ble lagt fram i juni, vedtok hovedstyret at styringsrenten bør ligge i intervallet 4½ - 5½ prosent i perioden fram til neste rapport legges fram 31. oktober.
And even that is conditional on economic developments that are broadly in line with projections.
Og selv det er betinget av at den økonomiske utviklingen blir om lag som anslått.
Financial market turbulence Global economic developments are important for economic developments in Norway, and changes in the growth prospects for the world economy may influence our projections.
Uro i finansmarkedene Utviklingen i internasjonal økonomi er viktig for den økonomiske utviklingen her hjemme, og endringer i vekstutsiktene internasjonalt vil kunne påvirke våre prognoser.
The turbulence in international financial markets in recent weeks has heightened the uncertainty concerning developments ahead.
Uroen i de internasjonale finansmarkedene de siste ukene har ført til økt usikkerhet om utviklingen fremover.
The source of the turbulence can be found in the US housing market and particularly in the subprime mortgage market.
Uroen har sitt utspring i boliglånsmarkedet i USA og særlig boliglån gitt til låntakere med lav kredittverdighet, såkalte subprime-boliglån.
This segment of the US credit market has expanded sharply in recent years.
Dette segmentet av det amerikanske lånemarkedet har vokst kraftig de siste årene.
The loans often feature an interest-only period and low interest rates in the first years of the loan's term and higher interest rates thereafter.
Lånene har ofte avdragsfrihet og lav rente de første årene av lånets løpetid, og høyere rente deretter.
It has been tempting for many to take up this type of loan for home purchases even with a poor debt-servicing capacity.
Dette har fristet mange til å ta opp slike lån for å skaffe seg bolig, selv om betalingsevnen var dårlig.
These borrowers were banking on a rise in house prices that would allow them to service the loans once interest payments increased and principal payments fell due.
Låntakerne satset på at stigende boligpriser ville gjøre det mulig å håndtere lånet etter hvert som rentebetalingene økte og avdragene skulle betales.
Securities were developed around these loan portfolios.
Rundt porteføljer av slike lån ble det utviklet verdipapirer.
A large number of risk-prone investors who were seeking high returns – and with a similar belief that a continued rise in house prices would secure the collateral values - made it easy to find buyers for these securities.
Et stort antall risikovillige investorer på jakt etter høy avkastning – og med en tilsvarende tro på at fortsatt boligprisvekst ville sikre panteverdiene – gjorde det lett å finne kjøpere til disse verdipapirene.
Weak developments in house prices towards the end of 2006 and into 2007 led to rising defaults on subprime mortgages.
En svak utvikling i boligprisene i USA mot slutten av 2006 og inn i 2007 bidro til økende mislighold av subprime-boliglån.
This resulted in a sharp increase in credit spreads for securities backed by this type of loans.
Det førte til en kraftig økning i kredittspreadene for verdipapirer med sikkerhet i denne typen lån.
Into spring and the early part of summer, a succession of news releases reported large losses and collapses in funds that had specialised in these investments.
Utover våren og forsommeren kom det flere meldinger om store tap og kollaps i fond som hadde spesialisert seg på slike investeringer.
It was not primarily the size of the actual losses that led to the collapse of the funds, but a shortage of liquidity.
Det var ikke først og fremst størrelsen på de realiserte tapene som førte til at fondene kollapset, men manglende likviditet.
The news of mounting losses prompted a sell-off by investors in these funds.
Meldingene om økte tap gjorde at andelseiere begynte å innløse fondsandelene sine.
As a result of increased losses and sell-offs, the funds had to sell other, more solid securities in a weak market, which made the losses visible and reinforced the exit of depositors and other creditors.
Økte tap og innløsninger førte igjen til at fondene måtte selge andre, mer solide verdipapirer i et svakt marked, noe som synliggjorde tapene og forsterket innløsningskravene fra innskytere og andre kreditorer.
The unfolding of events became increasingly redolent of a classic bank run.
Etter hvert minnet forløpet om et klassisk ”bank-run”.
The turbulence spread during summer.
I løpet av sommeren spredte uroen seg.
Funds and investors in Europe, Australia and Asia started reporting higher losses.
Fond og investorer både i Europa, Australia og Asia begynte å rapportere økte tap.
The turbulence also spread to other financial market segments, for example stock markets which have declined sharply since mid-July.
Uroen spredte seg også til andre deler av finansmarkedene, blant annet aksjemarkedene som opplevde et kraftig kursfall fra annen halvdel av juli.
The contagion to other markets was caused by uncertainty about the risk associated with securities backed by subprime mortgages, and a lack of information about the investors in this market.
Spredningen til andre markeder skyldtes usikkerhet om hvor stor risiko finansielle produkter basert på subprime-boliglån utgjør, og manglende informasjon om hvem som sitter med slike investeringer.