natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Bonds, notes and short-term paper with private foreign issuers
Obligasjoner og sertifikater med private utenlandske utstedere
Covered bonds with a credit rating A+ down to and including A
Obligasjoner med fortrinnsrett/covered bonds med kredittvurdering A+ til og med A
Bonds, notes and short-term paper issued by private Norwegian issuers with a credit rating of AAA down to and including A
Obligasjoner og sertifikater utstedt av private norske utstedere med kredittvurdering AAA til og med A
Units in money market and bond funds [2]
Andeler i verdipapirfond [2]
Category 4:
Kategori 4:
Covered bonds from Norwegian issuers without credit rating or with a credit rating A- or lower
Obligasjoner med fortrinnsrett fra norske utstedere uten kredittvurdering eller med kredittvurdering A- eller lavere
Bonds, notes and short-term paper issued by private Norwegian issuers with a credit rating of A- down to and including BBB-
Obligasjoner og sertifikater utstedt av private norske utstedere med kredittvurdering A- til og med BBB-
Effects of higher haircut rates on banks' access to loans from Norges Bank
Virkninger av økte avkortingssatser på bankenes låneadgang i Norges Bank
The proposed haircut rates entail an increase in the value-weighted haircut from 4 to 9 per cent.
Foreslåtte avkortingssatser innebærer at beløpsvektet avkorting øker fra 4 til 9 prosent.
Changes in haircuts for ABS and covered bonds and the higher foreign currency haircut are the primary contributors to the increase.
Det er i hovedsak endret avkorting for ABS og obligasjoner med fortrinnrett, samt høyere valutaavkorting som bidrar til økningen.
This analysis is based on current pledges, and does not take into account that the banks may adapt to new haircut rates before they enter into force.
Denne analysen er basert på dagens pantsettelse og tar ikke hensyn til at bankene kan tilpasse seg nye avkortingssatser før de trer i kraft.
Amendments to “Regulation on the access of banks to borrowing and deposit facilities in Norges Bank etc.”
Endring i forskrift om bankers adgang til lån og innskudd i Norges Bank
We request comments on the amendments by 2 December 2011.
Vi ber om merknader til endringene innen 2. desember 2011.
1) Credit rating in the table refers to Standard & Poor’s.
1) Kredittvurdering i tabellen refererer til Standard & Poor’s.
Norges Bank also approves credit ratings from Fitch and Moody’s.
Norges Bank godkjenner tilsvarende kredittvurdering fra Fitch og Moody’s.
2) In the case of funds, duration will be used to determine the haircut rather than time remaining until the next rate adjustment.
2) For fond vil durasjon bli benyttet for å bestemme avkortning i stedet for tid til neste renteregulering.
The engagement is for six years.
Avtalen har ei varigheit på seks år.
Senior Auditor: Aase Aa.
Ansvarleg revisor: Aase Aa.
Lundgaard State Authorised Public Accountant (Norway)
Lundgaard, statsautorisert revisor.
Contact information for Deloitte AS:
Kontaktinformasjon til Deloitte AS:
Dronning Eufemias gate 14 P.O. Box 221 Sentrum NO-0103 Oslo
Dronning Eufemias gate 14 Postboks 221 Sentrum 0103 Oslo
www.deloitte.no
www.deloitte.no
Appointments are for four-year terms with the possibility of re-appointment twice (twelve years maximum).
Medlemene blir oppnemnd for fire år og kan attoppnevnas to gonger (maksimalt tolv år).
Every other year, up to half of the membership is reappointed or replaced.
Inntil halvparten av medlemene trer ut kvart andre år.
The chairman and deputy chairman are appointed for two-year terms.
Leiar og nestleiar blir oppnemnd for to år.
Reidar Sandal, 2010–2013, 2014–2017 (Chairman, 2010-)
Reidar Sandal, 2010–2013, 2014–2017 (leiar, 2010-)
Tormod Andreassen, 2012–2015, 2016-2019 (Deputy chairman 2016-)
Tormod Andreassen, 2012–2015, 2016-2019 (nestleiar 2016-)
Vidar Bjørnstad, 2012–2015, 2016-2019
Vidar Bjørnstad, 2012–2015, 2016-2019
Ingrid Fiskaa, 2016-2019
Ingrid Fiskaa, 2016-2019
Helle Hammer, 2016-2019
Helle Hammer, 2016-2019
Toril Hovdenak, 2014–2017
Toril Hovdenak, 2014–2017
Kjetil Lund, 2016-2019
Kjetil Lund, 2016-2019
Morten Lund, 2010–2011, 2012–2015, 2016-2019
Morten Lund, 2010–2011, 2012–2015, 2016-2019
Peter Meidell, 2014–2017
Peter Meidell, 2014–2017
Iver Nordseth, 2014–2017
Iver Nordseth, 2014–2017
Frank Sve, 2006–2009, 2010–2013, 2014–2017
Frank Sve, 2006–2009, 2010–2013, 2014–2017
Paul Birger Torgnes, 2014–2017
Paul Birger Torgnes, 2014–2017
Randi Øverland, 2012–2015, 2016-2019
Randi Øverland, 2012–2015, 2016-2019
Alternates:
Varamedlemer:
Lars Tvete, 2014–2015, 2016-2019
Lars Tvete, 2014–2015, 2016-2019
Jonas Varhaug, 2016-2019
Jonas Varhaug, 2016-2019
Permanent committee:
Den faste komité (saksførebuande):
Reidar Sandal (Chairman) Alternate: Ingrid Fiskaa
Reidar Sandal (leiar) Vara: Ingrid Fiskaa
Tormod Andreassen (Deputy chairman) Alternate: Ingebrigt Sørfonn
Tormod Andreassen (nestleiar) Vara: Ingebrigt Sørfonn
Toril Hovdenak Alternate: Paul Torgnes
Toril Hovdenak Vara: Paul Torgnes
Report 2015 (pdf, 6 Mb)
Rapport til Stortinget for 2015 (pdf)
Report 2014 (pdf, 5 Mb)
Rapport til Stortinget for 2014 (pdf)
Report 2013 (pdf, 4 Mb)
Rapport til Stortinget for 2013 (pdf)
Report 2012 (pdf, 3 Mb)
Rapport til Stortinget for 2012 (pdf)
Report 2011 (pdf, 1 Mb)
Rapport til Stortinget for 2011 (pdf)
Report 2010 (pdf, 2 Mb)
Rapport til Stortinget for 2010 (pdf)
A copy of the statement is sent to the Ministry of Finance.
Gjenpart av fråsegna vert sendt Finansdepartementet.
The statement concerning supervision of the bank shall at the minimum contain the following:
Fråsegn om tilsynet med banken skal minst innehalde:
an account of the way supervision of the Bank has been organised,
ei utgreiing om korleis tilsynet med banken har vore organisert,
an account of supervisory activities performed and the Supervisory Council's priorities in its supervisory work ahead,
ei utgreiing om gjennomførde tilsynsaktivitetar og representantskapets prioriteringar i det vidare tilsynsarbeidet,
an account of the Supervisory Council's work on approval of the Bank's budget and adoption of the financial statements (cf. Section 5 fourth paragraph second sentence),
§ 5 fjerde ledd andre punktum,
Norges Bank's indicator of credit from domestic sources (C2) rose by 13.7 per cent in the twelve months to end-May, unchanged from end-April.
Norges Banks indikator for kreditt fra innenlandske kilder (K2) vokste med 13,7 prosent de siste tolv månedene fram til utgangen av mai, uendret fra utgangen av april.
The money supply (M2) grew by 11.9 per cent in the twelve months to end-May, up from 11.5 per cent to end-April.
Pengemengden (M2) vokste med 11,9 prosent de siste tolv månedene fram til utgangen av mai, opp fra 11,5 prosent fram til utgangen av april.
Norges Bank's credit indicator (C2) rose by 13.7 per cent in the twelve months to end-May, unchanged from end-April.
Norges Banks kredittindikator (K2) vokste med 13,7 prosent de siste tolv månedene fram til utgangen av mai, uendret fra utgangen av april.
Growth in the three-month moving average for C2 was 13.7 per cent at end-April, down from 14.3 per cent at end-March.
Veksten i det glidende tremånedersgjennomsnittet for K2 var 13,7 prosent ved utgangen av april, ned fra 14,3 prosent ved utgangen av mars.
Twelve-month growth in credit to households was 13.0 per cent to end-May, unchanged from end-April.
Tolvmånedersveksten i kreditt til husholdninger var 13,0 prosent fram til utgangen av mai, uendret fra utgangen av april.
The money supply grew by 11.9 per cent in the twelve months to end-May, an increase from 11.5 per cent to end-April.
Pengemengden vokste med 11,9 prosent de siste tolv månedene fram til utgangen av mai, en økning fra 11,5 prosent fram til utgangen av april.
The money supply has previously consisted of notes and coins, bank deposits and certificates of deposit owned by households, non-financial enterprises and municipalities and financial enterprises other than state lending institutions, banks and money market funds.
For øvrig består pengemengden av sedler og mynt, bankinnskudd og banksertifikater som eies av husholdninger, ikke-finansielle foretak og kommuner samt andre finansielle foretak enn statlige låneinstitutter, banker og pengemarkedsfond.
Twelve-month growth in the household money supply was 6.2 per cent to end-May, down from 6.7 per cent to end-April.
Tolvmånedersveksten i husholdningenes pengemengde var 6,2 prosent fram til utgangen av mai, ned fra 6,7 prosent fram til utgangen av april.
Settlement system prices were kept unchanged from 2010 to 2011.
Prisene for 2010 ble videreført uforandret i 2011.
Prices in Norges Bank’s settlement system (NBO) for 2012
Priser i Norges Banks oppgjørssystem (NBO) for 2012
Changes in collateral pool in securities depository VPS
Endring i beholdning av pant i VPS
Changes in collateral pool abroad
Endring i beholdning av pant i utlandet
“Europe's debt crisis and fears of a global economic slowdown weighed on stocks in the quarter,” says Yngve Slyngstad, chief executive officer of Norges Bank Investment Management (NBIM), which manages the fund.
– Gjeldskrisen i Europa og frykten for et globalt økonomisk tilbakeslag tynget aksjemarkedene i kvartalet, sier Yngve Slyngstad, leder for Norges Bank Investment Management (NBIM), som forvalter fondet.
“Most of the fund’s new capital was placed into equities to exploit the declines and take advantage of our long-term perspective.”
– Det meste av fondets kapitaltilførsler ble investert i aksjer for å utnytte prisnedgangen og dra nytte av fondets langsiktige perspektiv.
Equity investments returned -16.9 percent and fixed-income holdings gained 3.7 percent.
Avkastningen på fondets aksjeinvesteringer var -16,9 prosent, mens renteinvesteringene fikk en avkastning på 3,7 prosent.
The overall return, the second weakest in the fund’s history, was 0.3 percentage point lower than the return on the benchmark indices.
Samlet var resultatet 0,3 prosentpoeng lavere enn avkastningen på fondets referanseindekser.
Government bonds led gains in the fund’s fixed-income investments, returning 7 percent, as demand increased for debt issued by countries such as Germany, France, the UK and the US.
Blant fondets renteinvesteringer steg statsobligasjoner mest med en avkastning på 7 prosent, hjulpet av økende etterspørsel etter statsgjeld fra land som Tyskland, Storbritannia, Frankrike og USA.
The fund bought a 50 percent stake in seven properties in and around Paris from AXA Group in July for 702.5 million euros, or about 5.5 billion kroner.
Fondet kjøpte i juli 50 prosent av syv eiendommer i og utenfor Paris fra AXA Group til 702,5 millioner euro, tilsvarende om lag 5,5 milliarder kroner.
It was the fund’s first real estate investment in France and its second overall.
Det var fondets andre eiendomsinvestering og den første i Frankrike.
At the end of the quarter, the fund held 55.6 percent equities, 44.1 percent fixed income and 0.3 percent real estate.
Ved utgangen av kvartalet var fondet investert med 55,6 prosent i aksjer, 44,1 prosent i rentepapirer og 0,3 prosent i eiendom.
The fund’s market value fell 56 billion kroner to 3,055 billion kroner in the quarter.
Markedsverdien av fondet falt med 56 milliarder kroner til 3 055 milliarder kroner i kvartalet.
The fund returned -284 billion kroner in the period, while capital inflows from the government were 78 billion kroner.
Fondet fikk en avkastning på -284 milliarder kroner, mens tilførslene fra staten utgjorde 78 milliarder kroner.
A weakening of the krone against several major currencies increased the market value by 150 billion kroner.
Kronekursen svekket seg mot flere av valutaene fondet investeres i, og det økte isolert sett markedsverdien med 150 milliarder kroner.
In the first nine months of 2011 the fund returned -6.6 percent, or -222 billion kroner.
I de ni første månedene av året var avkastningen på fondet -6,6 prosent, tilsvarende -222 milliarder kroner.
Equity investments returned -15.1 percent and fixed-income holdings gained 6.3 percent.
Aksjeinvesteringene fikk en avkastning på -15,1 prosent, mens renteinvesteringenes avkastning var på 6,3 prosent.
The overall return was 0.2 percentage point lower than the return on the benchmark indices.
Samlet var resultatet 0,2 prosentpoeng lavere enn avkastningen på referanseindeksene.
In November, Norges Bank will purchase foreign exchange equivalent to NOK 1600 million per day for the Government Pension Fund Global.
Noregs Bank vil i november kjøpe valuta for 1600 millionar kroner kvar dag til Statens pensjonsfond utland.
From Norges Bank we can see the corner of the two streets Tollbugaten and Kirkegaten.
Fra Norges Bank kan vi se bort til hjørnet av Tollbugatfen og Kirkegaten.
By then, the Collett family had not occupied the building for years and their wealth was long gone.
Collett-familien var da ute for lengst, og formuen som en gang lå bak, var ikke der lenger.
Around the end of the 18th century, John Collett made a large fortune in the timber industry.
På slutten av 1700-tallet bygde John Collett opp stor rikdom basert på trelast.
He also ran the great Ullevål farm and by the time of his death in 1810 he was managing one of the country’s largest wealth portfolios.
Han drev også Ullevål gård, og ved sin død i 1810 forvaltet han en av landets største formuer.
Collett was also known to spend extravagant amounts on lavish parties.
Collett kunne bruke store summer på et luksuriøst og overdådig selskapsliv.
The Napoleonic Wars and the English blockade took a heavy toll on the family business.
Napoleonskrig og engelsk blokade rammet familiebedriften hardt.
After his death, Collett’s heirs insisted on maintaining an extravagant lifestyle as if the income was still intact.
Etter Colletts bortgang insisterte etterkommerne likevel på å leve videre som om inntektene fortsatt var der.
Their wealth rapidly withered away and in 1829 the coffers were empty.
Rikdommen smuldret raskt hen, og i 1829 tok pengene slutt.
The farm was taken over by the state. [1]
Ullevål gård ble overtatt av staten. [1]
The time it took Collett to make a fortune is about the same as it took Norway to build up its oil-based financial wealth.
Collett brukte omtrent like lang tid på å bygge sin rikdom som vi i Norge har brukt på å bygge en finansiell formue fra oljeinntekter.
Nearly 40 years after Phillips Petroleum discovered commercially viable oil reserves in the Ekofisk field [2], we have an oil-based sovereign wealth fund worth more than NOK 3 trillion.
Drøyt 40 år etter at Phillips Petroleum fant et drivverdig funn på Ekofisk [2], har vi et oljefond på over 3000 milliarder kroner.
Few other countries are sitting on such huge financial reserves.
Få andre stater sitter på så store finansielle reserver.
But our wealth primarily comes from other sources than the oil fund, now called the Government Pension Fund Global.
Men vår rikdom stammer i hovedsak fra andre kilder enn oljefondet.
The value of our current and future labour resources is more than ten times as great as the value of our oil and the oil fund combined. [3]
Verdien av vår nåværende og fremtidige arbeidskraft er mer enn ti ganger så stor som verdien av oljen og oljefondet til sammen [3].
The oil fund would be depleted in three years if government tax revenues were to disappear entirely.
Oljefondet ville vært brukt opp på tre år dersom statens skatteinntekter skulle falle helt bort.
Our economic future depends above all on our capacity to produce goods and services that others value.
Vår økonomiske fremtid er først og fremst avhengig av hvor gode vi er til å produsere varer og tjenester som andre setter pris på.
But the visible oil revenues may give the impression that we have a huge treasure trove at our disposal.
Men de synlige oljeinntektene kan gi et inntrykk av at vi har en kolossal pengebinge å tære på.
Sound wealth management is therefore first and foremost a question of maintaining and developing the value of our productive resources, particularly our labour resources.
God formuesforvaltning handler derfor først og fremst om å opprettholde og utvikle verdien av våre produktive ressurser, særlig vår arbeidskraft.
A nation that comes into a large fortune must make a number of choices and trade-offs.
En nasjon som får tilgang på en stor formue, stilles overfor en rekke valg og avveininger.
They can be considered from a legal, ethical or financial standpoint.
Slike valg kan betraktes fra en juridisk, etisk eller finansiell synsvinkel.
In my speech today, I will discuss in particular what sound management entails from an economic viewpoint.
I min tale i dag vil jeg særlig diskutere hva som er god forvaltning fra et samfunnsøkonomisk ståsted.
I will also touch upon how we practice oil wealth management in Norges Bank.
Jeg vil også komme inn på hvordan vi praktiserer forvaltningen av oljepengene i Norges Bank.
Intergenerational saving
Å spare for generasjonene
The first question that must be answered is: Who owns the oil wealth?
Det første spørsmålet vi må ta stilling til, er: Hvem eier oljeformuen?
Does it belong to the present generation of Norwegians?
Tilhører den dagens nordmenn?
Does it also belong to future generations? [4]
Tilhører den også fremtidige generasjoner? [4]
Even though I will be speaking from an economic vantage point, I will borrow a point made by the philosopher Henrik Syse.
Selv om jeg skal snakke fra en økonoms ståsted, vil jeg først låne et poeng av filosofen Henrik Syse.
He asks whether we have the right in the course of a single generation to expend resources that it has taken nature millions of years to produce.
Han spør om vi i løpet av én generasjon har rett til å bruke opp ressurser som det har tatt naturen millioner av år å fremstille.
But there are also counter arguments.
Men det er også motargumenter.
The next generations are likely to be wealthier than us in any case.
Våre etterkommere vil sannsynligvis bli rikere enn oss uansett.
Should we save for them?
Skal vi spare til dem?
Saving for the future can also be supported with vicarious arguments by those who are worried about their own upcoming pension payments.
Å spare for fremtiden kan også brukes som et skinnargument av dem som er bekymret for sine egne forestående pensjonsutbetalinger.
Today’s pension obligations are under-funded but can be more easily met if oil revenues are saved.
Dagens pensjonsforpliktelser er underfinansiert, men hvis vi sparer oljeinntektene, blir de lettere å overholde.
Is this the ‘68 generation’ that first went on a spending spree and is now arguing in favour of saving to secure their own pensions? [5]
Er det 68-generasjonen som først tok en ”runde på byen” og nå argumenterer for sparing for å sikre egne pensjoner? [5]
Moreover, all we have to do is read today’s press to understand that it is not a matter of course that economic growth will maintain its current pace.
Samtidig trenger vi bare å lese dagens aviser for å forstå at det ikke er opplagt at den økonomiske veksten fortsetter med samme styrke.
It is not a given that our children will be that wealthy.
Vi kan ikke ta det helt for gitt at våre barn blir så rike.
For those with roots in agriculture, it is second-nature to leave the farm in at least as good shape as when it was taken over.
For dem med røtter i landbruket ligger det i ryggmargen å etterlate gården i minst like god stand som vi overtok den.
A policy of high and rising spending, which would crowd out internationally exposed industries and lead to unsustainable public expenditure levels, would be a heavy legacy to leave behind.
Å legge oss til et høyt og stigende forbruk, som dels ville fortrenge konkurranseutsatte virksomheter og dels føre til et høyt offentlig utgiftsnivå, ville være en tung arv å etterlate seg.
The next generations would have to increase taxes substantially because of our consumption.
Våre etterkommere måtte ha økt skattene mye på grunn av vårt forbruk.
If we, as a nation, set money aside instead, our wealth will grow and contribute to improving prosperity for our children.
Legger vi som nasjon i stedet penger til side, vil formuen vokse og være et bidrag til bedre velferd for våre barn.
Spending and saving are mutually exclusive actions.
Å bruke og å spare er gjensidig utelukkende handlinger.
The definition of saving is quite simply to abstain from spending.
Definisjonen av å spare er ganske enkelt å la være å bruke.
But with Norway’s huge oil revenues and the return on the portion saved we can increase spending while accumulating considerable savings.
Men med de store oljeinntektene Norge har, og med avkastning på pengene som spares, kan vi øke bruken samtidig som mye spares.
But spending must be adapted to the return on the portion saved.
Men bruken må tilpasses avkastningen på sparingen.
Sound and long-term management of oil wealth also requires separating saving decisions from spending decisions.
En god og langsiktig forvaltning av oljeformuen krever at vi skiller beslutningene om hvor mye som skal spares, fra beslutningene om hvordan pengene skal brukes.
The fiscal rule sets an important cap. [6]
Handlingsregelen for finanspolitikken er en slik viktig krittstrek. [6]
The rule states that petroleum revenues are to be saved, while the government may spend the return on the oil fund.
Regelen sier at inntektene fra petroleumsvirksomheten spares, mens staten kan bruke avkastningen av oljefondet.
Once the cap has been set, expenditures across worthy public programmes must be made according to priorities – not by lifting the cap.
Etter at krittstreken er trukket, må utgifter til ulike gode formål prioriteres mot hverandre – ikke mot krittstreken.
If the ability to prioritise fails us and the cap is lifted, the long-term margin of manoeuvre will be reduced fairly quickly.
Svikter evnen til å prioritere blant utgiftene, og krittstreken blir svakere, vil det langsiktige handlingsrommet undergraves nokså raskt.
Less will be left to our children.
Våre barn vil arve mindre.
Institutional challenges
Institusjonelle utfordringer
Oil converted into money entails institutional challenges.
Olje omgjort til penger skaper institusjonelle utfordringer.
A crucial question that arose when we discovered oil was whether we had the discipline to refrain from spending all the money at once.
Et avgjørende spørsmål da vi oppdaget oljen, var om vi ville klare å disiplinere oss nok til at vi ikke ville bruke opp pengene med en gang.
In 1983, the Committee on the Future of Petroleum Activity was chaired by former central bank governor Hermod Skånland.
Det såkalte Tempoutvalget fra 1983 ble ledet av tidligere sentralbanksjef Hermod Skånland.
He was of the view that it would not be possible to set aside a share of the oil revenues in a fund:
Han mente det ikke ville være mulig å sette deler av oljeinntektene til side i et fond:
For Skånland the solution was simple.
For Skånland var løsningen enkel.
If the political system did not manage to set aside the revenues, the oil taps had to be opened very slowly.
Hvis det politiske systemet ikke klarte å sette til side penger, måtte oljekranen åpnes meget sakte.
Wealth management could be carried out by portioning exploration sites in the North Sea.
Formuesforvaltningen lå i å porsjonere ut leteområder i Nordsjøen.
Oil that had not been discovered would burn a hole in the pockets of politicians to a lesser extent than money flowing into the state coffers.
Olje som ikke var funnet, brant mindre i politikernes lommer enn penger som strømmet inn i statskassen.
Skånland’s scepticism was well founded.
Skånlands skepsis var velbegrunnet.
Future oil revenues were used as an argument for allowing the central government to run a budget deficit.
De fremtidige oljeinntektene ble brukt som et argument for å la statsbudsjettet gå med store underskudd.
Moreover, it would transpire that the actual pace of oil extraction – and oil-revenue spending – increased much faster than the committee had recommended.
Dessuten viste det seg at den faktiske oljeutvinningen – og bruken av inntektene – kom til å stige langt raskere enn Tempoutvalget hadde tilrådd.
In the first 25 years, Skånland’s prediction was right on the mark.
Gjennom de første 25 årene gikk det akkurat som Skånland spådde.
All the oil revenues were spent.
Alle inntektene fra oljevirksomheten ble brukt opp.