natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This means that we cannot construct annual inflation data that dates back further than 1667.
Det betyr at vi ikke kan konstruere årlige inflasjonsdata lenger tilbake enn 1667.
Chart 1 shows the percentage annual change in prices from 1667 to 2004.
Figur 1 viser prosentvis årlig prisendring fra 1667 til 2004.
As we can see, the change in prices has fluctuated around zero.
Vi ser at prisendringen hovedsakelig har fluktuert rundt null.
In other words, the level of prices has been stable for long periods.
Dette betyr at prisnivået har vært stabilt over lengre perioder.
This is not a matter of chance, but a direct consequence of a monetary policy rule.
Dette er ikke en tilfeldighet, men en direkte konsekvens av en pengepolitisk regel.
Through most of this period, that is up to 1873, the monetary policy rule was the silver standard.
Gjennom det meste av denne perioden, nærmere bestemt frem til 1873, var den pengepolitiske regelen sølvstandarden.
The value of coins was related to the amount of silver they contained.
Myntene hadde sin verdi knyttet til den mengden sølv de inneholdt.
When paper money was introduced, this was also linked to silver via the obligation to redeem notes for silver.
Når papirpengene ble innført, var også de knyttet til sølv gjennom innløsningsplikten.
Anyone who owned a banknote could go to their bank and expect to receive a certain amount of silver in exchange, according to the value of the banknote.
Enhver som eide en pengeseddel kunne gå til banken å kreve å få utlevert en bestemt mengde sølv, nemlig seddelens verdi.
If we adopt the quantity theory, this means that as long as the amount of metal in the economy did not increase more rapidly than output, the average price level would remain constant.
Følger vi kvantitetsteorien betyr dette at så lenge metallmengden i økonomien ikke økte raskere enn produksjonen, ville det gjennomsnittlige prisnivået ligge fast.
In the short term, the price level could fluctuate widely as a result of demand and supply shocks.
På kort sikt kunne derimot prisnivået svinge kraftig som en følge av etterspørsels- og tilbudssjokk.
We can see that in the period up to 1830, inflation varied considerably.
Vi ser at i perioden frem til 1830 er variasjonen i inflasjonen betydelig.
Note in particular the extreme fluctuations during the Napoleonic wars.
Legg spesielt merke til de voldsomme utslagene under Napoleonskrigen.
Greater stability in price developments may be related to the declining position of agricultural production as a share of total output.
Den økte stabiliteten i prisutviklingen kan ha sammenheng med at jordbruksproduksjon ble mindre dominerende som andel av totalproduksjonen.
The economy became less dependent on variations in the weather.
Økonomien ble mindre avhengig av variasjoner i været.
Chart 1 showed annual inflation figures.
Figur 1 viste årlige inflasjonstall.
To make it easier to see any differences between the various periods, I have drawn in a 25-year symmetrical, moving average for inflation in Chart 2.
For lettere å se om det er forskjell mellom enkelte perioder har jeg i figur 2 tegnet inn et 25 års symmetrisk, glidende gjennomsnitt av inflasjonen.
This means that the chart for a given year shows average inflation for the preceding 12 years, the year itself and the following 12 years.
Det betyr at figuren for et bestemt år viser et gjennomsnitt av inflasjonen i de 12 foregående år, det aktuelle året og de 12 kommende år.
Chart 2 clearly shows that price stability is the norm.
Figur 2 viser tydelig at prisstabilitet er det normale.
In most of the period since the mid-1600s, average inflation has hovered around plus-minus 2½ per cent.
I det aller meste av perioden siden midten av 1600-tallet har den gjennomsnittlige inflasjonen ligget i området pluss - minus 2 1/2 prosent.
Thus, the dominant picture is one of low inflation and low deflation.
Det dominerende er altså lav inflasjon og lav deflasjon.
We can roughly divide Norwegian price history into 6 periods.
Vi kan foreta en grov periodisering hvor norsk prishistorie deles inn i 6 perioder.
In the 1600s and 1700s, price stability was most common.
På 1600- og 1700-tallet var prisstabilitet fremtredende.
This was followed by a period at the beginning of the 1800s of very high inflation followed by deflation.
Dette ble avløst av en periode på begynnelsen av 1800-tallet med svært høy inflasjon etterfulgt av deflasjon.
This episode is related to the Napoleonic wars and the following parity policy.
Denne episoden er knyttet til Napoleonskrigen og den etterfølgende paripolitikken.
Price stability marked the rest of the 1800s.
Resten av 1800-tallet var preget av prisstabilitet.
The 1900s began with a period of price turbulence, high inflation during and after the First World War, followed by a long period of deflation.
1900-tallet ble innledet med en periode med prisuro, høy inflasjon under og etter første verdenskrig ble etterfulgt av en langvarig deflasjonsperiode.
The second half of the 1900s, on the other hand, was marked by persistent high inflation.
Andre halvdel av 1900-tallet har derimot vært preget av vedvarende høy inflasjon.
Inflation has only shown a falling trend since the mid-1980s.
Det er først siden midten på 1980-tallet at inflasjonen har vist en fallende tendens.
Then followed a new period of price stability, in which the introduction of an inflation target represents the ultimate reestablishment of the nominal anchor.
Dette innleder en ny periode med prisstabilitet hvor innføringen av inflasjonsmålet innebærer den endelige gjenvinningen av det nominelle ankeret.
Chart 1 shows that prices varied considerably in the 1600s and 1700s even though, as we have seen, average inflation was close to zero.
I figur 1 så vi at prisendringene på 1600- og 1700-tallet var svært variable selv om vi nå har sett at den gjennomsnittlige inflasjonen lå nær null.
This is in marked contrast to the post-Second World War period when price changes were stable while inflation was high.
Dette står i sterk kontrast til perioden etter andre verdenskrig hvor prisendringene har vært stabile samtidig som inflasjonen har vært høy.
If we look at inflation developments after the Second World War, next year's inflation rate could almost always be guessed from the current year's inflation rate.
Dersom vi ser på utviklingen i inflasjonen etter andre verdenskrig, så har et godt tips på neste års inflasjon nesten alltid vært årets inflasjon.
Is this a characteristic of price developments that has always existed, or is this a characteristic that is particular to the last few decades?
Er dette en egenskap ved prisutviklingen som alltid har eksistert, eller er dette en særegen egenskap for de siste 10-årene?
Chart 3 shows to what extent high inflation is followed by high inflation for one, two, three, four etc. periods.3
Figur 3 viser i hvilken grad høy inflasjon blir etterfulgt av høy inflasjon i en, to, tre, fire osv. perioder senere2.
Large positive numbers (close to 1) means that high inflation is followed by high inflation and low inflation by low inflation.
Dersom tallet er 1 betyr det at høy inflasjon blir etterfulgt av høy inflasjon og lav inflasjon blir etterfulgt av lav inflasjon.
Numbers close to zero indicates there is no relationship, and large negative numbers (close to -1) indicates frequent fluctuations between high and low inflation.
Er tallet 0 er det ingen sammenheng, og er tallet -1 betyr det hyppige svingninger mellom høy og lav inflasjon.
To analyse this issue, we have divided the data into three periods:
For å analysere dette spørsmålet har vi delt datamaterialet inn i tre perioder
Pre-First World War
Før første verdenskrig
1914 to 1945
1914 til 1945
Post-Second World War
Etter andre verdenskrig
The charts show before the First World War there was no systematic relationship between inflation in subsequent periods.
Vi ser at for perioden før første verdenskrig er det ingen systematisk sammenheng mellom inflasjonen i etterfølgende perioder.
The yellow columns have low values and are both positive and negative.
De gule søylene har lav verdi og er både positive og negative.
In the first half of the 1900s, there was a clear tendency towards a positive relationship (the blue columns are high), although of relatively short duration.
I første halvdel av 1900-tallet er det en klar tendens til positiv sammenheng (de blå søylene er høye), men av relativt kort varighet.
A shock that results in inflation (or deflation) will typically continue to have an impact for two to three years.
Et sjokk som skaper inflasjon (eller deflasjon) vil typisk henge igjen i 2 til 3 år.
After the Second World War (red columns), the correlation is strongly positive and lasting.
Etter andre verdenskrig (de røde søylene) er det en sterk positiv og vedvarende sammenheng.
A shock that results in inflation is felt for a long period.
Et sjokk som skaper inflasjon henger igjen lenge.
We have established that price stability is the norm.
Vi har slått fast at det normale er prisstabilitet.
The abnormal scenario is inflation and deflation.
Det unormale er inflasjon og deflasjon.
An interesting question to ask is then how often does an abnormal scenario arise?
Et interessant spørsmål blir da hvor ofte oppstår det unormale?
In this context, we have defined the abnormal as inflation of more than 5 per cent or deflation of more than 5 per cent.
Vi har i denne sammenhengen definert det unormale som mer enn 5 prosents inflasjon eller mer enn 5 prosents deflasjon.
We have constructed a variable that takes the value 1 in all years where inflation exceeds 5 per cent and the value 0 in all other years.
Vi har konstruert en variabel som tar verdien 1 i alle år hvor inflasjonen overstiger 5 %, i alle andre år tar den verdien 0.
We have constructed a variable that takes the value 1 in all years where inflation exceeds 5 per cent and the value 0 in all other years.
Vi har definert en annen variabel som på tilsvarende måte tar verdien 1 i alle år hvor deflasjonen overstiger 5 %, i alle andre år tar den verdien 0.
Chart 4 shows a 25-year symmetrically moving average for the variables.
Figur 4 viser et 25 års symmetrisk bevegelig gjennomsnitt for variablene.
We can regard this as a chart that shows how the relative frequency of inflation and deflation has changed through history.
Vi kan betrakte dette som en figur som forteller hvordan den relative inflasjons- og deflasjonshyppigheten har utviklet seg gjennom historien.
We see that the frequency of both inflation and deflation fluctuates around 0.3.
Vi ser at både inflasjonshyppigheten og deflasjonshyppigheten fluktuerer rundt 0,3.
This indicates that inflation and deflation occur with much the same frequency.
Dette indikerer at inflasjon og deflasjon opptrer med en ganske lik hyppighet.
Nonetheless, inflation tends to occur somewhat more frequently than deflation.
Det er dog en tendens til at inflasjon opptrer noe hyppigere enn deflasjon.
Again, the period after 1950 is unique.
Nok en gang er perioden etter 1950 unik.
This is a period of high inflation and an absence of deflation.
Dette er en periode med høy inflasjon og fravær av deflasjon..
Chart 5 shows periods of inflation and deflation of 1, 2, 3 etc. years' duration respectively.
Figur 5 viser antall perioder med inflasjon og deflasjon av henholdsvis 1, 2, 3, osv. års varighet.
The first thing we notice is that virtually all the periods of both inflation and deflation are short.
Det første vi legger merke til er at de aller fleste episodene med både inflasjon og deflasjon har kort varighet.
As many as 28 periods of deflation and 19 periods of inflation lasted for one year.
Hele 28 deflasjonsperioder og 19 inflasjonsperioder er bare ettårige.
A few deflationary periods, however, persisted for a long period.
Men noen få deflasjonsperioder er langvarige.
These occur in nearly every century, but most frequently in the 1800s.
Disse forekommer i nesten alle århundrer, men hyppigst på 1800-tallet.
1667-1672 (6 years)
1667-1672 (6 år)
1840-1844 (5 years), 1883-1887 (5 years) og 1891-1897 (7 years)
1840-1844 (5 år), 1883-1887 (5 år) og 1891-1897 (7 år)
1926-1933 (8 years)
1926-1933 (8 år)
The longest periods of inflation, on the other hand, lasting more than 10 years, all occurred in the 1900s.
De svært lange inflasjonsperiodene derimot, med en varighet på over 10 år, er alle fra 1900-tallet.
A closer study of price developments shows that positive price shocks generally occur before large negative price shocks.
En nærmere studie av prisutviklingen viser at store positive prissjokk gjennomgående kommer før store negative prissjokk.
There are virtually no examples of large negative price shocks without a preceding positive price shock.
Det er nesten ingen eksempler på store negative prissjokk uten et foregående positivt prissjokk.
At the same time, we have seen that most periods of deflation are of very short duration.
Samtidig har vi sett at de fleste deflasjonsperiodene har svært kort varighet.
This may indicate that deflation is a correction after a previous period of inflation.
Det kan indikere at deflasjon er en korreksjon etter foregående inflasjon.
From a theoretical standpoint, inflation and deflation should be expected to occur symmetrically.
Fra et teoretisk ståsted burde man forvente at inflasjon og deflasjon opptrer symmetrisk.
The fact that this does not seem to be the case, may be due to price rigidity.
At det ikke ser ut til å være tilfelle, kan skyldes prisstivhet.
The market economy determines relative prices, while the price level is determined by the supply of metal.
Markedsøkonomien bestemmer relative priser mens prisnivået bestemmes av metallrikeligheten.
When a negative shock occurs, it is difficult to reduce prices.
Når et negativt sjokk inntreffer er det vanskelig å sette prisene ned.
Correction after inflation, however, is possible since market participants then interpret this to mean that prices are moving back to the normal level.
Korreksjon etter inflasjon er derimot mulig siden aktørene da har den oppfatningen at prisene skal tilbake til det normale nivået.
Examples of the abnormal
Eksempler på det unormale
I will now turn to some episodes that are not characterised by price stability.
Jeg vil nå se på noen episoder som ikke kjennetegnes av prisstabilitet.
The first period is referred to in the literature as the "price revolution of the 1500s" - a marked rise in prices all over Europe throughout the 1500s.
Den første perioden er det som i litteraturen omtales som "1500-tallets prisrevolusjon" - en markant prisstigning gjennom hele 1500-tallet som omfattet hele Europa.
Chart 6 shows changes in the price level in Norway (red) and England (blue).
Figur 6 viser utviklingen av prisnivået i henholdsvis Norge (rød) og England (blå).
Both series have been adjusted so that they show the value 100 in the year 1550.
Begge seriene er normert slik at de har verdien 100 i år 1550.
As we can see, the price level rose throughout the 1500s and into the 1600s.
Vi ser at prisnivået økte gjennom hele 1500-tallet og noe inn på 1600-tallet.
We can also observe that the price level increased somewhat more sharply in England than in Norway.
Vi observerer også at prisnivået økte noe sterkere i England enn i Norge.
Why did the price level steadily increase for such a long period?
Hvorfor økte prisnivået sammenhengende over en så lang periode?
In the literature on economic history, several possible reasons have been put forward, but according to Professor John Munro (1999) at the University of Toronto, the underlying driving force must have been a more ample supply of metal.
I den økonomisk-historiske litteraturen har flere mulige årsaker blitt lansert, men ifølge professor John Munro (1999) ved Universitetet i Toronto må den underliggende drivkraften ha vært økt metallrikelighet.
In the 1500s, coins were made of gold or silver.
På 1500-tallet var myntene gjort av gull eller sølv.
This meant that the money supply was directly determined by the supply of precious metal.
Det innebar at pengemengden var en direkte funksjon av det edelmetallet som var tilgjengelig.
If the supply of metal increased more rapidly than the rate of general output, prices would rise.
Dersom metallmengden økte i større takt enn produksjonen i samfunnet, ville det føre til at prisene steg.
Munro highlights three factors that contributed to the metal supply:
Munro peker på tre forhold som bidro til metallrikeligheten:
The first factor relates to technological innovation.
Det første forhold er teknologiske nyvinninger.
A vacuum pump to drain water from mines was developed.
Det ble utviklet en vakuumpumpe som gjorde det mulig å tømme gruvene for vann.
Silver veins that had previously been inaccessible, could now be mined.
Dermed kunne tidligere utilgjengelige sølvårer nå utvinnes.
The second factor was the increase in the supply of metal due to imports from the Gold Coast, i.e. the coast of Ghana in Africa.
Det andre forholdet var den økte metallrikeligheten ved import fra Gullkysten, det vil si fra Ghanakysten i Afrika.
The Portuguese had established trading stations here to buy gold.
Her hadde portugiserne opprettet handelsstasjoner hvor de kjøpte gull fra lokalbefolkningen.
It is, of course, no coincidence that the names Slave Coast and Ivory Coast also refer to this part of Africa.
Som en parentes kan de bemerkes at det ikke er tilfeldig at stedsnavnene Slavekysten og Elfenbenskysten også ligger i denne delen av Afrika.
The third source of metal was imports from Portuguese and Spanish colonies in Central and South America.
Den tredje kilden til metall var import fra portugisiske og spanske kolonier i Amerika.
According to Munro, the interesting question is not why prices rose in the 1500s, but why it took so long for prices to begin to rise.
Ifølge Munro er ikke det interessante hvorfor prisene steg på 1500-tallet, men derimot hvorfor prisene begynte å stige så sent.
The rise in production in European silver mines began as early as in the 1400s.
Produksjonsøkningen i de europeiske sølvgruvene tok til allerede på 1400-tallet.
It might be expected that prices would begin to rise at about the same time.
Dermed skulle man forvente at prisene begynne å stige omtrent samtidig.
Munro explains the delay by pointing out that a large portion of this silver was exported from Europe via Venice to pay for imports from the East.
Munros forklarer forsinkelsen i inflasjonen med at mye av sølvet ble ført ut av Europa via Venezia som betalingsmiddel for import fra Østen.
As a small note of interest, our own silver mines at Kongsberg only began operations under King Christian IV in 1623.
Som en liten notis kan vi merke oss at våre egne sølvgruver på Kongsberg først kom i drift under Christian IV i 1623.
Inflation in Norway in the 1500s can therefore not be ascribed to our own production of silver.
Inflasjonen i Norge på 1500-tallet kan altså ikke forklares med at vi selv produserte sølv.
I would now like to turn your attention to the period from the end of the price revolution in the early 1600s to the mid-1800s.
Jeg vil nå se på perioden fra prisrevolusjonens slutt tidlig på 1600-tallet til midten av 1800-tallet.
Chart 7 shows the price level in Norway from 1650 to 1875.
Figur 7 viser prisnivået i Norge fra 1650 til 1875.
The horizontal lines show the average price level for the periods 1650-1756, 1757-1798 and 1842-1913.
De horisontale linjene viser gjennomsnittlig prisnivå for periodene 1650-1756, 1757-1798 og 1842-1913.
We see that the price level has been very stable for long periods.
Vi ser at prisnivået har vært veldig stabilt i lange perioder.
This does not mean that prices have been constant from one year to the next.
Det betyr ikke at prisene har ligget fast fra ett år til det neste.
Substantial price shocks were common, but were neutralised after a period so that prices reverted to the level prevailing before the shock occurred.
Betydelige prissjokk har vært vanlig, men de aller fleste har etter noe tid blitt nøytralisert slik at prisene har returnert til nivået fra før sjokket inntraff.
Some price shocks, on the other hand, led to a permanent shift in the price level.
Noen prissjokk har derimot ført til et varig skift i prisnivået.
I will focus on four episodes:
Jeg skal fokusere på 4 episoder.
The first occurred in 1708-09 and was a positive price shock with reversion.
Den første inntraff i 1708-09 og var et positivt prissjokk med tilbakevending.
The historical context was that the Great Nordic War, from being a war between Sweden under Karl XII and Russia, now became a war between Sweden and Denmark-Norway.
Den historiske konteksten er at den store nordisk krig i denne perioden går fra over fra å være en krig mellom Sverige under Karl 12. og Russland, til å bli en krig mellom Sverige og Danmark-Norge.
In the same period, the War of the Spanish Succession was in progress.
Samtidig pågår den spanske arvefølgekrigen ute i Europa.
The other period occurred in the early 1740s.
Den andre perioden inntraff tidlig på 1740-tallet.
This was a period of very high death rates in Norway, often referred to as a demographic crisis, combined with the outbreak of the War of the Austrian Succession.
Dette var en periode med svært høy dødelighet i Norge, ofte omtalt som en demografisk krise, kombinert med utbruddet av den østerrikske arvefølgekrigen ute i Europa.
This episode was also a positive price shock with reversion.
Også denne episoden er et positivt prissjokk med tilbakevending.
The third period is related to armed neutrality and mobilisation during the Seven Years' War.
Den tredje episoden er knyttet til nøytralitetsvern og mobilisering under 7-års krigen.
This war was a major European war where the old great powers tried to divide the newly established Prussia and where France and England fought for control over the overseas colonies.
Dette var en europeisk storkrig hvor de gamle stormaktene forsøkte å splitte opp det nyetablerte Preussen og hvor Frankrike og England kjempet om kontroll over de oversjøiske koloniene.
Denmark-Norway was not directly involved in the warfare, but it was a close thing!
Danmark-Norge var ikke direkte involvert i krigshandlinger, men det var nesten!
These turbulent times were a costly drain on Treasury funds.
Den urolige tiden ble dyr for statskassen.
The fourth episode is related to the Napoleonic Wars.
Den fjerde episoden er knyttet til Napoleonskrigen.
These last two episodes (the Seven Years' War and the Napoleonic Wars) are both price shocks without reversion.
Disse to siste episodene (7-årskrigen og Napoleonskrigen) er begge prissjokk uten tilbakevending.
There are two questions I would like to answer:
Det er to spørsmål jeg ønsker å besvare.
First: why did prices begin to rise in these four periods?
For det første; hvorfor begynte prisene å stige i disse fire episodene?
The other question is why reversion did not occur in the last two episodes?
Det andre spørsmålet er hvorfor vi ikke fikk tilbakevending i de to siste episodene?
First, I would like to look more closely at the relationship between inflation and a central demographic variable, i.e. the death/birth ratio4.
Jeg vil først se nærmere på sammenhengen mellom inflasjonen og en sentral demografisk variabel, nemlig antall dødsfall per fødsel3.
An increase in this variable will capture both an increase in the death rate and a reduction in the birth rate.
En økning i denne variabelen vil fange opp både økt dødsrate og redusert fødselsrate.
Before the demographic transition in the 1800s, the birth rate was relatively stable.
Før den demografiske overgangen på 1800-tallet var fødselsraten relativt stabil.
The variable will therefore primarily capture changes in the death rate.
Variabelen vil derfor i hovedsak fange opp endringer i dødsraten.
An increase in the death rate may be due to a number of causes.
Økt dødelighet kan ha flere årsaker.
First, a higher death rate may be a sign of a severe food shortage.
For det første kan økt dødelighet være et tegn på en mangelkrise.
This can without a doubt be interpreted as a negative supply-side shock.
Dette kan utvetydig tolkes som et negativt tilbudssidesjokk.
Second, the death rate may increase due to epidemics.
For det andre kan dødeligheten øke som en følge av epidemier.
A reduction in population results in reduced demand.
En befolkningsnedgang fører til redusert etterspørsel.