natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Central banks supplied liquidity at longer maturities than normal and eased the collateral requirements for central bank loans.
Sentralbankene tilførte likviditet med lengre løpetider enn normalt, og det ble lempet på kravene til sikkerheter som godtas for å få lån.
Many countries introduced government-guaranteed credit lines and swap lines for lending liquid securities – primarily government securities – against less liquid securities.
Mange land innførte ordninger med statsgarantier for låneopptak samt ordninger med utlån av likvide verdipapirer – som oftest statspapirer – mot mindre likvide verdipapirer.
In a number of countries, central banks have purchased both public and private bonds with longer maturities directly in the market.
I flere land har sentralbankene kjøpt både statlige og private verdipapirer med lengre løpetid direkte i markedet.
Private bonds have primarily been purchased with a view to improving liquidity and reducing bond premiums.
Kjøpene av private obligasjoner har vært rettet mot å bedre likviditeten og redusere påslagene i obligasjonsmarkedene.
The Government Bond Fund was also established for that purpose.
Også Statens obligasjonsfond i Norge har en slik begrunnelse.
Government bond purchases can influence long-term government bond yields and indirectly the interest rate on mortgage and corporate bonds and asset prices.
Kjøpene av statsobligasjoner kan påvirke langsiktige statsrenter og indirekte renten på bolig- og selskapsobligasjoner samt formuespriser.
It has not been relevant for Norges Bank to buy government bonds in the market.
Det har ikke vært aktuelt for Norges Bank å kjøpe statsobligasjoner i markedet.
But we have also been highly active.
Men også vi har vært svært aktive.
As mentioned, we reduced the key policy rate from 15 September last year.
Fra 15. september i fjor reduserte vi som nevnt renten.
We supplied substantial liquidity to the banks and eased the collateral requirements for loans.
Vi tilførte svært mye likviditet til bankene, og vi lempet på kravene om sikkerhetsstillelse for lån.
We entered into a credit agreement with the Federal Reserve and supplied US dollar liquidity to Norwegian banks.
Vi inngikk kredittavtale med den amerikanske sentralbanken og tilførte dollarlikviditet til norske banker.
Krone liquidity was provided through currency swap agreements, both in euros and US dollars.
Kronelikviditet ble tilført gjennom valutabytteavtaler både i euro og dollar.
We also proposed the covered bond swap arrangement and a capital injection of core capital from the government to banks.
Vi foreslo også bytteordningen og statlig tilførsel av kjernekapital til bankene.
From autumn 2008, Norges Bank has supplied ample liquidity, bringing bank deposits in Norges Bank to well above NOK 100 billion in periods.
Fra høsten 2008 har det blitt tilført likviditet slik at bankenes innskudd i Norges Bank tidvis har vært godt over 100 milliarder kroner.
The substantial supply was necessary to prevent short-term money market rates from rising too high above the key policy rate or from fluctuating widely.
Den store tilførselen var nødvendig for å hindre at kortsiktige pengemarkedsrenter steg mye over styringsrenten eller svingte mye.
Risk premiums at shortest end of the money market fell.
Risikopåslaget på de helt kortsiktige markedsrentene falt.
Through the currency swap agreements, under which Norwegian kroner were offered in exchange for US dollars or euros, we reached participants who were active in Norwegian kroner but who did not have access to loans from Norges Bank.
Ved hjelp av valutabytteavtalene der norske kroner ble tilbudt i bytte med amerikanske dollar eller euro, nådde vi ut til aktører som er aktive i norske kroner, men som ikke har låneadgang i Norges Bank.
The currency swap agreements helped to limit the risk premiums in Norwegian interest rates.
Valutabytteavtalene bidro til å begrense risikopåslagene i norske renter.
Norwegian banks are dependent on US dollar liquidity, which was on occasion difficult to procure in the market.
Norske banker er avhengige av dollarlikviditet som det i perioder har vært vanskelig å skaffe.
Norges Bank, like other central banks in Europe, provided dollar liquidity to banks in periods.
Norges Bank har i likhet med flere andre europeiske sentralbanker tidvis tilbudt bankene slik likviditet.
Banks’ access to funding at all but the shortest horizons has been very limited during the crisis.
Bankenes muligheter for finansiering utover helt kortsiktige løpetider har vært svært begrenset under krisen.
A key problem was that banks were heavily reliant on international market funding.
Et hovedproblem var at bankene i stor grad var finansiert ved lån i det internasjonale markedet.
When that source of funding seized up the Norwegian authorities had to intervene.
Når denne finansieringen falt bort, måtte norske myndigheter tre inn.
Several instruments have been deployed.
Vi har tatt i bruk flere virkemidler.
Loans have been offered at longer maturities than earlier, in some cases up to 2 and 3 years.
Vi har tilbudt lån med lengre løpetid enn tidligere, i enkelte tilfeller opp til 2 og 3 år.
In the mid-1980s Norwegian banks also relied heavily on foreign funding.
Også midt på 1980-tallet lånte norske banker mye ute.
In spring 1986 – following a sharp fall in oil prices – confidence in the Norwegian economy weakened and liquidity flowed out of the country, as was the case last autumn.
Våren 1986 – etter et kraftig fall i oljeprisen – sviktet tilliten til norsk økonomi, og likviditeten ble – som i fjor høst - trukket ut av landet.
Norges Bank had to purchase NOK and sell foreign exchange to maintain a fixed krone exchange rate.
Norges Bank måtte kjøpe opp kroner og selge valuta for å holde kronen fast.
Bank lending continued to grow in 1986 and 1987, and in retrospect it might almost seem as though the central bank through its lending operations had played an active part in financing the credit boom.
Veksten i utlån fra bankene fortsatte i 1986 og 1987, og i ettertid kunne det nesten se ut som om sentralbanken gjennom sine utlån hadde tatt aktivt del i å finansiere kredittboomen.
There was no time or basis for the banks to provide collateral for borrowing from the central bank, and when the banking crisis became full-blown a few years later the central bank was highly exposed.
Det var ikke tid eller grunnlag for bankene å få stilt sikkerhet for lånene de tok opp i Norges Bank, og da bankkrisen begynte for alvor et par-tre år senere, satt sentralbanken utsatt til.
This gave the banks a strong negotiating position in the first crisis resolution rounds.
Det ga bankene en sterk forhandlingsposisjon i de første kriseløsningene.
This time, funding support for banks came from the government’s balance sheet, not as loans from Norges Bank.
Denne gangen har finansieringshjelpen til bankene skjedd over statens balanse, ikke som utlån fra sentralbanken.
This provided transparency.
Det ga transparens.
Norges Bank could to large extent concentrate on restoring the functioning of the money market.
Norges Bank kunne i stor grad konsentrere seg om å få pengemarkedet til å fungere.
Moreover, the government was provided with sound collateral, while the banks were provided with government securities that they could use as collateral for borrowing or sell in the market.
Dessuten fikk staten god sikkerhet, mens bankene ble tilført statspapirer som de bruker som sikkerhet for sine innlån eller omsetter videre.
The Norwegian measures were designed in such a way that Norges Bank’s balance sheet has not increased to the same extent as that of a number of other central banks.
Organiseringen av de norske tiltakene betyr at Norges Banks balanse ikke har økt like mye som balansen hos en del andre sentralbanker.
The measures led to a gradual improvement in Norwegian banks’ funding.
Tiltakene bidro til at norske bankers finansiering etter hvert bedret seg.
So far, drawings on the covered bond swap line have amounted to NOK 225 billion.
Det er inngått bytteavtaler for 225 milliarder kroner til nå.
The swap line soothed the panic among banks and led to a moderation in the tightening of bank lending standards.
Bytteordningen førte til at panikken i bankene la seg og til at de etter hvert ble mindre restriktive med å yte nye lån.
Since spring, risk premiums on fixed-income securities have declined and activity in money and bond markets has picked up.
Siden i vår har risikopåslagene i rentemarkedene falt, og aktiviteten i pengemarkedene og obligasjonsmarkedene har tatt seg opp.
In recent months, many financial institutions have again procured funding in traditional commercial paper and bond markets.
Mange finansinstitusjoner har de senere månedene igjen skaffet seg finansiering gjennom de tradisjonelle sertifikat- og obligasjonsmarkedene.
The winding down of extraordinary measures has started In Norway, it has been appropriate to start winding down the unconventional measures earlier than in other countries.
Avviklingen av de ekstraordinære tiltakene har startet I Norge har det vært riktig å starte tidligere å avvikle de uvanlige tiltakene enn i andre land.
In recent months, liquidity has not been supplied through the currency swap lines or liquidity in foreign currency.
De siste månedene har vi ikke tilført likviditet gjennom valutabytteavtaler eller likviditet i utenlandsk valuta.
Loans at long maturities have not been provided since February - several of the loans have now matured.
Vi har ikke tilbudt lån med lang løpetid siden februar – flere av lånene har nå forfalt.
As the markets are now returning to normal, the supply of liquidity will be adjusted so that the money market rate reflects the key policy rate.
Når markedene nå normaliseres, blir tilførsel av likviditet slik at pengemarkedsrenten gjenspeiler styringsrenten.
We want the banks to redistribute liquidity in the interbank market.
Vi ønsker at bankene skal omfordele likviditet seg imellom.
The underlying structural liquidity in the banking system, i.e. liquidity excluding Norges Bank’s liquidity provision, has been negative in recent years.
Den underliggende strukturelle likviditeten i banksystemet, det vil si hva likviditeten ville ha vært uten Norges Banks tilførsel, har vært negativ de siste årene.
The banking system’s demand for central bank loans will then decrease considerably.
Da vil banksystemets etterspørsel etter lån fra sentralbanken kunne gå vesentlig ned.
The swap arrangement involving covered bonds in exchange for government securities has made a considerable contribution to securing banks’ long-term funding.
Ordningen med bytte av obligasjoner med fortrinnsrett mot statspapirer har i vesentlig grad bidratt til å sikre bankene langsiktig finansiering.
This spring we saw that the covered bond market started to reopen.
I vår så vi at markedet for obligasjoner med fortrinnsrett begynte å åpne seg.
The minimum price in the swap arrangement is thus adjusted to the interest rate forming in the market.
Minsteprisen i bytteordningen tilpasses derfor nå den renten som danner seg i markedet.
The arrangement will be phased out in the course of autumn.
Bruken av ordningen fases ut i løpet av høsten.
Norges Bank eased its collateral requirements to facilitate banks’ borrowing access in the central bank.
For å legge til rette for at bankene kunne låne mer i Norges Bank lempet vi på kravene til sikkerhet.
That will be reversed.
Det vil bli reversert.
Moreover, we have earlier announced that Norges Bank will reduce the share of banks’ access to loans from the central bank backed by bank bond collateral.
Vi har dessuten tidligere varslet at vi vil redusere andelen av bankenes låneadgang i Norges Bank som kan sikres med bankobligasjoner.
The interest rate is now extraordinarily low.
Renten er nå uvanlig lav.
The Executive Board considered raising the key policy rate at the monetary policy meeting on 23 September, but decided to leave it unchanged.
Hovedstyret vurderte på rentemøtet den 23. september å øke renten, men besluttet å holde den uendret.
Norges Bank has previously noted that if developments continue as expected, it may be appropriate to increase the key policy rate earlier than projected in the June Monetary Policy Report.
Norges Bank har tidligere sagt at hvis utviklingen fortsetter som ventet kan det bli aktuelt å øke renten tidligere enn anslått i siste pengepolitiske rapport.
The financial crisis and economic policy - lessons In Norway, there is a division of roles in economic policy.
Finanskrisen og den økonomiske politikken - lærdommer Vi har en arbeidsdeling i den økonomiske politikken.
Wage formation, the tax system and economic regulation should contribute to well functioning markets and promote the efficient use of labour and other real economic resources.
Lønnsdannelsen, skattesystemet og reguleringer av økonomien legger grunnlaget for hvor godt og effektivt vi utnytter arbeidskraften og andre realressurser.
The government budget – growth in public spending – influences the real exchange rate and the size of the internationally exposed business sector in the long term.
Statsbudsjettet – veksten i offentlige utgifter – påvirker den reelle kursen på kronen og størrelsen på det konkurranseutsatte næringslivet på lang sikt.
The fiscal rule enhances the predictability of petroleum revenue spending in the Norwegian economy even when the budget is actively used from one year to the next to stabilise economic developments and even when the automatic stabilisers are allowed to operate.
Handlingsregelen – retningslinjen for finanspolitikken – bidrar til forutsigbarhet om bruken av oljeinntekter i norsk økonomi, selv når budsjettet fra år til år aktivt brukes til å stabilisere den økonomiske utviklingen og selv når de automatiske stabilisatorene får virke.
A smooth phasing in of petroleum revenues dampen krone fluctuations and reduce the risk of abrupt and major shifts between internationally exposed and sheltered industries.
En jevn innfasing av statens oljeinntekter demper utslagene i kronen og reduserer risikoen for brå og store omstillinger mellom konkurranseutsatte og skjermede næringer.
Inflation targeting has served us particularly well in the lead-up to the crisis, during the crisis and after the crisis.
Inflasjonsstyringen har tjent oss usedvanlig vel i opptakten til krisen, under krisen og etter krisen.
After some years of very low inflation earlier this decade, the interest rate was set at a low level with a view to holding up inflation expectations.
Etter noen år med svært lav inflasjon tidligere i dette tiåret var renten satt lavt med sikte på å holde inflasjonsforventningene oppe.
That was an important contribution.
Det var viktig.
Before the crisis, when it was appropriate to tighten the stance again, the interest rate hikes were effective.
Før krisen, da det var riktig å stramme til igjen, virket renteøkningene godt.
Inflation targeting made it possible for us to cut interest rates markedly in autumn 2008.
Inflasjonsmålet gjorde det mulig for oss å senke rentene markert i fjor høst.
Thanks to well anchored inflation expectations, the real interest rate rapidly declined to a very low level.
Godt forankrede inflasjonsforventninger førte til at realrenten på kort tid ble svært lav.
Under the former fixed exchange rate regime, the key policy rate would have been highest when the degree of uncertainty was highest and demand for small currencies such as the Norwegian krone was lowest.
I vårt tidligere fastkurssystem ville styringsrenten ha vært høyest når usikkerheten var størst og etterspørselen etter små valutaer som norske kroner var svakest.
Inflation targeting has enabled monetary policy to curb substantially the downturn in the economy.
Inflasjonsmålet har derimot ført til at pengepolitikken kunne dempe nedgangen i økonomien vesentlig.
The crisis may show that the real economy of countries with solid state finances, such as Norway, is less severely affected.
En erfaring fra krisen kan se ut til å bli at i land med solide statsfinanser, som Norge, blir realøkonomien mindre rammet.
The OECD notes that financial markets in countries with high public debt may react sharply so that market interest rates rise when fiscal policy is used to stimulate the economy during a crisis.
OECD viser til at i land med høy offentlig gjeld kan finansmarkedene reagere kraftig, slik at markedsrentene øker, når finanspolitikken brukes for å stimulere økonomien i en krise (4).
(4) This may reduce the effect of an expansionary fiscal and monetary policy.
Det kan dempe virkningen av en ekspansiv finans- og pengepolitikk.
If an upward shift in public spending is perceived as permanent, forward-looking households and firms will increase saving to meet higher tax payments in the future.
Dersom økte offentlige utgifter forventes å vare ved, vil fremoverskuende husholdninger og bedrifter spare mer slik at de kan betale økte skatter når de etter hvert kommer.
Consequently, the effects of increased public spending on demand for goods and services may be limited.
Da kan virkningene av økte offentlige utgifter på etterspørselen etter varer og tjenester bli liten.
If households know that the increase in public spending is temporary, and is subsequently matched by lower spending, state finances will not be a source of concern for households and firms further ahead.
Dersom husholdningene vet at økningen i offentlige utgifter er midlertidig, og motsvares av desto lavere utgifter siden, vil ikke husholdningene og bedriftene bekymre seg for statsfinansene lenger ut i tid.
In that case, they do not have to increase saving and increased public spending today will have a stronger effect on total demand.
Da trenger de ikke å øke sin sparing, og økte offentlige utgifter i dag vil ha sterkere effekt på samlet etterspørsel.
It is therefore important to tighten the fiscal stance in favourable periods to secure the effectiveness of economic policy in difficult periods.
Det er derfor viktig å stramme til i finanspolitikken i gode tider for å sikre god effekt av den økonomiske politikken i vanskelige tider.
Norway is in a favourable position in this respect.
I Norge er vi heldig stilt på dette punktet.
The fiscal rule provides a good framework for tightening the stance when the economic cycle turns.
Handlingsregelen gir et godt rammeverk for å stramme til når konjunkturene snur.
Fiscal policy in Norway is conducted with the knowledge of how monetary policy will react.
Finanspolitikken i Norge fastlegges med kjennskap til hvordan pengepolitikken vil reagere.
Today’s flexible inflation targeting provides a monetary policy framework and guidelines as to how monetary policy is to be conducted in different situations.
Dagens fleksible inflasjonsstyring legger en ramme for pengepolitikken og gir føringer på hvordan pengepolitikken skal gjennomføres i ulike situasjoner.
The fiscal authorities can internalise the monetary policy response pattern.
De finanspolitiske myndighetene kan internalisere det pengepolitiske reaksjonsmønsteret.
It is also natural for them to do so as the government and the Storting (Norwegian parliament) have laid down the mandate for monetary policy.
Dette er det også naturlig at de gjør, når regjering og Storting har fastsatt mandatet for pengepolitikken.
When the monetary policy response pattern is known and is consistent over time, the social partners can factor in a monetary policy reaction when setting wages.
Når reaksjonsmønsteret i pengepolitikken er kjent og ligger fast over tid, kan partene i arbeidslivet tilsvarende ta hensyn til en eventuell pengepolitisk reaksjon når lønningene fastsettes.
This viewpoint is most relevant when wage formation is centralised.
Dette synspunktet er mest relevant når lønnsdannelsen er sentralisert.
When wage formation is decentralised, monetary policy will instead influence wage growth via market mechanisms, by stabilising aggregate demand.
Med en desentralisert lønnsdannelse vil pengepolitikken i stedet påvirke lønnsveksten via markedsmekanismene, gjennom å stabilisere samlet etterspørsel.
The existing monetary policy guidelines will function effectively whether wage bargaining is at a centralised, local or individual level.
De nåværende pengepolitiske retningslinjene vil fungere godt enten lønningene avtales sentralt, lokalt eller individuelt.
There is a fine balance in the division of roles between fiscal policy, wage formation and monetary policy.
Det er en fin balanse i arbeidsdelingen mellom finanspolitikken, lønnsdannelsen og pengepolitikken.
This balance will be disturbed if the objective of monetary policy is changed or broadened.
Denne vil forstyrres dersom målet for pengepolitikken endres eller utvides.
Should monetary policy give particular weight to asset prices?
Bør det tas særskilt hensyn til formuesprisene i pengepolitikken?
House prices in Norway have risen sharply and probably excessively.
Boligprisene i Norge har steget mye og trolig for mye.
The level of house prices in Trondheim in central Norway was an eye-opener for the American Nobel Laureate Georg Akerlof, who happens to be of Swedish ancestry.
Nivået på boligprisene i Trondheim var en øyeåpner for den amerikanske Nobelprisvinneren George Akerlof, som for øvrig har svenske aner.
We must take account of developments in equity prices and property prices when projecting inflation and output.
Vi må ta hensyn til utviklingen i aksjekurser, bolig- og eiendomspriser når vi lager anslag for inflasjonen og produksjonen.
Asset prices such as house prices, the exchange rate and credit growth therefore have a bearing on Norges Bank’s interest rate setting.
Formuespriser som boligprisene og valutakursen, og kredittveksten, påvirker derfor rentesettingen vår.
However, a reaction function must not be confused with the monetary policy target – our target function or loss function.
Men en reaksjonsfunksjon må ikke forveksles med målet for pengepolitikken – vår målfunksjon eller tapsfunksjon.
The fact that we give weight to variables such as the exchange rate, house prices and credit growth in interest rate setting does not imply that there are specific targets for these variables.
At vi ser på størrelser som valutakurs, boligpriser og kredittvekst når vi setter renten, innebærer ikke at vi har egne mål for disse størrelsene.
The operational target of monetary policy is annual consumer price inflation of close to 2.5 per cent over time.
Det operative målet for pengepolitikken er en årsvekst i konsumprisene som over tid er nær 2,5 prosent.
Interest rate setting in a small, open economy can be particularly challenging in periods of strong credit growth and a wide interest rate differential vis-à-vis other countries.
Rentesettingen i en liten åpen økonomi kan være særlig krevende i perioder med sterk kredittvekst og stor rentedifferanse mot utlandet.
A tightening of monetary policy in Norway specifically aimed at curbing property prices and credit growth can result in a rising krone exchange rate, a weaker labour market and excessively low inflation.
En særlig stram pengepolitikk i Norge for å dempe eiendomspriser og kreditt kan føre til stigende kronekurs, svakere arbeidsmarked og for lav inflasjon.
Moreover, a higher interest rate aimed at influencing the housing market would not eliminate the source of repeated credit cycles.
En høyere rente av hensyn til boligmarkedet ville dessuten ikke bidra til å fjerne kilden til gjentatte kredittsykler.
Interest rates were high in national currencies, but households and enterprises chose to borrow in low-interest-rate currencies.
Rentene var høye i egen valuta, men husholdninger og virksomheter valgte å låne i lavrente-valutaer.
There was probably a sentiment of euphoria in the Norwegian housing market in 2006 and 2007, but the boom was financed by loans in NOK and not foreign currency.
Det var nok eufori i det norske boligmarkedet i 2006 og 2007, men boomen var finansiert med lån i norske kroner og ikke utenlandsk valuta.
Should we seek to avert bubbles in the housing market even when medium-term inflation prospects are moderate?
Bør vi skjele mot å unngå bobler i boligmarkedet, selv når inflasjonsutsiktene på mellomlang sikt er moderate?