natgillin/translations-raw huggingface dataset:
We are now in the deepest downturn in OECD countries in the post-war period.
Vi er nå inne i den største nedgangskonjunkturen i etterkrigstiden i OECD-landene.
The US economy may already have shrunk by around 2½ per cent since the crisis erupted in September.
Amerikansk økonomi kan allerede ha krympet med i størrelse 2½ prosent siden krisedagene i september.
Output has fallen at the same rate in many European countries, and perhaps by twice that rate in Japan and Korea.
Produksjonen faller like mye i mange europeiske land, og kanskje det dobbelte i Japan og Korea.
For a long period there were hopes that growth in China and other emerging market economies would hold up.
Det var lenge et håp om at veksten i Kina og andre fremvoksende økonomier skulle holde seg oppe.
But they are also now severely affected by the crisis.
Men også de er hardt rammet.
Output is also contracting in Norway, but so far probably somewhat less so than abroad.
Produksjonen går også tilbake i Norge, men så langt trolig noe mindre enn ute.
What is happening now is more than a normal fluctuation in the business cycle.
Det som nå skjer, er noe mer enn en vanlig konjunkturbølge.
The world is facing a crisis of confidence, with faltering faith in the future and a loss of confidence in banks, counterparties and contractual partners.
Det er tillitskrise med svikt i tro på framtiden, svikt i tillit til banker, motparter og kontraktspartnere.
The authorities have taken extraordinary action, as in a state of emergency, deploying a wide range of established and new policy instruments.
Myndighetene har gått langt, som i en unntakstilstand, i å bruke etablerte og nye virkemidler.
Five different sets of measures have been implemented:
Det er satt i verk fem ulike sett av tiltak:
First, central banks have supplied liquidity to banks on a much larger scale than usual and provided loans with longer maturities.
For det første: Sentralbankene tilfører bankene mye mer likviditet enn vanlig, og de yter dem lån med lengre løpetid.
Central banks are also providing foreign currency loans to their banks.
De skaffer også til veie internasjonal valuta til sine banker.
Second, key rates have been aggressively cut.
For det andre: Styringsrentene er blitt redusert kraftig.
The US entered the downturn first and had already reduced the key rate in early autumn 2007.
USA kom først inn i nedgangskonjunkturen og satte renten ned allerede fra høsten 2007.
And as the crisis developed, the Federal Reserve continued to lower its key rate.
Men under krisen har de gått videre.
Here in Europe, key rates rose up to summer 2008 before being lowered substantially from October.
Her i Europa økte rentene fram mot sist sommer før de ble satt kraftig ned fra oktober.
Third, credit policy instruments have been introduced.
For det tredje: Det er tatt i bruk kredittpolitiske virkemidler.
Several countries are guaranteeing loans to banks.
Flere land garanterer for lån til bankene.
The UK government has announced that they will guarantee loans to small and medium-sized firms.
Den britiske staten har varslet at den vil garantere for utlån til små og mellomstore bedrifter.
Fourth, the authorities in a number of countries felt compelled to supply risk capital to banks.
For det fjerde: Myndighetene i flere land har sett seg tvunget til å tilføre risikokapital til bankene.
Some governments have assumed ownership of financial institutions.
Enkelte stater overtar eierskap i finanshus.
In the UK, the government is now a majority stakeholder in the Royal Bank of Scotland and owns over 40 per cent of Lloyds.
I Storbritannia har staten nå majoritet i storbanken Royal Bank of Scotland, og den eier over 40 prosent av Lloyds.
In Germany, the government is increasing its stake in Commerzbank, which is acquiring Dresdner Bank.
I Tyskland kjøper staten seg opp i Commerzbank, som tar over Dresdner Bank.
In the US, the authorities have provided capital in forms other than ordinary share capital, but in such a way that large banks are operating to a great extent for the government’s account and risk.
I USA har staten tilført kapital i andre former enn ordinær aksjekapital, men slik at store banker langt på vei drives på statens regning og risiko.
Fifth, to cushion the fall in output and employment, governments are increasing their expenditure and lowering tax rates.
For det femte: For å dempe fallet i produksjonen og sysselsettingen øker statene sine bevilgninger og setter ned skatte- og avgiftssatser.
The US government is preparing measures equivalent to almost 5 per cent of gross domestic product.
I USA blir det arbeidet med tiltak som tilsvarer nesten 5 prosent av bruttonasjonalproduktet.
Active measures in Europe are not as extensive.
De aktive tiltakene er ikke like omfattende i Europa.
However, Europe’s taxes and the public safety net act as shock absorbers.
Men her virker skattene og det offentlige sikkerhetsnettet som en støtdemper.
A wide range of instruments is also being used in Norway.
Også i Norge blir et helt sett av virkemidler brukt.
Banks have been provided with short and more long-term loans by Norges Bank.
Bankene har fått tilført både korte og mer langsiktige lån fra Norges Bank.
Banks have also been given access to liquid government paper in exchange for mortgage-backed securities.
De får dessuten tilgang til likvide statspapirer mot sikkerhet i boliglån.
The key policy rate has been lowered substantially.
Styringsrenten er blitt satt kraftig ned.
As in other countries, money is not finding its way to businesses, but is accumulating in banks.
Som i andre land når ikke pengene fram til bedriftene, men hoper seg opp i bankene.
The government has therefore provided increased loans and guarantees to Norwegian export industries, has raised lending limits for state banks and is allowing Folketrygdfondet (Government Pension Fund – Norway) to increase its purchases of bonds.
Staten har derfor gitt økte lån og garantier for norsk eksport, økte rammer for statsbankene og lar Folketrygdfondet øke sine kjøp av obligasjoner.
The government is now also providing Norwegian banks with risk capital.
Staten tilfører nå også risikokapital til norske banker.
In order to curb the fall in activity, the government has proposed an increase in government expenditure of over 10 per cent in 2009.
For å dempe fallet i aktiviteten i norsk økonomi øker statens utgifter med over 10 prosent i år.
What went wrong?
Hva var det som brast?
The current downturn followed a period of very high global and domestic economic growth, supported by favourable trading conditions.
Nedgangstidene vi er inne i, avløser en periode med svært god økonomisk vekst både ute og her hjemme, støttet av gode vilkår for handel.
Emerging market economies in Asia, Europe and Latin America have accounted for an increasing share of global output.
De fremvoksende økonomiene i Asia, Europa og Latin-Amerika har stått for en stadig større del av produksjonen.
Several hundred million people have been lifted out of poverty.
Flere hundre millioner mennesker har tatt steget ut av fattigdom.
So what went wrong?
Men hva gikk så galt?
Or in the words of Rimbereid: “And the cause of the depression?
Eller med Rimbereids ord: ”Og depresjonens årsak?
Theories conflict, as if surrounding a virus not yet discovered.
Teorier i strid, liksom omkring et ennå ikke oppdaget virus.
Was it due to the far too unrestricted life of share trading?
Kom det av aksjehandelens altfor frie liv?
Or was it because the hand of the state constantly interfered with its unnatural contagion?
Eller oppsto det fordi statens hånd i et sett forstyrret med sin unaturlige smitte?
Or did the virus worm its way into the calculating machine itself?”
Eller buktet viruset seg inne i selve regnemaskinen?”
Substantial trade imbalances developed between industrialised countries, particularly the US, on the one hand and emerging market economies, particularly China, on the other.
Det bygde seg opp store ubalanser i betalingene mellom industrilandene, særlig USA, på den ene siden, og de fremvoksende økonomiene, særlig Kina, på den andre siden.
This is partly due to government budget deficits and low private saving in the US since the 1990s, and partly due to export-led growth in China, particularly over the past few years, combined with strong competitiveness and a managed exchange rate.
Det har dels opphav i underskudd på statsbudsjettet og lav privat sparing i USA helt fra 1990-tallet, og dels i at veksten i Kina, særlig de siste årene, har vært eksportledet med sterk konkurranseevne og styrt valutakurs.
In short, rich countries borrowed and developing countries saved.
Et særtrekk har altså vært at rike land har lånt, og land i utvikling har spart.
The imbalances grew when oil and other commodity prices rose markedly.
Ubalansene ble større da olje- og andre råvarepriser økte markert.
Financial market participants found it too difficult to channel capital.
Oppgaven med å formidle kapital ble for krevende for aktørene i kapitalmarkedene.
Long-term interest rates were too low, the search for yield too aggressive and compensation for risk-taking too meagre.
De langsiktige rentene ble for lave, jakten på avkastning for hissig og betalingen for risiko for snau.
With long-term loans in ample supply, demand for residential and other property became excessive in almost the entire western world.
Rik tilgang på langsiktige lån ga for stor etterspørsel etter boliger og annen fast eiendom i nesten hele den vestlige verden.
The first clear signs that these developments were not sustainable emerged in 2007 – in the US housing market, in the money market and in banks.
De første klare tegnene til at utviklingen ikke var bærekraftig, kom til syne i 2007 – i boligmarkedet i USA, i pengemarkedet og i banker.
At the same time, an increasing number of cheap consumer goods were imported from new EU countries and from Asia.
Samtidig kjøpte vi stadig flere av våre forbruksvarer billig fra nye EU-land og fra Asia.
In addition, EEA enlargement provided Norway with large inflows of labour, particularly from Poland.
Etter at EØS-området ble utvidet, kunne vi dessuten nyte godt av flyt av arbeidskraft, særlig fra Polen.
Moreover, Norwegian firms were also quick to make use of new technology and organise their activities effectively.
I tillegg var norske bedrifter flinke til å ta i bruk ny teknologi og organisere virksomheten.
Norway’s disposable income increased by more than 50 per cent from 2002 to 2007, more than that of any other western country.
Norges disponible inntekt økte mer enn i noe annet vestlig land, og med over 50 prosent fra 2002 til 2007.
Not surprisingly, economic agents in Norway were optimistic about the future.
Det var ikke til å unngå at aktørene i det økonomiske livet her hjemme så lyst på fremtiden.
Saving fell, and euphoria spread through the housing market.
Folk sparte mindre, og i boligmarkedet ble det euforiske tilstander.
Household and corporate debt surged.
Gjelden este både i husholdninger og bedrifter.
Inflation slowed for a long period.
Lenge avtok prisstigningen.
Norges Bank reduced the key rate when inflation fell and approached zero in 2003 and 2004.
Vi satte renten lavt da inflasjonen falt og nærmet seg null i 2003 og 2004.
Low interest rates underpinned the solid growth capacity of the economy.
Den lave renten støttet opp under den gode vekstevnen i økonomien.
Well before inflation picked up, the Bank began to raise the key rate in 2005.
Godt i forkant av at prisveksten tiltok, begynte vi i 2005 å heve renten.
The pace of the interest rate rise was gradually increased.
Takten i renteøkningene ble gradvis økt.
The economic turnaround in Norway occurred just over a year ago.
Konjunkturen i Norge snudde for litt over et år siden.
Growth in consumption came to a halt and house prices began to fall.
Veksten i forbruket stoppet, og boligprisene begynte å falle.
Up to autumn 2008, it appeared that capacity utilisation in the Norwegian economy would most likely decline to a normal level, inflation would stabilise around 2½ per cent and the key rate ahead could be held at what we consider to be a normal level – between 5 and 6 per cent.
Fram mot høsten i fjor så det ut til at kapasitetsutnyttingen i norsk økonomi mest trolig ville avta mot et normalt nivå, inflasjonen ville stabilisere seg rundt 2½ prosent, og styringsrenten fremover kunne holdes på det vi regner som et normalt nivå – mellom 5 og 6 prosent.
But the outlook was regarded as uncertain.
Men, utsiktene ble vurdert å være usikre.
Commodity prices rose and pushed up inflation in many countries.
Råvareprisene steg og trakk inflasjonen opp i mange land.
At the same time, wage growth in Norway had become high and productivity growth was slowing.
Samtidig var veksten i lønningene blitt høy her hjemme, og stigningen i produktiviteten avtok.
On the other hand, the financial turbulence, if it gained momentum, could have a severe impact on the global economy and our exports.
På den andre siden kunne uroen i finansmarkedene, hvis den tiltok, ramme verdensøkonomien og vår eksport hardt.
Then, in autumn 2008, the turbulence led to a synchronised financial and real economic crisis in virtually every country in the world.
Høsten 2008 gikk så uroen over i en finansiell og realøkonomisk krise som synkront traff nær sagt alle land.
As a result, output and employment are falling, and Norway is no exception.
Det gir nå fall i produksjon og sysselsetting også i Norge.
The way forward Since then, the authorities in many countries have shown that they are prepared to use powerful tools to fight the crisis, but financial markets are still under stress.
Veien framover Myndighetene i mange land har siden da vist at de er beredt til å bruke sterke virkemidler, men likevel er finansmarkedene fortsatt ute av lage.
The crisis of confidence and credit rationing are leading to a decline in output.
Tillitssvikten og rasjoneringen av kreditt gir nedgang i produksjonen.
Every week there is a news story conveying the impression that the action being taken is not enough to stave off the downturn.
Hver uke kommer nyheter som skaper inntrykk av at tiltakene som blir gjennomført, ikke er nok til å stagge nedgangen.
But the measures being implemented are indeed having an effect.
Men tiltakene har virkning.
The flow of liquidity has improved slightly, and interbank rates have fallen.
Likviditeten flyter litt bedre, og renten på lån mellom bankene har falt.
In the US and Europe, these rates were more than 2 percentage points above the key rate in October last year, but now the gap has been halved.
Denne renten var i USA og Europa mer enn 2 prosentenheter over styringsrenten i oktober i fjor, men forskjellen er nå halvert.
As a result, the low rates set by central banks are having a greater effect.
De lave rentene sentralbankene setter, når i større grad fram.
In the US, mortgages and corporate loans have become cheaper after the Federal Reserve began to purchase bonds and commercial paper issued by mortgage banks and firms.
I USA har boliglån og lån til bedrifter blitt billigere etter at sentralbanken begynte å kjøpe opp obligasjoner og sertifikater som boligbanker og bedrifter utsteder.
In Germany, Sweden and Denmark, mortgage rates have decreased markedly.
I Tyskland, Sverige og Danmark har renten på boliglån falt markert.
And in Norway, borrowing rates have fallen and credit to homebuyers is flowing again.
Også i Norge har lånerentene gått ned, og flyten av lån til kjøp av bolig har løsnet.
Equity and commodity prices are still fluctuating widely, but the decline is no longer steep.
Aksjekursene og råvareprisene svinger fortsatt mye, men faller ikke bratt lenger.
There are also strong self-regulating mechanisms in market economies that can easily be underestimated when times are at their bleakest.
Det er også sterke selvregulerende mekanismer i markedsøkonomier som det kan være lett å undervurdere når det ser som mørkest ut.
Corporate profitability is being squeezed, but the rise in unemployment will result in lower wage growth, which will curb the impact on earnings.
Lønnsomheten i bedriftene er presset, men økningen i arbeidsledigheten vil føre til lavere lønnsvekst som demper utslagene i inntjeningen.
Investment is falling sharply, but there will in time be a need for new houses and commercial buildings and to replace obsolete machinery.
Investeringene faller mye, men etter hvert blir det behov for nye boliger og bygg og for å erstatte utrangerte maskiner.
Households all over the world are now increasing their saving and reducing debt.
Husholdningene verden over øker nå sin sparing og reduserer sin gjeld.
Low interest rates curb the decline in investment and make it easier for households to repay debt.
Lave renter demper nedgangen i investeringene og gjør det lettere for husholdningene å betale ned gjeld.
The change in behaviour can nevertheless take time and we cannot expect consumers in the US and Europe to drive a new upturn.
Tilpasningen kan likevel ta tid, og vi kan ikke vente at forbrukere i USA og Europa skal drive en ny oppgang.
The public sector will eventually have to rein in expenditure and increase tax revenues to prevent debt from increasing.
Der vil også offentlig sektor etter hvert måtte stramme til sin pengebruk og øke skatteinntektene for å hindre at gjelden øker.
If growth in the global economy is to be sustained, public and private investment and consumption in China and other Asian countries will probably have to absorb a greater share of output in these countries.
Skal veksten i verdensøkonomien etter hvert få godt feste, må trolig offentlige og private investeringer og forbruk i Kina og andre asiatiske land legge beslag på en større del av det som kan produseres der.
In many industrial countries, export prices have risen relative to import prices.
Mange industriland får nå bedre priser for sin eksport i forhold til prisene på sin import.
Lower oil and commodity prices are easing the burden.
Reduserte olje- og råvarepriser letter byrden.
But Norway’s terms of trade are deteriorating.
Men vårt bytteforhold blir svekket.
Some of the gains of the past few years have now dissipated, and Norway’s disposable income might fall by close to 10 per cent in 2009.
En del av gevinsten de siste årene er nå borte, og disponibel inntekt for landet vil kunne falle med nesten 10 prosent i år.
Norwegian firms are affected when households the world over buy fewer cars and furniture and fewer ships are built.
Norske bedrifter blir rammet når husholdninger verden over kjøper færre biler og møbler og når det blir bygd færre skip.
Lower oil prices will probably also result in a fall in investment on the continental shelf in the years ahead.
Med lavere oljepris vil trolig også investeringene på sokkelen falle i årene fremover.
But let us not forget that petroleum prices are still higher than the industry dared hope just a few years ago.
Men la oss ikke glemme at prisen på petroleum fortsatt er høyere enn næringen for bare få år siden turte håpe på.
The competitiveness of the Norwegian business sector declined during the upturn.
Konkurranseevnen til norsk næringsliv svekket seg i oppgangskonjunkturen.
Indeed, recent years’ growth in this industry was an unexpected break in the long-term trend.
Veksten her de senere årene var da også et brudd på de lange linjene.
Norwegian households have built up debt over many years.
Norske husholdninger har bygd opp sin gjeld over mange år.
In the mid-1990s, debt was one fifth higher than income.
På midten av 1990-tallet var gjelden 1,2 ganger inntekten.
In 2008, debt was twice as high as income.
I 2008 hadde den økt til to-gangeren.
We have no clear basis for determining what constitutes sustainable debt.
Vi har ikke klare holdepunkter for hva som er en bærekraftig gjeld.
People today spend less of their income on basic necessities and have more to spend on their homes and mortgages.
Folk bruker en mindre del av sin inntekt til rent livsopphold i dag og har mer til bolig og renter.
Changes in credit markets have provided greater opportunities to spread consumption over a lifetime.
Endringene i kredittmarkedene har dessuten gitt folk større mulighet til å tilpasse sitt forbruk over livsløpet.
The public safety net is also gradually being expanded, which may lead to lower saving.
Det offentlige sikkerhetsnettet utvides også gradvis og kan gi lavere sparing.
The experience of recent years nevertheless indicates that the level of debt is on the high side.
Erfaringene fra de siste årene tyder likevel på at nivået på gjelden er i høyeste laget.
Growth in private consumption slowed sharply when interest rates rose to more normal levels through 2007.
Veksten i det private forbruket bremset raskt da rentene gjennom 2007 steg til mer normale nivåer.
Household debt is largely secured on residential property.
Husholdningenes gjeld er for det meste sikret med pant i boliger.
When residential property falls in value – and we are probably not at the end of this road yet – consumers have less leeway.
Når boligen faller i verdi – og her er vi trolig ikke ved veis ende – får folk mindre handlefrihet.
A larger number will want to reduce their debt, and banks will curtail lending.
Flere vil ønske å redusere sin gjeld, og bankene vil gi mindre lån.
All in all, it must be expected that households will deleverage and be more cautious in their consumption and investment in the years ahead.
Samlet må vi vente at husholdningene vil nedbelåne og være mer forsiktige i forbruk og investeringer i årene fremover.
It is easy to bury one’s head in the sand when the economic situation deteriorates.
Det er lett å grave seg ned når konjunkturene svikter.
But who could have foreseen in 1990 that we were on the brink of a golden decade that would see a boom in the IT and communications industry?
Men hvem så i 1990 at vi sto ved starten til et gyllent tiår med sterk vekst i IT og kommunikasjon?
And who would have imagined in 2002 that Norwegian manufacturing would experience a new wave of growth?
Og hvem kunne ane i 2002 at det skulle komme en ny vekstbølge i norsk industri?
Fortunately, there are also many examples of innovation, particularly when times have been bad.
Heldigvis har vi også mange eksempler på nyskaping, særlig i dårlige tider.
Nokia managed to make the transition from rubber boots to new technology when the Finnish economy collapsed at the beginning of the 1990s.
Nokia klarte omstillingen fra gummistøvler til ny teknologi da finsk økonomi lå brakk på begynnelsen av 1990-tallet.
In Norway, the Norwegian telecom system was deregulated and Telenor developed into a large international company.
I Norge fikk Televerket fra samme tid friere tøyler, og Telenor utviklet seg til et stort internasjonalt selskap.
During the downturn at the end of the 1980s, Tandberg started developing video conferencing systems.
Under nedgangen på slutten av 1980-tallet startet Tandberg utviklingen av systemer for videokonferanser.
In the industrial centres Mo i Rana, Raufoss and Kongsberg, rich technological communities emerged after the collapse of government enterprises in the 1980s.
På industristedene Mo i Rana, Raufoss og Kongsberg vokste det fram rike teknologiske miljøer etter statsbedrifters fall på 1980-tallet.
The merchants behind the grocery chains Rimi and Rema started business on a small scale during the downturn at the end of the 1970s.
Handelsmennene bak matvarekjedene Rimi og Rema startet i det små i nedgangen på slutten av 1970-tallet.
The furniture producer Stokke – makers of the world-famous Tripp Trapp chair for children – started operations in western Norway in the midst of the economic crisis in the 1930s.
Midt i den økonomiske krisen på 1930-tallet startet møbelprodusenten Stokke – de med tripp-trapp-stolen – sin virksomhet på Sunnmøre.
Economic policy The measures now being implemented are intended to provide a bridge until market economies generate new growth under their own steam.
Den økonomiske politikken De tiltakene som nå settes i verk, skal bygge bro fram til markedsøkonomien gir ny vekst av egen kraft.
The authorities in many countries are now testing the boundaries of active economic policy.
Myndighetene tester nå grensene for aktiv økonomisk politikk.
And some have overstepped them.
Og noen har overskredet dem.