natgillin/translations-raw huggingface dataset:
When the banknote is held up to the light, you can see the security thread with the text NORGES BANK.
Sikkerhetstråden sees i lyset som en mørk tråd med teksten "Norges Bank" i klar skrift.
The reverse of the banknote features a vertical strip consisting of the number 500 written horizontally and repeatedly.
På baksiden av seddelen er det en vertikal stripe med en rekke 500-tall.
If you tilt the note, the numbers change colour.
Dersom du ser på disse mens du vrir på seddelen, vil du se at de skifter farge.
If you study the banknote very carefully, you will also discover microlettering, and in the rosette, the letter "N" will emerge when the banknote is held up to the light at an angle.
Hvis du studerer seddelen ekstra nøye, finner du i tillegg mikroskrift og en "N" i rosetten som blir synlig når seddelen holdes på skrå mot en lyskilde.
There is also a see-through register mark to the right of the portrait.
Videre er det et såkalt gjennomlysningsregister som er plassert nederst til høyre for portrettet.
There is an invisible flower to the left of the portrait which is only visible when the note is exposed to ultraviolet light.
Det finnes en usynlig blomst til venstre for portrettet, som kun kan sees i ultrafiolett lys.
The motif on the obverse of the note is a portrait of Kristian Birkeland.
Hovedmotivet på forsiden er et portrett av Kristian Birkeland.
The reverse side of the note is based on the northern lights that are visible during the day.
Seddelens bakside tar utgangspunkt i dagnordlyset og dets aktivitetsområde.
Discovery of the auroral oval and the northern lights on the day side of the earth is one of the most sensational results of modern space research.
Oppdagelsen av nordlysovalen og dagnordlyset er blant de mest oppsiktsvekkende resultater av den moderne romforskningen.
These currents are called Birkeland Currents.
Disse strømmene kalles i dag Birkeland-strømmene
Images of current 200-krone notes
Bilde av alle varianter av 200-kroneseddelen (utgave VII)
All Norwegian banknotes are printed in intaglio on cotton paper.
Alle norske sedler er trykket med kobbertrykk på bomullspapir.
Like the 100-krone, 500-krone and 1000-krone notes, the upgraded 200-krone note has a holographic foil strip with the image of a Norse horse and the value of the banknote to the right of the portrait.
Den oppgraderte 200-kroneseddelen har i likhet med 100, 500- og 1000-kronesedlene en holografisk metallisk stripe med en norrøn hest og tallet 200 som motiv til høyre for portrettet.
The banknote contains a portrait of Kristian Birkeland.
Seddelen bærer portrett av Kristian Birkeland.
When the banknote is held up to the light, the watermark a portarit of Kristian Birkeland - and the security thread are clearly visible.
Når seddelen holdes opp mot en lyskilde, ser man lett vannmerket - et portrett av Kristian Birkeland, samt sikkerhetstråden.
The watermark, a row of portraits identical to the main portrait, emerges in various shades of grey.
Vannmerket består av en rad portretter, det samme som på hovedbildet, og fremkommer i mørke og lyse toner.
The reverse of the banknote features a vertical strip consisting of the number 200 written horizontally and repeatedly.
På baksiden av seddelen er det en vertikal stripe med en rekke 200-tall.
There is an invisible comet to the left of the portrait.
Det finnes en usynlig komet til venstre for portrettet.
It is only visible when the note is exposed to ultraviolet light.
Denne kan kun sees i ultrafiolett lys.
A narrow strip on both sides of the holographic foil strip will also fluoresce.
I tillegg vil det være trykk på begge sider av den holografiske metalliske stripen som lyser opp under ultrafiolett lys.
Thank you for giving me this opportunity to discuss the relationships between monetary policy, cyclical developments and competitiveness.
Takk for denne anledningen til å gjøre rede for sammenhengene mellom pengepolitikk, konjunkturutvikling og konkurranseevne.
There has been some debate about monetary policy this summer.
Det har vært debatt om pengepolitikken denne sommeren.
Part of this debate has focused on the role monetary policy can and should have in smoothing fluctuations in the real economy and safeguarding competitiveness in the Norwegian business sector.
En del av denne debatten har gått nettopp på hvilken oppgave pengepolitikken kan og bør ha når det gjelder å jevne ut konjunkturene i realøkonomien og sikre konkurranseevnen i norsk næringsliv.
Some have maintained that we place too much weight on reaching the inflation target.
Noen har hevdet at vi legger for stor vekt på å nå inflasjonsmålet.
Statements like this should be discussed in the light of what monetary policy can be used for and of the broad effects on the economy of various monetary policy objectives.
Slike utsagn bør drøftes i lys av hva pengepolitikken kan nyttes til og de bredere virkningene på økonomien av ulike mål for pengepolitikken.
Only when we have clarified our options, can we discuss whether the emphasis on the inflation target is "too great", "too little" or "just right".
Først når vi har avklart hva valgmulighetene er, kan vi diskutere om vektleggingen av inflasjonsmålet er "for stor", "for liten" eller "akkurat passe".
I hope to be able to offer some clarification today.
Jeg håper å kunne bidra noe til en slik klargjøring her i dag.
I think it will also become clear that Norges Bank in its implementation of monetary policy consciously seeks to avoid unnecessary disturbances in the real economy.
Av dette tror jeg også det vil fremgå at Norges Bank i gjennomføringen av pengepolitikken bevisst søker å unngå unødige forstyrrelser i realøkonomien.
It is important to note that it is a question of trade-offs.
Det er et poeng at det er avveininger som ofte må foretas.
We simply cannot have everything we want.
Vi kan ikke alltid velge bare på øverste hylle.
2a) How does monetary policy influence the economy?
2a) Hvordan påvirker pengepolitikken økonomien?
In a closed economy, monetary policy mainly works by influencing demand through changes in the real interest rate.
I en lukket økonomi virker pengepolitikken i hovedsak gjennom å påvirke etterspørselen via endringer i realrenten.
In an open economy, monetary policy also works through changes in the exchange rate.
I en åpen økonomi virker pengepolitikken også gjennom endringer i valutakursen.
Let us make a stylised review of what happens if the central bank raises the key interest rate.
La oss ta en stilisert gjennomgang av hva som skjer dersom sentralbanken setter opp styringsrenten.
In the short and medium term, prices are relatively rigid.
På kort og mellomlang sikt er prisene forholdsvis stive.
As a result, the short and longer real rates of interest also tend to increase when the nominal interest rate is raised.
Derfor får vi en økning også i de korte og lange realrentene når den nominelle renten settes opp.
In addition, there is both a nominal and a real appreciation of the exchange rate
Dessuten får man både en nominell og en reell appresiering av valutakursen.
A change in the real interest rate will also influence demand in the economy.
En endring i realrenten vil også påvirke etterspørselen i økonomien.
The direct exchange rate channel to inflation An appreciation will reduce prices for imported goods measured in krone terms.
Den direkte valutakurskanalen til inflasjon En appresiering vil redusere prisene på importerte varer målt i norske kroner.
How quickly this reduction will feed through to consumer prices depends among other things on competitive conditions and margin setting.
Hvor raskt dette slår ut i prisene til forbrukerne, og dermed i KPI, avhenger blant annet av konkurranseforhold og marginsetting.
The real interest rate channel to aggregate demand An increase in the real interest rate reduces demand, both for consumer and investment goods.
Realrentekanalen til samlet etterspørsel Økningen i realrentene reduserer etterspørselen, både etter konsum- og investeringsgoder.
It becomes relatively more attractive to save, which leads to a reduction in current consumption.
Det blir relativt sett mer attraktivt å spare, og konsumet vris i retning av mindre konsum nå.
Investors in their turn will face higher investment costs and will as a result reduce investment demand.
Investorene vil på sin side stå overfor økte investeringskostnader og vil dermed redusere investeringsetterspørselen.
It is common to assume that the effects through the channels mentioned so far will occur within one year of a change in the interest rate.
Det er vanlig å anta at virkningene gjennom de kanalene som til nå er nevnt kommer i løpet av ett års tid etter renteendringen.
The direct exchange rate channel to inflation is probably the one that acts quickest.
Den direkte valutakurskanalen til inflasjonen er trolig den som virker raskest.
The exchange rate channel to aggregate demand A strengthening of the exchange rate means that domestically produced goods and services become relatively more expensive than competing foreign products.
Valutakurskanalen til samlet etterspørsel Styrkingen av valutakursen medfører at hjemmeproduserte varer og tjenester blir relativt dyrere enn konkurrerende utenlandske produkter.
Demand for domestically produced goods is thus reduced.
Dermed reduseres etterspørselen etter hjemmeproduserte varer.
In addition to these relatively direct effects, the price level will also be influenced by changes in prices for imported and domestically produced intermediate goods.
I tillegg til disse relativt direkte effektene, vil prisnivået også påvirkes av endringer i prisene på importerte og hjemmeproduserte innsatsvarer.
The demand channel to inflation The reduction in aggregate demand as a result of the rise in the interest rate will in turn slow the rise in prices.
Etterspørselskanalen til inflasjon Reduksjonen i samlet etterspørsel som følge av renteøkningen, vil i neste omgang gi en reduksjon i prisveksten.
This is mainly due to two factors.
Dette skyldes i hovedsak to faktorer.
First, output is reduced.
For det første reduseres produksjonen.
The decline in output results in lower demand for labour.
Nedgangen i produksjonen medfører redusert etterspørsel etter arbeidskraft.
This reduces wage growth.
Dette reduserer lønnsveksten.
Second, firms set lower prices as a result of lower demand.
For det andre setter bedriftene lavere priser ved redusert etterspørsel.
The impact on inflation is often assumed to occur one to two years after the effect on aggregate demand.
Virkninger på inflasjonen antas ofte å komme ett til to år etter effekten på samlet etterspørsel.
The time it takes for a change in the interest rate to have an impact on inflation and demand will vary.
Tiden det tar før en renteendring får virkning på inflasjon og etterspørsel vil variere.
It must also be stressed that in the course of the period in which a change in the interest rate affects output and inflation - and often before monetary policy takes effect - the economy will be influenced by a number of direct and indirect disturbances.
Det må også understrekes at i løpet av den perioden renteendringen påvirker produksjon og inflasjon - og gjerne før pengepolitikken får effekt - vil økonomien bli påvirket av en rekke direkte og indirekte forstyrrelser.
Thus, the central bank's control over inflation and production is far from perfect.
Dermed blir sentralbankens kontroll over inflasjon og produksjon langt fra perfekt.
What is a reasonable objective for monetary policy?
Hva er et rimelig mål for pengepolitikken?
Introducing money into an economy and establishing a credible monetary policy that ensures low and stable inflation will have a positive effect on the real economy.
Innføring av penger, og etablering av en troverdig pengepolitikk som sikrer lav og rimelig stabil inflasjon, vil ha en positiv virkning på realøkonomien.
Similarly, monetary policy that ceases to function could result in a dramatic deterioration in welfare, as we have seen on numerous occasions.
Tilsvarende vil en pengepolitikk som går i stå kunne føre til en dramatisk forverring av velferden, det har vi mange eksempler på.
However, apart from this, monetary policy will not have lasting effects on the growth potential or the level of welfare in the economy.
Men utover dette vil ikke pengepolitikken ha vedvarende effekter på vekstevne eller velferdsnivå i økonomien.
It is the supply of economic resources - labour and capital and our ability to utilise them efficiently in production - that is decisive.
Det er det tilgangen på realressurser - arbeidskraft og kapital- og vår evne til å utnytte disse effektivt i produksjonen, som avgjør.
We cannot use monetary policy to pull ourselves up by our bootstraps.
Pengepolitikken er ikke en måte vi kan løfte oss selv etter håret på.
It also seems intuitively unreasonable that it should be possible to influence output potential or average growth in the economy through monetary policy.
Det virker da også intuitivt urimelig at det skulle være mulig å påvirke produksjonspotensialet eller gjennomsnittlig vekst i økonomien gjennom den løpende pengepolitikken.
I think this is fairly obvious if we imagine the effects of monetary policy in a "Robinson and Friday" economy.
Det tror jeg en lett innser om en tenker seg virkningene av pengepolitikk i en "Robinson og Fredag- økonomi".
Output is determined by the supply of labour, capital and technology and by productivity changes.
Produksjonen bestemmes av tilgangen på arbeidskraft, kapital og teknologi, og av produktivitetsutviklingen.
It is important to stress the essential difference between the target of a high level of economic growth (output target) and the inflation target.
Det er verd å poengtere vesensforskjellen mellom målet om høy økonomisk vekst (produksjonsmålet) og inflasjonsmålet.
As long as output is independent of monetary policy in the long term, the authorities cannot choose an output target for monetary policy.
All den tid produksjon er uavhengig av pengepolitikken på lang sikt, kan myndighetene ikke velge et produksjonsmål for pengepolitikken.
Attempts to boost production above the natural level in the long term will only result in a rise in inflation.
Forsøk på å øke produksjonen utover det naturlige nivået på lang sikt, vil ene og alene medføre en økning i inflasjonen.
However, the inflation target can be chosen by the authorities.
Inflasjonsmålet kan imidlertid velges av myndighetene.
The loss function can be depicted in stylised form in a chart with output variability (deviation from "natural" or potential output) and inflation variability along the axes.
Tapsfunksjonen kan stilisert fremstilles i en figur med variasjon i inflasjon og variasjon i produksjonsutviklingen (avvik fra "naturlig" eller potensiell produksjon) på aksene.
It is assumed that the central bank wants - if it had been possible - output and price stability.
Det antas at sentralbanken ønsker - dersom det hadde vært mulig - stabil produksjonsutvikling og stabil inflasjon.
The welfare loss will thus be smaller the further into the chart we are.
Det velferdsmessige tapet blir dermed mindre jo lengre inn i diagrammet vi befinner oss.
The lines in the chart (indifference curves) thus show different combinations of inflation variability and output variability that result in the same welfare loss.
Linjene i figuren (indifferenskurvene) gir således ulike kombinasjoner av variasjon i inflasjon og variasjon i produksjon som gir det samme velferdstapet.
Lars Svensson, who is a prominent contributor to theoretical research in the area of monetary policy, has recommended that the central bank should explicitly define a loss function.
Lars Svensson, som er en fremtredende bidragsyter til den teoretiske forskningen på pengepolitikkens område, har anbefalt at sentralbanken eksplisitt skal definere en tapsfunksjon.
He proposes an expression where the squared deviation between inflation and the inflation target and the squared deviation between actual and potential output be weighted together to provide a measure of the loss in each period.
Han foreslår et uttrykk hvor det kvadratiske avviket mellom inflasjonen og inflasjonsmålet; og det kvadratiske avviket mellom faktisk og potensiell produksjon, vektes sammen til et mål for tapet i hver periode.
The total loss is then found by discounting future losses.
Samlet tap finner man da med å neddiskontere fremtidige tap.
Up to now, no central bank has gone as far as Svensson recommends.
Det er ingen sentralbanker som til nå har gått så langt som det Svensson foreslår.
However, the horizon that is chosen for monetary policy will implicitly provide some indication of the central bank's loss function.
Imidlertid vil den horisonten som velges for pengepolitikken implisitt si noe om sentralbankens tapsfunksjon.
If the horizon is very short, inflation will be quickly brought back to the target, with greater fluctuations in output as a result.
Dersom horisonten er svært kort vil inflasjonen bringes raskt tilbake til målet, med større svingninger i produksjonen som resultat.
This indicates that the central bank puts considerable weight on avoiding variations in inflation and little weight on stabilising the real economy.
Det antyder at sentralbanken legger mye vekt på å unngå variasjoner i inflasjonen og lite på å stabilisere realøkonomien.
Similarly, if the horizon is long, it will indicate that the central bank also puts greater weight on avoiding variations in output and employment.
Dersom horisonten er lang, vil det på tilsvarende måte antyde at sentralbanken også legger vekt på å unngå variasjoner i produksjons- og sysselsettingsutviklingen.
The chart illustrates the optimal combinations of inflation and output variability.
Figuren illustrerer de best mulige kombinasjoner av variasjonen i inflasjon og i produksjonen som kan oppnås i økonomien.
The three points in the chart reflect different types of inflation targeting.2
De tre punktene i figuren henspiller på ulike former for inflasjonsstyring2.
Strict inflation targeting means that only the variation in inflation is included in the loss function.
Streng inflasjonsstyring vil si at det kun er variasjonen i prisveksten som inngår i tapsfunksjonen.
Monetary policy has the swiftest effect through the exchange rate channel.
Pengepolitikken virker raskest gjennom valutakurskanalen.
If inflation is higher than the inflation target, the central bank will raise its key rate sharply to reduce inflation quickly.
Dersom inflasjonen ligger over inflasjonsmålet, vil sentralbanken sette renten kraftig opp for å bringe inflasjonen raskt ned.
This may lead initially to a relatively strong appreciation of the currency, which reduces imported inflation.
Det kan i første omgang føre til en relativt stor appresiering av valutakursen, noe som reduserer importert inflasjon.
As CPI inflation quickly approaches the target due to the change in imported inflation, demand is also reduced as a result of a higher real interest rate and stronger exchange rate.
Samtidig med at KPI-inflasjonen raskt nærmer seg målet på grunn av endringen i importert inflasjon, vil også etterspørselen reduseres som følge av økt realrente og styrket valutakurs.
The change in demand will then influence inflation.
I neste omgang vil etterspørselsendringen påvirke inflasjonen.
In order to avoid a further reduction in the inflation rate, the central bank will lower the interest rate.
For å unngå ytterligere reduksjon i inflasjonsraten, vil sentralbanken sette ned renten.
The result of this policy will be considerable variations in nominal and real interest rates, accompanied by substantial variations in the nominal and real exchange rate and in output.
Resultatet av en slik politikk vil være store variasjoner i nominelle og reelle renter, med tilhørende store variasjoner i nominell og reell valutakurs og i produksjonsutviklingen.
Flexible inflation targeting implies that the central bank also puts some weight on output and employment variability.
Fleksibel inflasjonsstyring innebærer at sentralbanken også vektlegger variasjonen i produksjon og sysselsetting.
Output is therefore also included in the loss function.
Produksjonsutviklingen inngår dermed også i tapsfunksjonen.
This means that the central bank will attempt to avoid the sizeable variations in output resulting from strict inflation targeting.
Det innebærer at sentralbanken vil søke å unngå de store variasjonene i produksjonen som følger av streng inflasjonsstyring.
The way to take account of output and employment under a flexible inflation target is to choose a relatively long time horizon.
Måten å ta hensyn til produksjon og sysselsetting under et fleksibelt inflasjonsmål, er å velge en relativt lang tidshorisont.
In this way the central bank will gradually bring inflation back to the target.
På denne måten vil sentralbanken bringe inflasjonen gradvis tilbake til målet.
In practice, inflation is allowed to vary in the short term in order to prevent unnecessary variations in the real economy.
I praksis tillater man inflasjonen å variere på kort sikt for å unngå unødige variasjoner i realøkonomien.
One final possibility would be to put weight only on minimising output variability.
En siste mulighet vil være å kun legge vekt på å minimere variasjonen i produksjonsutviklingen.
One variant of this would be to minimise unemployment variability.
En variant av dette vil være å minimere variasjonen i ledigheten.
Note that this policy does not improve the growth potential of the economy, only the fluctuations.
Legg merke til at en slik politikk ikke bedrer vekstevnen i økonomien, bare svingningene.
Moreover, this would result in substantial inflation variability since the economy does not have a nominal anchor.
Dessuten vil dette medføre svært store variasjoner i inflasjonen siden økonomien ikke har et nominelt anker.
This policy would not be sustainable in practice because it does not provide an answer as to how monetary policy should respond to unemployment that is driven by wages and costs.
En slik politikk vil i praksis ikke være opprettholdbar fordi den ikke gir svar på hvordan pengepolitikken skal reagere på lønns- og kostnadsdrevet ledighet.
We would then be forgetting the experience of the 1970s and 1980s.
Det vil være å legge erfaringene fra 1970- og 80-tallet til side.
Monetary policy credibility will also influence output and inflation variability.
Pengepolitikkens troverdighet vil også ha betydning for variasjonen i produksjonen og inflasjonen.
Current inflation pressures depend on expected future price changes.
Dagens inflasjonspress avhenger av forventede fremtidige prisendringer.
If economic agents feel confident that the central bank will stabilise inflation around the target, and their behaviour reflects this, inflation will move back to the target more quickly.
Hvis aktørene i økonomien føler seg trygge på at sentralbanken vil stabilisere inflasjonen rundt målet, og tar hensyn til dette i sin adferd, vil inflasjonen raskere bevege seg tilbake mot målet.
Hence, the central bank must react less each time it wants to bring inflation back to the target.
Dermed må sentralbanken reagere mindre hver gang den ønsker å bringe inflasjonen tilbake til målet.
Norwegian monetary policy and cyclical fluctuations
Norsk pengepolitikk og konjunkturene
In the long term, we cannot influence growth potential or prosperity by means of monetary policy - not even in Norway.
Vi kan ikke påvirke vekstevnen eller velstandsnivået på lang sikt gjennom pengepolitikken, heller ikke i Norge.
But we can influence the fluctuations in the economy, the short-term cyclical movements.
Men vi kan påvirke svingningene i økonomien, eller de kortsiktige konjunkturbevegelsene.
It would probably be possible by a very aggressive use of instruments to force inflation back to the target within a time frame of 3-4 quarters - perhaps even less if the foreign exchange channel is strong.
Det ville trolig vært mulig, med en svært sterk virkemiddelbruk, å tvinge inflasjonen tilbake til målet innenfor en tidsramme på 3-4 kvartaler, kanskje ennå raskere hvis valutakurskanalen er sterk.
This would cause very pronounced fluctuations in the real economy, however.
Svingningene i realøkonomien ville da blitt svært sterke.
In this sense, variations in output enter our "loss function".
Slik sett inngår variasjoner i produksjonen i vår "tapsfunksjon".