natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Some enterprises could be at the forefront of technological developments and increase efficiency at a faster pace than the relatively high increase in costs in Norway.
Enkelte bedrifter vil kunne være i forkant i den teknologiske utviklingen og øke effektiviteten i raskere takt enn den særnorske kostnadsstigningen.
Norwegian manufacturing companies could still be profitable even if the size of the manufacturing sector in the Norwegian economy is reduced.
Norske industriforetak vil fremdeles kunne være lønnsomme selv om industriens betydning i norsk økonomi blir redusert.
Norges Bank has decided to revoke the exclusion of Raytheon Co from the Government Pension Fund Global.
Norges Bank har besluttet å oppheve utelukkelsen av selskapet Raytheon Co fra Statens pensjonsfond utland.
The company was excluded from the fund in 2005 due to production of cluster munitions.
Selskapet ble utelukket fra fondet i 2005 på grunn av produksjon av klasevåpen.
The Executive Board's decision to revoke the exclusion was made on the basis of a recommendation from the Council on Ethics, which regularly shall assess whether the basis for observation or exclusion still exists.
Hovedstyrets beslutning om opphevelse av utelukkelsen ble tatt på bakgrunn av en tilrådning fra Etikkrådet, som jevnlig skal vurdere om grunnlaget for observasjon eller utelukkelse fortsatt er til stede.
The Council on Ethics has received confirmation from Raytheon Co that the company no longer has any activities associated with production of cluster munitions.
Etikkrådet har mottatt en bekreftelse fra Raytheon Co om at selskapet ikke lenger har noen virksomhet i tilknytning til produksjon av klasevåpen.
The Council on Ethics' recommendation List of all excluded companies
Etikkrådets tilrådning om opphevelse av utelukkelse Oversikt over alle utelukkede selskaper
For more information, contact: Runar Malkenes, Director of Communications, Norges Bank Phone: +47 952 14 283
For mer informasjon, kontakt: Runar Malkenes, Kommunikasjonsdirektør, Norges Bank Tlf: 952 14 283
Author: Marius Hagen, Lars-Tore Turtveit and Bjørn Helge Vatne Series: Economic Commentaries Number: 1/2017
Forfatter: Marius Hagen, Lars-Tore Turtveit og Bjørn Helge Vatne Serie: Aktuell kommentar Nummer: 1/2017
Economic Commentaries 1/2017 (PDF 446.0 Kb)
Aktuell kommentar 1/2017 (PDF 390,6 Kb)
Consumer credit has grown rapidly in recent years.
Forbrukslån har vokst raskt de siste årene.
Tax assessment data indicate that a considerable portion of consumer debt is held by older age groups.
Ligningstall tyder på at mye av forbrukslånene holdes i eldre aldersgrupper.
A substantial share of consumer credit has been extended by specialised banks that are largely funded by deposits guaranteed by the Norwegian Banks' Guarantee Fund.
Mye av forbrukslånene er gitt av spesialiserte banker som i stor grad finansieres med innskudd garantert av Bankenes sikringsfond.
Norges Bank will sell foreign exchange on behalf of the government equivalent to NOK 1000 million per day in February 2017.
Noregs Bank vil selje valuta på vegne av staten tilsvarande 1000 millionar kroner kvar dag i februar 2017.
For further information, see Foreign exchange transactions with the GPFG.
For meir informasjon, sjå Valutatransaksjonar med SPU.
Series: Norges Bank Papers Number: 1/2017
Serie: Norges Bank Memo Nummer: 1/2017
Norges Bank Papers 1/2017 (PDF 2.9 Mb)
Norges Bank Memo 1/2017 (PDF 2,8 Mb)
In the Financial Markets Report 2015 presented on 22 April 2016, it was announced that in parallel with the work of the committee that is considering a new Norges Bank Act, the Ministry of Finance would assess the need to modernise the Regulation on Monetary Policy.
I Finansmarkedsmeldingen 2015 som ble fremlagt 22. april 2016, ble det varslet at Finansdepartementet parallelt med arbeidet i utvalget som ser på ny sentralbanklov, vil vurdere en modernisering av forskriften for pengepolitikken.
In this connection, Norges Bank has been asked to assess its experience with the monetary policy framework in Norway since 2001.
I forbindelse med dette arbeidet er Norges Bank blitt bedt om å vurdere erfaringer med pengepolitikken i Norge siden 2001.
The paper was submitted to the Ministry of Finance on 31 January 2017.
Notatet ble oversendt Finansdepartementet 31. januar 2017.
To mark this important milestone for the Sami people, Norges Bank will issue a 20-krone special edition circulation coin on 7 February 2017.
For å markere denne viktige milepælen for den samiske befolkningen, gir Norges Bank ut en 20-krone sirkulasjonsmynt med spesialpreg 7. februar 2017.
The Sami woman Elsa Laula Renberg organised the first national Sami congress in Norway.
Samekvinnen Elsa Laula Renberg arrangerte det første landsdekkende samemøtet i Norge.
The congress was held in the Trondheim United Methodist Church 6 – 9 February 1917.
Møtet ble avholdt i Metodistkirken i Trondheim 6.
It was an important event in the history of the Sami people and 6 February was subsequently designated the Sami National Day.
Begivenheten er også grunnlaget for at den 6. februar feires som Samenes Nasjonaldag.
The circulation coin will be issued in connection with the centenary celebrations "Traånte 2017" ("Tråante" is South Sami for "Trondheim").
Sirkulasjonsmynten utgis i forbindelse med jubileumsarrangementet «Tråante 2017» («Tråante» er sørsamisk for «Trondheim»).
Following input from the Sami Parliament and the Sami Artists' Union, Norges Bank invited seven artists to participate in a competition to design the centenary motif on the reverse of the coin.
Etter innspill fra Sametinget og Samisk Kunstnerforbund, inviterte Norges Bank syv kunstnere til en konkurranse om utforming av jubileumsmotivet på myntens revers.
The winner was the artist Annelise Josefsen from Kokelv in Finnmark county and her winning motif, "Interplay", is featured on the reverse of the coin.
Konkurransen ble vunnet av billedkunstner Annelise Josefsen, fra Kokelv i Finnmark, og hennes vinnermotiv «Vekselvirkning» brukes på myntens revers.
Design and technical specifications:
Utforming og tekniske data:
Below the portrait: the year 2017 with the Mint of Norway's mintmark, the crossed-pick-and-hammer.
Under portrettet: årstallet 2017 med Det Norske Myntverkets merke hammer og bergsjern i midten.
The coin's anniversary motif, "Interplay" is meant to symbolise the interaction between forces.
Jubileumsmotivet «Vekselvirkning» er ment å symbolisere samspillet mellom krefter.
The symbols are drawn from Sami mythology and combined with imagery freely based on the symbols found on the Sami ceremonial drum known as the "runebomme".
Symbolene er hentet fra samisk mytologi, og fritt satt sammen etter mange tegn fra det samiske trommeinstrumentet runebomma.
The coin's denomination (20 KR) is inscribed to the left.
Valørangivelsen (KRONER 20) er plassert som omskrift på venstre side.
The coin's reverse was designed by the artist Annelise Josefsen.
Myntens revers er utformet av billedkunstner Annelise Josefsen.
Standard-design 20-krone coins will not be issued in 2017.
Det vil ikke bli produsert 20-kronemynter med ordinært preg i 2017.
Deputy Governor Jarle Bergo Norwegian Petroleum Society, Oslo, 25 April 2002
Visesentralbanksjef Jarle Bergo, Foredrag i Norsk Petroleumsforening, Oslo, 25 april 2002
The emphasis here must, of course, be on the fact that Norway's financial wealth was once petroleum, and that a substantial component of that wealth still consists of petroleum yet to be extracted.
Det er naturlig der å legge særlig vekt på at Norge har en finansformue som en gang var petroleum og en fortsatt betydelig formueskomponent bestående av petroleum under havbunnen.
I intend to approach the subject from the point of view of wealth management in general, and many of the special, technical and environmental factors associated with oil as an asset will be ignored.
Innfallsvinkelen min vil være formuesforvaltning generelt, og mange av de spesielle, tekniske og miljømessige forhold som hefter ved oljen som formuesobjekt vil bli forenklet bort.
Second, I will be looking at the experience of other countries that have substantial, non-renewable natural resources.
Dernest ser jeg på erfaringene fra andre land med betydelige ikke-fornybare naturressurser.
How have they managed their wealth, and what can we learn from them?
Hvordan har de forvaltet sin formue, og hva kan vi eventuelt lære av dem?
The last issue I want to examine is how we have approached wealth management so far and our use of the revenues generated by this wealth.
Det siste temaet er hvordan vi selv så langt har tilpasset oss med hensyn til forvaltning av formue og bruk av de inntekter som denne formuen gir.
Wealth management - striking a balance between return and risk
Forvaltning av formue - avveining av avkastning og risiko.
In the national accounts, two asset items are related to petroleum: recoverable reserves that have not yet been extracted, and produced reserves that have been sold and saved in the Petroleum Fund.
I nasjonens regnskap er det to formuesposter som relaterer seg til petroleum: Utvinnbare reserver som ennå ikke er brakt opp ("olje på rot"), og den del av de produserte reservene som er solgt og satt på bok i Petroleumsfondet.
Both involve large sums of money and contribute to our national wealth, which provides the basis for the country's potential consumption in the long run.
Begge utgjør store beløp og er del av vår nasjonalformue, som er grunnlaget for landets konsummuligheter i et langsiktig perspektiv.
Consequently, it is crucial that our national wealth is managed in a sound manner, so that the return will be high and the risks acceptable.
Det er derfor avgjørende at nasjonalformuen forvaltes på en fornuftig og betryggende måte, slik at avkastningen blir god og risikoen akseptabel.
However, these two components are relatively small parts of the larger picture.
I det store bildet blir imidlertid disse to komponentene forholdsvis små.
The dominant asset item is the discounted value of our own labour.
Det er den neddiskonterte verdien av vårt eget arbeid som er den dominerende formuesposten.
Although we are indeed an oil-producing nation, oil does not mean that much for our prosperity.
Vi er nok en oljeproduserende nasjon, men oljen betyr ikke så mye for vår velstand.
By focusing on asset figures, we eliminate the image created as a result of asset withdrawals being recorded as income in the national accounts.
Ved å se på formuestall tar vi bort den optikken som ligger i at nasjonalregnskapet regner formuesuttak som inntekt.
Our livelihood essentially depends, and will continue to depend in the future, on our ability to produce goods and services efficiently through our labour, and to use our creativity and innovation to become ever more efficient.
Det vi i det alt vesentlige lever av, og skal leve av i fremtiden, er vår evne til gjennom arbeid effektivt å frembringe varer og tjenester som etterspørres, og å gjøre dette bedre år for år gjennom kreativitet og skaperevne.
But this must not prevent us from taking a sensible approach to making the most of the other components.
Men det må ikke forhindre at vi innretter oss fornuftig når det gjelder å få størst mulig nytte av de andre komponentene.
What are we interested in, what are the factors included in our assessments?
Hva er det vi er opptatt av, hva inngår i nyttevurderingene?
Return, of course - and risk.
Avkastning selvfølgelig - og risiko.
By risk I am referring to how much rates of return vary over time.
Med risiko mener jeg hvor mye avkastningsratene varierer over tid.
From the perspective of national wealth, the contribution from the various asset and liability components of the expected return and risk should ideally be evaluated as a whole.
I et nasjonalt formuesperspektiv burde ideelt bidraget fra de ulike formues- og gjeldskomponentene til forventet avkastning og risiko vurderes samlet.
The government should at least seek to manage its shares of the national wealth so as to achieve a favourable balance between return and risk.
Iallfall bør staten søke å styre sine deler av formuen slik at det oppnås et gunstig forhold mellom avkastning og risiko.
Chart 1 suggests that the largest conversion in our national wealth in the next thirty years will be from oil as recoverable reserves to oil as financial wealth.
Figur 1 antyder at den største omplasseringen av nasjonalformuen de neste tretti årene vil være fra olje på rot til olje på bok.
Is this a sensible approach from the point of view of return and risk?
Er det fornuftig utfra avkastnings- og risikobetraktninger?
Hotelling's rule 1 states that the real price of a non-renewable resource over time should tend to rise at a rate equivalent to the real interest rate.
Hotelling's1 regel sier at realprisen på en ikke-fornybar ressurs over tid burde tendere til å stige med en rate lik realrenten.
In that case, the return on recoverable oil reserves should be comparable to the return on oil as financial wealth.
Det skulle i så fall gi en avkastning på "olje på rot" som skulle kunne sammenlignes med avkastningen på en finansformue ("olje på bok").
Consequently, in terms of return, there should no be no real reason to convert oil into financial wealth more quickly than required to satisfy the desired use of the return/wealth.
Avkastningsmessig skulle det da ikke være sterke argumenter for å transformere oljen over i finansielle fordringer raskere enn det som er nødvendig ut fra hvor mye en ønsker å anvende av avkastningen/formuen.
However, experience has shown that the rise in the real price of oil has for a long time been lower than the real yield on US bonds (which may be an indication of the more theoretical real yield).
Erfaringene viser imidlertid at over lang tid har realprisveksten på olje vært mindre enn realrenten på amerikanske obligasjoner (som kan være en indikasjon på den mer teoretiske realrenten).
The chart shows developments from 1986 to the present.
Figuren viser utviklingen fra 1986 til nå.
The return on oil is clearly lower than the return on bonds.
Avkastningen på olje ligger klart under obligasjoner.
Even if we had invested in oil 50 years ago and sold today, the return would have been lower than if we had invested in bonds, although there would have been a few years in the 1970s and the beginning of the 1980s when we could have sold oil at a profit.
Også om vi hadde investert i olje for 50 år siden og solgt den i dag, ville vi fått dårligere avkastning enn ved å investere i obligasjoner, men det ville vært noen år på 70- og begynnelsen av 80-tallet der vi kunne solgt med fortjeneste.
If we look at the period from 1986 and compare developments in nominal oil prices with the return on a fund that shadowed the Petroleum Fund's investment strategy - a global portfolio containing bonds and equities in a 60-40 distribution - we see that the fund would have yielded a far higher annual return.
Ser vi på perioden fra 1986 og sammenligner nominell oljeprisutvikling med den avkastning et fond som fulgte Petroleumsfondets investeringsstrategi - en global portefølje med fordeling 60-40 på obligasjoner og aksjer - ser vi at fondet ville gitt en klart høyere årlig avkastning.
What about the risk, how is it affected by a conversion from oil to financial wealth?
Hva så med risikoen, hvordan påvirkes den av en omplassering mellom olje og finansformue?
History gives us a clear, though perhaps rather surprising, message.
Historien gir oss et klart, om enn kanskje noe overraskende, budskap.
A conversion from oil to financial wealth increases the return and at the same time reduces the risk.
En omplassering fra olje til finansformue øker avkastningen og reduserer samtidig risikoen.
This is because wealth below the seabed (to put it simply) only consists of one asset, petroleum, while broadly invested financial wealth is highly diversified in many instruments whose return fluctuates at different rates.
Dette har med det å gjøre at formuen under havbunnen (noe forenklet) kun består av ett aktivum, petroleum, mens en bredt plassert finansformue er sterkt diversifisert i mange objekter hvis avkastning ikke varierer helt i takt.
In addition, a great deal can be done in a financial portfolio to manoeuvre towards a "good" trade-off between return and risk.
I en finansportefølje kan en også gjøre mye for aktivt å styre mot et "godt" bytteforhold mellom avkastning og risiko.
If financial investments are less diversified, involving equities only, risk drops to a minimum for a portfolio where petroleum accounts for a small portion.
Hvis en gjør finansplasseringene mindre diversifisert ved bare å plassere i aksjer, så ser vi at risikoen når et minimum for en portefølje som inneholder en liten andel petroleum.
However, the return continues to rise as the equity portion increases.
Avkastningen fortsetter imidlertid å øke med økende aksjeandel.
The current distribution between financial wealth (the Petroleum Fund) and petroleum is about 20-80.
I dag er sammensetningen omtrent 20-80 mellom finansformue (Petroleumsfondet) og petroleum.
If we venture to base our assessment on historical relationships, it is fairly clear that we have, relatively speaking, too much oil in our portfolio and that the current conversion to financial wealth is to our advantage.
Hvis vi våger å støtte oss på historiske sammenhenger, er det ganske åpenbart at vi relativt sett har for mye olje i vår portefølje og at den formuesomplassering i retning av finansformue som foregår, er gunstig.
We have no guarantee, of course, that history will repeat itself, but relying on the opposite requires considerable courage.
Vi har riktignok ikke noen garanti for at historien gjentar seg, men å legge det motsatte til grunn krever stort mot.
There is more reason to argue in favour of trying to accelerate the pace of this conversion.
Det kan heller argumenteres for at en burde forsøke å forsere tempoet i omplasseringen.
In principle, there are several ways this might be done:
Det kan i prinsippet tenkes gjort på flere måter:
The central government has sold recoverable oil reserves by selling off its shares in SDFI.
Staten har solgt "olje på rot" gjennom avhending av SDØE-andeler.
Further sales are possible in principle, but it is uncertain whether the values of the government's petroleum wealth could then be fully realized.
Ytterligere nedsalg er i prinsippet mulig, men det er et spørsmål om en i så fall er i stand til fullt ut å realisere verdiene av statens petroleumsformue.
Buyers may have more knowledge about the holding than the seller.
Kjøperne kan ha bedre kunnskap om andelen enn selger.
Uncertainty related to the future tax system may also contribute to pushing down the price.
Usikkerhet om det fremtidige skattesystem kan også bidra til å trekke prisen ned.
By increasing the depletion rate, the oil reserves could be transferred to the diversified portfolio in the Government Petroleum Fund more quickly.
Ved å øke utvinningstakten kunne oljereservene raskere komme over i Petroleumsfondets diversifiserte portefølje.
I have no clear picture of whether this is technically possible.
Hvilke tekniske muligheter det er for dette har jeg ikke oversikt over.
Furthermore, a major producer such as Norway would have to assess the effects on prices of a sharp increase in the depletion rate.
Dessuten måtte nok en stor produsent som Norge vurdere prisvirkningene av en sterk økning i utvinningstakten.
In theory, oil price risk could also be hedged in the market by selling some of the oil for future delivery at a price agreed upon now.
I teorien kunne også oljeprisrisiko avdekkes i markedet ved å selge en del av oljen for fremtidig levering til en pris som avtales nå.
For major producers, it is unlikely that the market for such commodity instruments is sufficiently developed to manage the large volumes and long maturities that would be necessary to make this measure worthwhile.
For store produsenter er markedet for slike råvareinstrumenter neppe godt nok utviklet til å håndtere de store volumer og lange løpetider det ville være behov for, skulle det monne.
From the point of view of wealth management, my review so far would seem to indicate that having wealth is a benefit and that the larger it is, the better, but that more of it should have been invested in the form of financial wealth and less in oil.
Sett fra et formuesforvaltningsståsted synes gjennomgangen så langt å fortelle at det er fint å ha formue, og jo større dess bedre, men mer av den burde vært i finansformue og mindre i petroleum.
Other things being equal, it would be better to have more oil as financial wealth and less as recoverable reserves.
Alt annet likt ville det vært bedre å ha mer olje på bok og mindre på rot.
But we will arrive at this destination eventually.
Men etter hvert vil vi komme dit.
But is an abundance of natural resources really an advantage?
Men er det virkelig en fordel å ha store naturressurser?
A quick glance at the countries in which oil or other non-renewable natural resources form a large portion of the industrial base raises the question of whether petroleum and similar resources actually are a blessing.
Et raskt blikk på de land der olje eller andre ikke-fornybare naturressurser utgjør en stor del av næringsgrunnlaget kan få en til å stille spørsmålet om olje m.v. egentlig er en velsignelse.
Developing countries whose most important export is oil have generally recorded considerably lower growth than other developing countries.
Utviklingsland med olje som viktigste eksportvare har gjennomgående hatt en betydelig lavere vekst enn andre utviklingsland.
Norway's growth is in line with that of other industrial countries.
Norge har en vekst på linje med andre industriland.
A number of studies2of the relationship between long-term economic growth and access to natural resources do in fact show that countries with an abundance of natural resources tend to have lower economic growth.
Flere studier2 av sammenhengen mellom langsiktig økonomisk vekst og tilgang på naturressurser viser da også at land med stor tilgang på naturreservene har en tendens til lavere økonomisk vekst.
Why?
Hvorfor?
In principle, an abundance of natural resources is an advantage for a country's economy.
Store naturreserver er i utgangspunktet en fordel for et lands økonomi.
The production of petroleum and extraction of other natural resources yields a profit that exceeds the normal return on invested capital, ie economic rent'.
Produksjon av petroleum og andre naturressurser gir en profitt som overstiger normal avkastning på investert kapital, en grunnrente eller superprofitt ("economic rent").
If this flow of profit were permanent and stable, managing it might be relatively simple.
Hvis denne profittstrømmen var permanent og stabil ville det kanskje være relativt enkelt å håndtere den.
However, non-renewable resources such as petroleum may present a considerable challenge because the flow of profit is uncertain and volatile, and because it does not last forever.
Ikke-fornybare ressurser som olje kan imidlertid representere betydelige utfordringer fordi profittstrømmen er usikker og volatil, og fordi den ikke varer evig.
Acting as though this cashflow was of a stable volume and would last for ever is the greatest pitfall.
Den største faren er at en innretter seg som om denne pengestrømmen var stabilt stor og varte evig.
It may affect our ability to make use of the most important resources we have: our capacity for work and our creativity.
Da kan det skje noe med vår evne til å gjøre oss nytte av den viktigste ressurs vi har, vår arbeidsevne og kreativitet.
The term "Dutch disease" refers to the negative effects that using economic rent from natural resources had for the Netherlands.
Begrepet "hollandsk syke" henspiller på de negative virkningene som bruken av grunnrente fra naturressurser fikk for Nederland.
The substantial revenues that the Netherlands obtained from gas resources from the end of the 1960s financed a sharp growth in government expenditure.
De store inntektene som Nederland fikk fra gassforekomster fra slutten av 1960-tallet, finansierte en sterk vekst i offentlige utgifter.
This led to a decline in competitiveness and a loss of jobs in the internationally exposed sector.
Utgiftsveksten førte til tap av konkurranseevne og nedleggelse av arbeidsplasser i konkurranseutsatt sektor.