natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Three years later, this theme has not lost its relevance.
Tre år senere er problemstillingen fortsatt aktuell.
The list of countries that have adopted quantitative easing has grown longer.
Listen av land som har tatt i bruk kvantitative lettelser, er blitt lengre.
Policy rates in some countries have fallen below the zero lower bound, and we have seen examples of negative yields on bonds.
Styringsrenten i enkelte land har kommet under nullgrensen, og vi har eksempler på negative renter på verdipapirer.
This has challenged a long-held belief – that the lower bound for nominal rates is zero.
Det bryter med en lenge antatt sannhet – at null er den nedre grensen for nominelle renter.
The measures have a common goal, which is to bring down market interest rates and keep them there until a firm economic recovery is achieved.
Tiltakene har et felles mål.
By influencing interest rates on financial contracts of varying duration and risk, monetary policy seeks to stabilise inflation and stimulate output and employment.
Gjennom å påvirke renter på kontrakter av ulik varighet og med ulik grad av risiko, sikter pengepolitikken mot å stabilisere inflasjonen og stimulere utviklingen i produksjon og sysselsetting.
In this speech, I will take a closer look at how policy rates affect money and financial markets and the impact of the unconventional measures implemented.
I dette foredraget ser jeg nærmere på hvordan styringsrenten får gjennomslag i penge- og finansmarkedene, og hvilke virkninger de ukonvensjonelle tiltakene har hatt.
Low policy rates and quantitative easing in other countries have also influenced the Norwegian bond market.
Lave styringsrenter og bruken av kvantitative lettelser ute har også påvirket det norske rentemarkedet.
And even though the recent cuts in Norges Bank's key policy rate have followed in the wake of the fall in oil prices, the current low level is a result of low interest rates abroad.
Og selv om de siste kuttene i vår styringsrente har fulgt i kjølvannet av fallet i oljeprisen, er det lave rentenivået her hjemme en konsekvens av lave renter ute.
The policy rate is the central bank's most important monetary policy instrument.
Styringsrenten er sentralbankens viktigste virkemiddel.
Before we turn to global developments, I will therefore briefly describe how the policy rate influences the shortest end of the curve, with a particular focus on the Norwegian context.
Før vi vender blikket utover, vil jeg derfor si noen ord om hvordan styringsrenten påvirker de helt kortsiktige rentene med utgangspunkt i norske forhold.
From policy rates to short-term market rates
Fra styringsrente til kortsiktige markedsrenter
Central banks set the terms for banks' loans from and deposits with the central bank and control the size of banks' reserves.
Sentralbankene fastsetter vilkårene for bankenes lån og plasseringer i sentralbanken og styrer størrelsen på bankenes reserver.
The objective of liquidity management is to keep short-term money market rates close to the key policy rate.
Målet med likviditetsstyringen er å holde de kortsiktige rentene i pengemarkedet nær styringsrenten.
Chart: Norges Bank interest rates
Figur: Renter i Norges Bank
In Norway, banks' reserves are managed using a quota system.
I Norge bruker vi et kvotesystem for å styre bankenes reserver.
Deposits up to a specific quota are remunerated at the key policy rate, which is Norges Bank's sight deposit rate.
Innskudd opp til en viss kvote forrentes til styringsrenten, som hos oss er foliorenten.
Deposits that exceed the quota are remunerated at a rate below the key policy rate, referred to as the reserve rate.[1]
Innskudd utover kvoten forrentes til en lavere rente, som kalles reserverenten.[1]
Banks that borrow overnight from Norges Bank pay the overnight lending (D-loan) rate.
Banker som tar opp lån i Norges Bank over natten, betaler D-lånsrenten.
As shown in the chart, the reserve rate and the overnight lending rate are set respectively at 1 percentage point below and 1 percentage point above the key policy rate.[2]
Som figuren her viser, er reserverenten og D-lånsrenten satt henholdsvis ett prosentpoeng under og ett prosentpoeng over styringsrenten.[2]
Interbank transactions take place throughout the day.
Gjennom dagen gjennomfører bankene transaksjoner med hverandre.
The transactions are settled via the banks' accounts with the central bank.
Oppgjørene skjer via bankenes konti i sentralbanken.
Chart: Norges Bank interest rates and market rate
Figur: Renter i Norges Bank og markedsrenten
The interest rate on these transactions, called the overnight interbank rate (NOWA in Norway), is normally very close to the key policy rate.
Renten på disse transaksjonene, overnattenrenten (som i Norge kalles NOWA), vil normalt ligge tett opptil styringsrenten.
The interest rate corridor around the key policy rate is intended to promote reserve trading between banks and not between banks and the central bank.
Rentekorridoren rundt styringsrenten skal sørge for at bankene handler reserver med hverandre, og ikke med sentralbanken.
This contributes to an active interbank market and an efficient money market.
Det bidrar til aktivitet i interbankmarkedet og et effektivt pengemarked.
In order to keep the overnight interbank rate close to the key policy rate, Norges Bank aims to keep banks' total reserves below the sum of the quotas that can be remunerated at the key policy rate.[3]
For å holde overnattenrenten nær styringsrenten, sikter Norges Bank mot at bankenes totale reserver er lavere enn summen av kvotene som kan forrentes til styringsrenten.[3]
Should the volume of reserves exceed the sum of banks' quotas, some banks would have to hold reserves at the reserve rate.
Skulle mengden reserver overstige summen av bankenes kvoter, ville noen banker måtte plassere reserver til reserverenten.
That would push down the overnight interbank rate towards the reserve rate.
Det ville ha presset overnattenrenten ned mot reserverenten.
But for that to occur, Norges Bank would have to stop withdrawing surplus liquidity through market operations.
Men for at det skal kunne skje, må Norges Bank slutte å trekke inn overskuddslikviditet gjennom markedsoperasjoner.
There are no plans to make such a change to our liquidity policy.
Det er ingen planer om en slik omlegging av vår likviditetspolitikk.
The reserve rate in Norway is now at a negative 0.25 percent.
I Norge er reserverenten nå negativ, minus 0,25 prosent.
But this will not lead to negative money market rates.
Men dette gir ikke negative pengemarkedsrenter.
With normal liquidity management, which ensures that there are no excess reserves in the system, the key policy rate – not the reserve rate – determines the level of short-term money market rates.
Med en normal likviditetsstyring som sørger for at det ikke er overskuddsreserver i banksystemet, er det styringsrenten – ikke reserverenten – som bestemmer de kortsiktige rentene i pengemarkedet.
This also applies when the reserve rate is negative.[4]
Det gjelder også når reserverenten er negativ.[4]
Negative interest rates
Negative renter
As I mentioned earlier, it has long been assumed that interest rates had to be positive.
Som sagt, har det lenge vært en antatt sannhet at renter må være positive.
That barrier has now been broken by a number of central banks.
Denne barrieren har nå flere sentralbanker brutt.
They now operate a policy of negative rates with a view to bringing short-term market rates below zero.
De opererer med negative renter i den hensikt å få de kortsiktige rentene i markedet under null.
Two approaches are being used to achieve this.
Det gjøres på to ulike måter.
Chart: Sveriges Riksbank interest rates
Figur: Renter i Sveriges riksbank
Sweden has chosen the first approach.
Den første varianten er den Sverige har valgt.
The policy rate itself is a negative 0.35 percent.
Der er selve styringsrenten negativ, minus 0,35 prosent.
This is combined with normal liquidity management without excess reserves in the banking system.
Dette kombineres med normal likviditetsstyring uten overskuddsreserver i banksystemet.
As a result, the shortest money market rates are also negative.[5]
Det fører til at også de helt korte rentene i pengemarkedet er negative.[5]
The central banks in the euro area, Switzerland and Denmark have chosen a different approach.
I euroområdet, Sveits og Danmark har sentralbankene valgt en annen modell.
Policy rates are zero or marginally positive, while the reserve rate is negative.
Der er selve styringsrenten null eller så vidt positiv, mens reserverenten er negativ.
At the same time, there are substantial excess reserves in the banking system.
Samtidig opererer de med store overskudd av reserver i banksystemet.
The reserve rate is a negative 0.75 percent in Switzerland and Denmark and a negative 0.2 percent in the euro area.[6]
I Sveits og Danmark er bankenes reserverente minus 0,75 prosent, mens den er minus 0,2 prosent i euroområdet.[6]
Maintaining large excess reserves is a deliberate policy.
De store overskuddsreservene er en villet politikk.
These central banks have supplied liquidity to the market and intentionally used the excess reserves to push down the overnight interbank rate towards the reserve rate.
Sentralbankene har tilført markedet likviditet og bevisst latt overskuddsreservene presse overnattenrenten ned mot reserverenten.
The central banks of Denmark and Switzerland have achieved this by purchasing foreign currency to counteract an appreciation of the exchange rate.
I Danmark og Sveits har dette skjedd ved at sentralbanken har kjøpt utenlandsk valuta for å motvirke styrking av kursen.
By also permitting short-term money market rates to become negative, they have made the domestic currency less attractive.
Ved samtidig å tillate at de kortsiktige rentene i pengemarkedet er blitt negative, har de gjort egen valuta mindre attraktiv.
Chart: ECB interest rates and liquidity in the banking system
Figur: Renter i ESB og likviditet i banksystemet
In the euro area, excess reserves are a result of the measures implemented in the wake of the financial crisis and the European government debt crisis.
I euroområdet er overskuddsreservene et resultat av tiltakene som har fulgt i etterkant av finanskrisen og den europeiske gjeldskrisen.
The European Central Bank (ECB) operates a liquidity management system using the policy rate and two interest rates that correspond to Norges Bank's reserve rate and overnight lending (D-loan) rate (shown in the chart as the deposit rate and the lending rate).
Den europeiske sentralbanken har et likviditetssystem med styringsrente og to renter som tilsvarer vår reserverente og D-lånsrente.(I figuren her vist som innskuddsrente og utlånsrente.)
Until autumn 2008, the ECB ensured that no excess reserves remained in the banking system.
Frem til høsten 2008 sørget ESB for at det ikke var overskuddsreserver i banksystemet.
Liquidity management was normal and the overnight interbank rate, EONIA, was close to the policy rate.[7]
Likviditetsstyringen var normal, og overnattenrenten, som kalles EONIA, lå nær styringsrenten.[7]
Excess reserves have increased substantially since the ECB started to provide banks with long-term loans and implemented quantitative easing.
Etter at ESB ga bankene langsiktige lån og iverksatte kvantitative lettelser har overskuddsreservene økt betydelig.
This is illustrated by the grey area in the chart.
Det er illustrert ved det grå arealet i figuren.
As a result, the overnight interbank rate has remained below the policy rate and just above the reserve rate, as shown in the chart.
Som vi ser av figuren, har det ført til at overnattenrenten er blitt liggende under styringsrenten og rett i overkant av reserverenten
Negative rates have their limitations
Negative renter har begrensninger
In the euro area and Sweden, the aim of unconventional monetary policy has been to bring inflation up towards the inflation target.
I euroområdet og Sverige har formålet med denne politikken vært å bringe inflasjonen opp mot inflasjonsmålet.
Negative rates – in combination with asset purchases – are intended to boost activity and prevent low inflation from becoming entrenched.
Negative renter – i kombinasjon med kjøp av verdipapir – skal stimulere til økt aktivitet og hindre at den lave inflasjonen får feste.
The effects can be transmitted via both lower bank interest rates and a weaker exchange rate.
Virkningene kan komme både via lavere bankrenter og svakere valutakurs.
In other words, negative money market rates operate through the usual channels.
Negative pengemarkedsrenter virker med andre ord gjennom velkjente kanaler.
But even though the zero lower bound is not absolute, the effect of further cuts will diminish as rates approach or fall below zero.
Men selv om nullgrensen ikke er absolutt, vil effekten av ytterligere kutt svekkes når renten nærmer seg eller ligger under null.
The most important limitation on how far down it makes sense to go is related to the existence of an alternative to bank deposits, i.e. cash.
Den viktigste begrensningen på hvor langt ned det gir mening å gå, skyldes eksistensen av en alternativ plassering, nemlig kontanter.
Negative bank deposit rates can always be avoided by holding cash instead.
Man kan alltid unnslippe negativ rente på bankinnskudd ved å holde kontanter i stedet.
The disadvantage is that cash is more expensive to manage than electronic deposit money.
Ulempen er at det er dyrere å håndtere kontanter enn elektroniske kontopenger.
Transport, storage and security all involve costs.
Både transport, lagring og sikkerhet koster.
For a bank participating in the settlement system, where large amounts are reinvested at frequent intervals across accounts and across banks, the costs involved in switching to cash will be considerable.
For en bank som deltar i oppgjørssystemet, der store beløp hyppig omplasseres mellom konti og på tvers av banker, er kostnadene ved å gå over til kontanter betydelige.
Central bank deposit rates can therefore be below zero.
Renten på innskudd i sentralbanken kan derfor være under null.
How far below, is an open question.
Hvor langt under, er uvisst.
For many retail customers, exchanging bank deposits for cash will be fairly inexpensive.
For mange privatkunder vil det koste nokså lite å bytte ut bankinnskudd med kontanter.
A safe deposit box can be rented for less than €50 a year.
En bankboks kan man leie for noen få hundrelapper i året.
If bank customers choose to withdraw their deposits and hold cash, banks will lose an important part of their funding.
Dersom kundene velger å ta ut sine innskudd og holde kontanter, mister bankene en viktig del av sin finansiering.
This is probably an important reason why banks in countries with negative policy rates are reluctant to set negative deposit rates, particularly for households.
Dette er nok en viktig grunn til at banker i land med negativ styringsrente vegrer seg for å sette negative innskuddsrenter, særlig for husholdninger.
If banks hold back on deposit rates, lending rates can only fall to a limited extent before banks' earnings are reduced.
Holder bankene igjen på innskuddsrentene, er det begrenset hvor mye utlånsrentene kan falle før bankenes inntjening blir redusert.
The policy rate in the UK has been 0.5 percent for some time.
I Storbritannia har styringsrenten lenge ligget på 0,5 prosent.
In the Bank of England's assessment, a further reduction would not serve any useful purpose.[8]
Der vurderes nytten av å redusere renten ytterligere som liten.[8]
Nor has the ECB found it appropriate to reduce the policy rate further, but is prepared to expand its asset purchase programme if necessary.[9]
Heller ikke Den europeiske sentralbanken (ESB) har sett det formålstjenlig med ytterligere rentekutt, men er forberedt på å øke de kvantitative lettelsene dersom det blir behov for det.[9]
Central banks also influence long-term interest rates
Sentralbanker påvirker også langsiktige renter
For monetary policy to work, it must have an effect on more than short-term money market rates.
Skal pengepolitikken virke, må den ha en effekt utover de kortsiktige rentene i pengemarkedet.
The interest rates that influence inflation and employment are those facing enterprises and households.
Det er de rentene foretak og husholdninger møter som har betydning for inflasjon og sysselsetting.
In economies with well-functioning money and credit markets, a reduction in the policy rate will relatively quickly push down market rates.
I økonomier med velfungerende penge- og kredittmarkeder vil en reduksjon i styringsrenten relativt raskt gi nedgang i markedsrentene.
In recent years, there have been cases where this did not happen.
De siste årene har vi hatt tilfeller hvor det ikke har skjedd.
The most serious situation that has arisen occurred after the Lehman Brothers collapse.
Den mest alvorlige situasjonen kom etter kollapsen til Lehman Brothers.
The resulting uncertainty led to very high risk premiums.
Usikkerheten som oppsto, førte til svært høye risikopremier.
Despite substantial policy rate cuts, market rates remained high.
Til tross for store kutt i styringsrentene, forble markedsrentene høye.
In response, a number of central banks, particularly the Federal Reserve and the ECB, intervened directly in those money and credit market segments that had been hardest hit.
Flere sentralbanker, særlig Federal Reserve og ESB, grep derfor direkte inn i de delene av penge- og kredittmarkedet som var hardest rammet.
In Norway, the swap arrangement had a similar effect.
Her hjemme hadde byttelånsordningen en tilsvarende effekt.
In the years following the financial crisis, a number of central banks have adopted new measures.
I årene etter finanskrisen har flere sentralbanker tatt i bruk nye virkemidler.
The margin for further reductions in the key policy rate has gradually diminished.
Rommet for videre reduksjon i styringsrenten har gradvis blitt snevret inn.
Any further attempts to stimulate the economy have had to involve lower long-term interest rates.
En ytterligere stimulans av økonomien har måttet skje gjennom lavere langsiktige renter.
Central banks have clearly stated that policy rates will be kept low for a long time.
Sentralbanker har uttalt tydelig at styringsrenten vil bli holdt lav lenge.
In some cases, signals have been linked to specific targets that must be reached before a rise in the policy rate will be considered.
I noen tilfeller har signalene vært knyttet til konkrete mål som skal være nådd før det er aktuelt å heve renten.
The purpose is to provide forward guidance to the market concerning future interest rate developments.
Formålet er å veilede markedet om renteutviklingen fremover i tid.
For Norges Bank, publishing an interest rate path is a form of forward guidance.
For Norges Bank tjener publisering av rentebaner en tilsvarende hensikt.
Second, central banks have implemented purchases of government bonds and other securities on a massive scale.
For det andre har sentralbankene iverksatt massive kjøp av statsobligasjoner og andre verdipapirer.
This has further driven down long-term interest rates.
Dette har bragt langsiktige renter videre ned.
This measure is known as quantitative easing, or balance sheet policy, which the Bank of Japan attempted to use as long as 15 years ago.
Tiltaket er kjent som kvantitative lettelser, eller balansepolitikk, og ble forsøkt brukt i Japan allerede for 15 år siden.
Following the financial crisis, it was quickly adopted by the central banks in the UK and the US.
Etter finanskrisen ble politikken raskt tatt i bruk i Storbritannia og USA.
The ECB and Sveriges Riksbank have subsequently followed suit.
Senere har ESB og Sveriges riksbank kommet etter.
Chart: Central bank reserves
Figur: Sentralbankreserver
The use of unconventional instruments has vastly inflated central bank balance sheets.
Bruk av ukonvensjonelle virkemidler har ført til at sentralbankenes balanser er blåst kraftig opp.
On the asset side, central banks have increased their holdings of government bonds and bonds issued by private enterprises and institutions.
På aktivasiden har sentralbankene fått økt sin beholdning av statsobligasjoner og obligasjoner utstedt av private foretak og institusjoner.
These holdings are matched on the liabilities side by increased deposits from private banks in the form of central bank reserves.
Beholdningen motsvares av økte innskudd fra private banker i form av sentralbankreserver på passivasiden.
The stock of central bank reserves in the US and UK is now five times larger than it was before the financial crisis.
I USA og Storbritannia er sentralbankreservene nå fem ganger så store som før finanskrisen.
In the euro area, reserves have doubled in size.
I euroområdet er reservene doblet.
These figures provide a good illustration of the extent of the measures implemented.
Tallene illustrerer hvor omfattende tiltakene har vært.
Such large increases in central bank reserves may evoke associations with historical examples of extensive government money printing.
Når mengden sentralbankreserver øker såpass kraftig, kan det gi assosiasjoner til den omfattende pengetrykkingen man har sett eksempler på tidligere i historien.
But this comparison only goes so far.
Men sammenlikningen halter.
Historically, money has usually been printed to finance government budget deficits.
Historisk har pengetrykking gjerne vært brukt til å finansiere underskudd på statsbudsjettet.
The increased money supply then had a direct effect on the economy through purchases of goods and services.
Den økte pengemengden virker da direkte på økonomien gjennom kjøp av varer og tjenester.
The result has often been high and uncontrolled inflation.
Resultatet har ofte vært høy og ukontrollert inflasjon.
Quantitative easing is different.
Kvantitative lettelser virker annerledes.
In the same way as traditional monetary policy, the way quantitative easing is able to influence the wider economy is through lower interest rates and higher securities prices.
I likhet med tradisjonell pengepolitikk er det gjennom lavere renter og høyere priser på verdipapirer at de kvantitative lettelsene har kunnet påvirke resten av økonomien.
The transmission mechanism of quantitative easing to the real economy operates through several channels.
Veien til realøkonomien går via flere kanaler.
First, the central banks' purchases have supported their communication concerning future policy rates.
For det første har sentralbankenes kjøp støttet opp under kommunikasjonen om fremtidige styringsrenter.
When central banks purchase long-term government bonds, this is in itself a signal that policy rates will be kept low for a long time.
Når sentralbankene kjøper statsobligasjoner med lang løpetid, er det i seg selv et signal om at de vil holde styringsrenten lav lenge.
This also pushes down interest rates on other securities.
Det bidrar til lavere renter også på andre verdipapirer.
Chart: Long-term yields and term premiums
Figur: Lange renter og risikopremier
In addition, the central banks' purchases have pushed up prices for government bonds and pushed down yields.
Dessuten har sentralbankenes kjøp bragt prisene på statsobligasjoner opp, og rentene ned.
Term premiums on government bonds have fallen.
Terminpremiene på statsobligasjoner har falt.
While 10-year government bond yields in the US and UK are now at around 2 percent, German yields are as low as less than 1 percent.
Mens statsobligasjoner med 10 års løpetid i USA og Storbritannia nå er rundt 2 prosent, er renten på de tyske helt nede i under én prosent.
Chart: Credit premiums and equity prices
Figur: Kredittpåslag og aksjekurser
Another important transmission channel into the economy is the portfolio rebalancing channel.
En annen viktig kanal går via rebalansering av porteføljer.
Prices for a number of securities have risen, and yields on bonds issued by banks and other enterprises have fallen.
Prisen på en rekke verdipapirer har steget, og renter på obligasjoner utstedt av banker og andre foretak har falt.
Premiums on covered bonds, for example, have fallen back to the very low levels prevailing in the pre-crisis period.
Blant annet er premien på obligasjoner med fortrinnsrett – «covered bonds» – tilbake på de svært lave nivåene fra før finanskrisen.
A fourth transmission channel operates via global financial markets.
En fjerde kanal går via globale finansmarkeder.