natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This yield reflects market expectations of real interest rates and inflation in the long term, and may form the basis for yield expectations in the bond market.
Denne renten gjenspeiler markedets forventninger til realrenten og inflasjonen på lang sikt, og kan danne utgangspunktet for de forventningene en har til avkastningen i obligasjonsmarkedet.
I will present the results of some calculations that have been carried out for the Petroleum Fund.
Jeg vil presentere resultatene for enkelte beregninger som er gjort for Petroleumsfondet.
It is assumed that the annual transfers to the Fund will be in line with the estimates in the National Budget.
Det er lagt til grunn at de årlige overføringene til fondet vil bli som anslått i Nasjonalbudsjettet.
The estimates for the years 2006 to 2010 are based on technical projections.
For årene fra 2006 til 2010 er anslaget basert på tekniske framskrivninger.
The annual nominal return in the equity market is set at approximately 9 per cent.
Den årlige nominelle avkastningen i aksjemarkedet er satt til om lag 9 prosent per år.
This is a technical assumption that involves a risk premium of about 3 percentage points in the equity market.
Dette er en teknisk forutsetning som innebærer en risikopremie i aksjemarkedet på om lag 3 prosentenheter.
The return in the bond market is set at just under 6 per cent, which is the current yield on long US bonds.
Avkastningen i obligasjonsmarkedet er satt til i underkant av 6 prosent, som er lik dagens effektive rente på lange obligasjoner i USA.
The global inflation rate is set at 2.5 per cent.
Den globale inflasjonsraten er satt til 2,5 prosent.
Calculations are based on the current investment strategy: 40 per cent equities and 60 per cent bonds.
Til grunn for beregningene ligger gjeldende investeringsstrategi; 40 prosent aksjer og 60 prosent obligasjoner.
The uncertainty estimates are based on historical experience.5
Usikkerhetsanslagene er beregnet med basis i historiske erfaringer.5
The calculations show that the expected real value of the Fund in 2010 is about NOK 1800 billion.
Beregningene viser at forventet realverdi av fondet er om lag 1800 mrd kroner i 2010.
This corresponds to an annual real rate of return of about 5 per cent.
Dette tilsvarer en årlig realavkastning på om lag 5 prosent.
The risk is high however, and it increases with the investment horizon because there are more things that can go wrong in the long term than in the short term.
Risikoen er imidlertid stor, og den øker med investeringshorisonten fordi det er flere ting som kan gå galt på lang sikt enn på kort sikt.
The uncertainty regarding the value of real wealth in 5 and 10 years' time can be illustrated by calculating the probability of not achieving an annual real rate of return of 4 per cent on average.
Usikkerheten om verdien på realformuen om 5 og 10 år kan illustreres ved å beregne sannsynlighetene for ikke å oppnå 4 prosent årlig realavkastning i gjennomsnitt.
This probability is relatively high.
Disse er forholdsvis høye.
The probability of the Fund not achieving a cumulative real return of 4 per cent after 5 years is almost 40 per cent, while it falls to just over 30 per cent after 10 years.
Etter 5 år er sannsynligheten for at fondet ikke oppnår en akkumulert realavkastning på 4 prosent nesten 40 prosent, mens den har falt til i overkant av 30 prosent etter 10 år.
This example demonstrates that we must be cautious about anticipating a high return on the Fund's capital.
Dette eksempelet viser at vi må være forsiktig med å forskuttere høy avkastning på fondets midler.
The management of the Petroleum Fund is also evaluated on the basis of short-term results.
Forvaltningen av Petroleumsfondet vurderes også ut fra kortsiktige resultat.
The chart shows the expected annual nominal rate of return and the uncertainty interval surrounding this expectation.
Figuren viser forventet årlig nominell avkastning og usikkerhetsintervall rundt denne forventningen.
With the current investment strategy, a negative return can be expected in about one of five years.
I om lag ett av fem år kan en forvente negativ avkastning med gjeldende investeringsstrategi.
As I have been speaking at some length, I will not take up more time by concluding with a summary.
Nå har jeg snakket lenge, og vil ikke bruke mer tid på å oppsummere.
Thank you for your attention.
Jeg takker for at dere har hørt på.
See also P. Lane and A. Tornell: Power Concentration and Growth, Harvard Institute of Economic Research Discussion Paper No 1720, May 1995.
Jf også P Lane og A Tornell; Power concentration and growth, Harvard Institute of Economic Research Discussion Paper No 1720, mai 1995.
3 This is not a phenomenon specific to developing economies.
3 Dette er ikke utelukkende et fenomen som kan knyttes til utviklingsøkonomier.
When oil revenues climbed in Alaska, central government representatives and bureaucrats showed an inclination to reduce the monitoring of various proposed development projects, to enable them to lobby only for their own projects.
Da oljeinntektene steg i Alaska, viste statlige folkevalgte og byråkrater en tendens til å ville redusere overvåking av ulike forslag til utviklingsprosjekter for i stedet å kunne lobbe for egne prosjekter.
The government development programme finally fragmented into a number of local programmes which were not subject to overall evaluation and control.
Det statlige utviklingsprogrammet fragmenterte til slutt i flere lokale program, som ikke var gjenstand for enhetlig vurdering og kontroll.
5 In order to visualise the uncertainty, it is assumed for the sake of simplicity that the return on equities and bonds is normally distributed.
.5 For å visualisere usikkerheten antas det for enkelthets skyld at avkastningen på aksjer og obligasjoner er normalfordelt.
Author: Kjersti Næss Torstensen Series: Economic Commentaries Number: 2/2016
Forfatter: Kjersti Næss Torstensen Serie: Aktuell kommentar Nummer: 2/2016
Economic Commentaries 2/2016 (PDF 295.6 Kb)
Aktuell kommentar 2/2016 (PDF 386,2 Kb)
Author: Ida Nervik Hjelseth Series: Economic Commentaries Number: 3/2016
Forfatter: Ida Nervik Hjelseth Serie: Aktuell kommentar Nummer: 3/2016
Economic Commentaries 3/2016 (PDF 340.3 Kb)
Aktuell kommentar 3/2016 (PDF 431,9 Kb)
The debt-servicing capacity of Norwegian non-financial companies listed on Oslo Børs has declined somewhat and is currently lower than the average for the past 14 years.
Gjeldsbetjeningsevnen for norske ikke-finansielle foretak notert på Oslo Børs har avtatt noe og er nå lavere enn gjennomsnittet de siste 14 årene.
Recently, the oil service sector in particular has experienced a marked decline in debt-servicing capacity and its debt-servicing capacity is now at a very low level compared with the historical average.
I det siste har særlig gjeldsbetjeningsevnen for oljeservicenæringen hatt en markert nedgang, og gjeldsbetjeningsevnen er nå på et svært lavt nivå sammenliknet med historien.
Nevertheless, the level of the debt-servicing capacity of listed companies is overall well above the troughs in the early 2000s and during the financial crisis.
Nivået på de børsnoterte foretakenes gjeldsbetjeningsevne er samlet sett likevel godt over bunnpunktene tidlig på 2000-tallet og under finanskrisen.
This commentary reviews various ways of calculating debt-servicing capacity on the basis of different definitions of earnings and debt.
Denne kommentaren går gjennom ulike måter å beregne gjeldsbetjeningsevnen ut fra forskjellige definisjoner av inntjening og gjeld.
Developments in corporate debt-servicing capacity are discussed in the light of the various calculation methods.
Utviklingen i foretakenes gjeldsbetjeningsevne drøftes i lys av de ulike beregningsmetodene.
Author: Pål Bergset Ulvedal and Nikka Husom Vonen Series: Staff Memo Number: 3/2016
Forfatter: Pål Bergset Ulvedal og Nikka Husom Vonen Serie: Staff Memo Nummer: 3/2016
Staff Memo 3/2016 (PDF 381.3 Kb)
Staff Memo 3/2016 (PDF 352,5 Kb)
In recent years, the Norwegian krone has depreciated considerably against other currencies, contributing to higher inflation in Norway.
De siste årene har den norske kronen svekket seg betydelig mot andre valutaer, noe som har bidratt til økt inflasjon i Norge.
The rise in prices for imported consumer goods is currently at its highest level since 1988.
Prisveksten på importerte konsumvarer er for tiden på sitt høyeste nivå siden 1988.
In this article, we examine the mechanisms through which the exchange rate affects inflation, and we assess the pass-through from the krone exchange rate to consumer prices with the aid of various models.
I denne artikkelen ser vi på mekanismene som valutakursen påvirker inflasjonen gjennom, og vi vurderer gjennomslaget fra kronekursen til konsumprisene ved hjelp av ulike modeller.
The pass-through currently appears to be somewhat higher than normal.
Gjennomslaget kan synes å være noe større enn normalt for tiden.
In periods of substantial and persistent exchange rate movements, it may be reasonable to expect that the exchange rate pass-through to consumer prices is higher or more rapid than usual.
I perioder med store og varige endringer i valutakursen kan det være rimelig å vente at gjennomslaget fra valutakursen til konsumprisene er større eller raskere enn vanlig.
Empirical studies do not provide straightforward evidence of whether the exchange rate pass-through to consumer prices is actually nonlinear.
Empiriske studier gir ingen entydig konklusjon på om virkninger fra valutakursen til konsumprisene faktisk er ikke-lineære.
Author: Henrik Andersen, Eilert Husabø and Mari Aasgaard Walle Series: Staff Memo Number: 4/2016
Forfatter: Henrik Andersen, Eilert Husabø og Mari Aasgaard Walle Serie: Staff Memo Nummer: 4/2016
Staff Memo 4/2016 (PDF 465.0 Kb)
Staff Memo 4/2016 (PDF 417,2 Kb)
Norwegian household consumption has been weak since the financial crisis, both in a historical context and compared with other countries.
Norske husholdningers konsum har utviklet seg svakt etter finanskrisen, både i et historisk perspektiv og sammenliknet med andre land.
The estimations over the period 1994-2015 indicate that since the financial crisis consumption has been restrained by more limited access to credit and greater uncertainty surrounding economic developments.
Estimeringer over perioden 1994-2015 tyder på at mer begrenset tilgang til lån og større usikkerhet om den økonomiske utviklingen har dempet konsumet etter finanskrisen.
In addition, other estimations indicate that demographic changes and the pension reform in 2011 have dragged down consumption.
I tillegg tyder andre beregninger på at konsumet er blitt dempet av demografiske endringer og pensjonsreformen i 2011.
If consumer confidence, uncertainty and access to credit return to their historical averages, consumption may over a period grow faster than household disposable income.
Dersom konsumenttilliten, usikkerheten og tilgangen til lån vender tilbake til sine historiske gjennomsnitt, vil forbruket over en periode kunne vokse mer enn husholdningenes disponible inntekt.
Our estimations indicate that consumption will account for between 90 percent and 95 percent of disposable income in a long-term equilibrium.
Våre beregninger tyder på at konsumet vil utgjøre mellom 90 og 95 prosent av disponibel inntekt i en langsiktig likevekt.
The share was a little higher than 90 percent in 2015.
Andelen var i overkant av 90 prosent i 2015.
Author: Anna Sandvig Brander, Henriette Brekke and Bjørn E. Naug Series: Economic Commentaries Number: 4/2016
Naug Serie: Aktuell kommentar Nummer: 4/2016
Economic Commentaries 4/2016 (PDF 147.5 Kb)
Aktuell kommentar 4/2016 (PDF 419,8 Kb)
Tel.: (0047) 22 31 64 68 / 95 21 42 83 E-mail: Runar.Malkenes@Norges-Bank.no
Tlf.: 22 31 64 68 / 95 21 42 83 E-post: Runar.Malkenes@Norges-Bank.no
Norges Bank Postboks 1179 Sentrum 0107 Oslo
Norges Bank Postboks 1179 Sentrum 0107 Oslo
Consequently, changes in the distribution of income and wealth as a result of variable price inflation are avoided.
En unngår endringer i fordeling av inntekter og formue som følge av variabel prisutvikling.
Nominal stability is important to developments in the real economy, and is the most valuable contribution monetary policy can make to economic growth.
Nominell stabilitet er viktig for den realøkonomiske utviklingen og er det beste bidrag pengepolitikken kan gi til økonomisk vekst.
Using this as a starting point, I would like to speak today of the importance of confidence and credibility with regard to monetary policy.
Med dette som utgangspunkt vil jeg i dag snakke om betydningen av tillit og troverdighet i pengepolitikken.
I will also evaluate the monetary policy that has been conducted for the last couple of years in relation to the guidelines for monetary policy and our interpretation of them.
Videre vil jeg vurdere den pengepolitikken som er blitt ført de siste par årene opp mot retningslinjene for pengepolitikken og vår tolkning av dem.
Expectations and confidence
Forventninger og tillit
Expectations regarding the future play a large part in all economic activities.
Forventninger om framtiden spiller en stor rolle i all økonomisk virksomhet.
Enterprises make decisions on production volume, investments, hiring and prices on the basis of expectations concerning future demand, prices and costs.
Bedrifter tar beslutninger om produksjonsvolum, investeringer, ansettelser og priser på bakgrunn av forventninger om framtidig etterspørsel, priser og kostnader.
Households make purchases on the basis of their expectations with regard to future income, wealth, prices and job security.
Husholdninger foretar innkjøp basert på forventninger om framtidige inntekter, formue, priser og jobbsikkerhet.
Chart 1 illustrates a possible relationship between households' assessment of prospects for the future and their consumption.
Figur 1 kan illustrere en mulig sammenheng mellom husholdningenes vurdering av framtidsutsiktene og deres forbruk.
Trade unions base their wage negotiations on expectations regarding price inflation and developments in employment over the next few years.
Organisasjonene i arbeidslivet forhandler om lønn basert på forventninger om blant annet prisutviklingen og utviklingen i sysselsettingen de nærmeste årene.
Expectations play an important part in financial markets.
Forventninger spiller en viktig rolle i finansmarkedene.
Equity prices and exchange rates may fluctuate widely as a result of changes in the expectations of market participants.
Aksjekurser og valutakurser kan svinge kraftig som følge av endringer i markedsaktørenes forventninger.
Because expectations are of such importance to economic planning and decisions, it is essential that there is confidence in the nominal anchor.
Fordi forventninger spiller så stor rolle for planlegging og beslutninger i det økonomiske livet, er det vesentlig at det er tillit til det nominelle ankeret.
This makes it possible to achieve nominal stability with smaller disturbances in the real economy and lower unemployment.
Dette gjør det mulig å oppnå nominell stabilitet med mindre realøkonomiske forstyrrelser og lavere arbeidsledighet.
Although nominal stability is a prerequisite for sound developments in the real economy over time, conflicts may develop in the short term.
Selv om nominell stabilitet er en forutsetning for en god realøkonomisk utvikling over tid, kan det på kort sikt oppstå motsetningsforhold.
Such conflicts may occur if there are disturbances on the production or supply side of the economy which give rise to higher price and cost inflation that does not actually reflect increased pressures in the economy.
Et slikt motsetningsforhold vil oppstå dersom det inntreffer forstyrrelser på produksjons- eller tilbudssiden i økonomien som gir økt pris- og kostnadsvekst, uten at det reflekterer økt press i økonomien.
Examples of such disturbances are cost-push shocks resulting from negotiations, or weaker productivity growth.
Eksempler på slike forstyrrelser er forhandlingsdrevne kostnadssjokk eller en svakere utvikling i produktiviteten.
When disturbances of this type occur on the supply side of the economy, there may be a trade-off between fluctuations in nominal prices and wages and fluctuations in production and employment.
Når det inntreffer forstyrrelser på tilbudssiden i økonomien, kan det være et bytteforhold mellom fluktuasjoner i nominelle priser og lønninger og fluktuasjoner i produksjon og sysselsetting.
A trade-off of this kind is illustrated in Chart 2.
Et slikt bytteforhold er illustrert i Figur 2.
The chart shows that using strong instruments to achieve an inflation target or exchange rate target in the short term results in more pronounced fluctuations in the real economy.
Figuren illustrerer at det å bruke kraftige virkemidler for å oppnå et prismål eller valutakursmål på kort sikt gir større realøkonomiske svingninger.
By allowing greater flexibility with regard to the short-term achievement of goals, it is possible to achieve more stable developments in the real economy.
Med større fleksibilitet i forhold til kortsiktig måloppnåelse, kan en oppnå en mer stabil realøkonomisk utvikling.
But confidence in the nominal anchor must not be undermined.
Men en må ikke undergrave tilliten til det nominelle ankeret.
This may lead to a less favourable trade-off, as illustrated in the chart by the broken line.
Det kan føre til et dårligere bytteforhold, som illustrert ved den stiplede kurven i diagrammet.
If there is insufficient confidence in monetary policy, economic agents may expect higher price and cost inflation to persist.
Dersom det er mangelfull tillit til pengepolitikken, vil aktørene i det økonomiske livet kunne forvente at den økte pris- og kostnadsveksten vil vedvare.
This will be taken into account when setting wages and prices.
I lønns- og prisfastsettelsen tas det hensyn til dette.
The result will be a wage and price spiral.
Resultatet blir en lønns- og prisspiral.
Experience shows that this in turn leads to slower growth and lower employment.
Erfaringer viser at det igjen fører til lavere vekst og sysselsetting.
A lack of confidence therefore entails a risk of higher unemployment.
Mangelfull tillit innebærer derfor en risiko for økt arbeidsledighet.
In consequence, monetary policy must also focus on movements in nominal variables when the economy is subjected to supply-side shocks in order to prevent the economy from entering a vicious circle.
Derfor må også pengepolitikken ha den nominelle utviklingen særskilt for øye når økonomien blir utsatt for forstyrrelser på tilbudssiden, for å unngå at økonomien skal komme inn i en uheldig sirkel.
The building of confidence in nominal developments must be given sufficient priority.
Bygging av tillit til den nominelle utviklingen må gis tilstrekkelig prioritet.
If there is confidence in monetary policy, economic agents will expect the rise in price and cost inflation to be of short duration.
Dersom det er tillit til pengepolitikken, vil aktørene i det økonomiske livet forvente at økningen i pris- og kostnadsveksten blir kortvarig.
Higher prices will then not feed through to prices for other goods and to wages to the same extent, and there will be less risk of a recession.
Økte priser vil da i liten grad bli veltet over i nye priser og lønninger, og risikoen for nedgangstider blir mindre.
Confidence in monetary policy therefore results in a better trade-off between nominal fluctuations and fluctuations in production and employment.
Tillit til pengepolitikken gir derfor et bedre bytteforhold mellom nominelle svingninger og fluktuasjoner i produksjon og sysselsetting.
I have been talking about supply-side shocks to the economy.
Jeg har nå snakket om forstyrrelser på tilbudssiden i økonomien.
However, there are many types of shock where there is no conflict between stable nominal developments and stable developments in the real economy.
Det er imidlertid mange typer forstyrrelser der det ikke eksisterer noe motsetningsforhold mellom en stabil nominell utvikling og en stabil realøkonomisk utvikling.
For example, a sharp decline in overall demand may give rise to a deflationary recession.
For eksempel kan et kraftig fall i den samlede etterspørselen gi nedgangstider med deflasjon.
In such a situation, an expansionary monetary policy may contribute to both nominal and real economic stability.
En ekspansiv pengepolitikk kan i en slik situasjon bidra til nominell stabilitet og realøkonomisk stabilitet.
Whether disturbances arise on the supply side or the demand side, it should be possible to use the interest rate to influence economic developments.
Enten det oppstår forstyrrelser på tilbudssiden eller på etterspørselssiden, bør renten være tilgjengelig for å påvirke den økonomiske utviklingen.
The interest rate is an instrument, rather than a target variable.
Renten er et virkemiddel, ikke et mål i seg selv.
A passive monetary policy will lead to both price and exchange rate instability and to greater fluctuations in production and employment.
En passiv pengepolitikk vil føre til både ustabilitet i priser og valutakurs og større svingninger i produksjon og sysselsetting.
However, an active monetary policy does not imply attempting to fine-tune economic developments.
En aktiv pengepolitikk betyr imidlertid ikke at vi skal forsøke å finstyre den økonomiske utviklingen.
We must be mindful of the uncertainty associated with economic developments and the effects of monetary policy.
Vi må være oppmerksomme på den usikkerheten som er forbundet med den økonomiske utviklingen og virkningene av pengepolitikken.
Normally, interest rate changes should be made gradually to allow us to acquire more information, for example about the effects of previous interest rate changes.
Normalt skal vi gå gradvis fram i rentesettingen for å tilegne oss mer informasjon, blant annet om virkningene av tidligere renteendringer.
Uncertainty and credibility
Usikkerhet og troverdighet
According to Norges Bank's mandate, monetary policy is to be aimed at maintaining a stable krone exchange rate against European currencies, based on the range of the exchange rate maintained since the krone was floated on 10 December 1992.
Norges Banks mandat sier at pengepolitikken skal rettes inn mot stabilitet i kronens verdi mot europeiske valutaer, med utgangspunkt i kursleiet etter at kronen begynte å flyte den 10. desember 1992.
In its conduct of monetary policy, Norges Bank focuses on the fundamental preconditions for achieving exchange rate stability against the euro.
I utøvelsen av pengepolitikken fokuserer Norges Bank på de grunnleggende forutsetningene for stabilitet i kronekursen overfor euro.
First, price and cost inflation must be brought down towards the corresponding aim for inflation for the European Central Bank (ECB).
For det første må pris- og kostnadsveksten komme ned mot den stigningen Den europeiske sentralbanken (ESB) sikter mot.
At the same time, monetary policy must not in itself contribute to deflationary recessions as this could undermine confidence in the krone.
For det andre må pengepolitikken i seg selv ikke bidra til nedgangstid med deflasjon, fordi det kan svekke tilliten til kronen.
There are few significant differences between Norway's actual response pattern and that of countries with explicit inflation targets.
I selve reaksjonsmønstret er det trolig få vesentlige forskjeller mellom Norge og land med eksplisitte prismål.
Price and cost inflation must be steered towards that aimed at by the ECB.
Pris- og kostnadsveksten må siktes inn mot det ESB sikter mot.
However, in Norway fiscal policy has traditionally had an important role in stabilisation policy.
I Norge har imidlertid finanspolitikken tradisjonelt spilt en viktig rolle i stabiliseringspolitikken.
This has reduced the burden on monetary policy.
Dette har gjort at byrden på pengepolitikken har vært mindre.
In addition, the Norwegian wage determination system has probably contributed in periods to dampening the impact of shocks hitting the economy.
I tillegg har trolig det norske systemet for inntektsdannelse periodevis bidratt til å dempe virkningene av forstyrrelser som økonomien blir utsatt for.
Monetary policy influences price and cost inflation with a time lag of perhaps one to three years.
Pengepolitikken påvirker pris- og kostnadsveksten med et tidsetterslep på kanskje ett til tre år.