natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Nordic labour market has made a significant contribution to eliminating the bottlenecks observed in Norway in the 1990s.
Det nordiske arbeidsmarkedet har betydd mye for å fjerne flaskehalsene som oppsto i Norge utover i 1990-årene.
The import of labour from other Nordic countries has been considerable, particularly to hospitals, hotels, restaurants and construction.
Importen av arbeidskraft fra de andre nordiske landene har særlig vært stor til sykehus, hoteller, restauranter, bygg og anlegg.
When unemployment in Sweden was high in the mid-1990s, migration to Norway was also substantial.
Da arbeidsledigheten i Sverige var høy rundt midten av 1990-tallet, var det også stor innflytting til Norge.
As unemployment in Sweden has gradually declined, the migration to Norway has come to a halt.
Etter hvert som arbeidsledigheten i Sverige har kommet ned, har innflyttingen stoppet opp.
Norway emerged from the crisis at the end of the 1980s and the beginning of the 1990s without a persistent fall in employment.
Norge kom ut av krisen på slutten av 1980- og begynnelsen av 1990-tallet uten et varig fall i sysselsettingen.
This is because wage formation functioned well.
Det skyldtes at lønnsdannelsen lenge fungerte godt.
Wage determination was coordinated, with substantial emphasis on overall employment.
Lønnsdannelsen var samordnet, og hensynet til den samlede sysselsettingen ble tillagt vesentlig vekt.
Wage discipline provided the authorities with the leeway to stimulate the economy, with limited risk of higher inflation.
Disiplinen i lønnsdannelsen ga myndighetene frihet til å stimulere økonomien uten vesentlig risiko for inflasjon.
This policy yielded positive results.
Denne politikken ga gode resultater.
As regards unemployment and inflation in Europe in the 1990s, Norway is among the top performers.
Sammenlikner vi ledighet og inflasjon i Europa på 1990-tallet, er Norge blant de landene som kommer best ut.
There may be many explanations for the wide differences in labour market performance across countries.
Det kan være mange forklaringer på at arbeidsmarkedene fungerer så forskjellig i ulike land.
Historical and cultural factors may play a significant role.
Særskilte historiske og kulturelle forhold kan bety mye.
On the other hand, certain common features and systematic differences should be duly noted.
Likevel er det grunn til å feste seg ved visse felles trekk og systematiske forskjeller.
Among other things, the effectiveness of labour market programmes, the degree of coordination in wage formation, employment protection legislation (EPL), social security schemes and the education system may be important factors.
Blant annet kan arbeidsmarkedstiltak, samordning i lønnsdannelsen, stillingsvern, trygdeordninger og utdanning ha betydning.
The higher the level of employment protection, the more an employee is perceived as a long-term investment and the more cautious the employer must be with regard to hiring.
Jo sterkere stillingsvernet er, desto mer får en ansettelse karakter av en langsiktig investering, og desto mer forsiktig vil bedriftene være med å ansette.
On the other hand, a high level of employment protection can motivate employers to develop skills among their employees.
På den annen side kan et sterkt stillingsvern motivere virksomhetene til å utvikle kompetanse blant de som er ansatt.
With a centralised and coordinated wage formation process, the social partners can take account of overall employment in wage negotiations.
Med en sentralisert og samordnet lønnsdannelse kan partene ta hensyn til den samlede sysselsettingen i lønnsforhandlingene.
The Scandinavian countries and Austria have organised wage determination in this way.
De skandinaviske landene og Østerrike har organisert lønnsdannelsen på denne måten.
Generally speaking, unemployment in these countries remained low in the 1990s and employment is high.
Her har arbeidsledigheten gjennomgående holdt seg lav i 1990-årene, og sysselsettingen er høy.
Many countries with decentralised wage determination and a low level of employment protection have also experienced high employment and low unemployment.
Mange land med en desentralisert lønnsdannelse og et svakt stillingsvern har også høy sysselsetting og lav ledighet.
Wages are determined on the basis of each company's profitability and the supply of labour.
Lønningene blir fastsatt ut fra den enkelte bedrifts lønnsevne og tilgangen på arbeidskraft.
This system can be found in countries like the US, Canada, the UK and Switzerland.
I denne gruppen finner vi land som USA, Canada, Storbritannia og Sveits.
By contrast, a decentralised wage formation system that is combined with a strong bargaining position at the local level and extensive employment protection can produce unfavourable results.
Et desentralisert system som går sammen med lokalt stor forhandlingsstyrke og sterkt stillingsvern for arbeidstakerne, kan derimot gi dårlige resultater.
Countries with this type of structure include France, Italy and Spain.
Blant land som har organisert sitt arbeidsmarked slik, finner vi Frankrike, Italia og Spania.
In these countries unemployment is high, with substantial flows out of the labour market into various pension and social security schemes.
I disse landene er arbeidsledigheten høy, og det har vært stor utstøting fra arbeidsmarkedet til ulike pensjons- og trygdeordninger.
Nor have countries such as Germany, Belgium and Finland, where employment protection is relatively extensive and wage determination only partly decentralised, achieved particularly favourable results even though the results are somewhat more mixed.
Heller ikke land som Tyskland, Belgia og Finland - der stillingsvernet er sterkt og lønnsdannelsen bare delvis er sentralisert - har oppnådd særlig gode resultater, selv om bildet her er noe mer blandet.
Extensive employment protection and a tightly knit social safety net reinforce the perception that the risk of an income loss is limited.
Et sterkt stillingsvern og et finmasket sosialt sikkerhetsnett kan føre til at risikoen for bortfall av inntekt oppfattes som liten.
Employees can take advantage of the bargaining power these rights afford to obtain high wages without taking into account the effects on overall employment.
Arbeidstakerne kan utnytte den forhandlingsstyrken disse rettighetene gir til å oppnå høy lønn uten å ta hensyn til den samlede sysselsettingen.
For their part, employers may have incentives to promote exclusion through government-financed social security schemes.
Arbeidsgiverne kan på sin side støte arbeidstakere ut av arbeidsmarkedet og over i trygdeordninger som finansieres av staten.
Those who are not employed will be interested in finding employment, even at a lower wage level.
De som ikke har arbeid, vil ha interesse av å bli sysselsatt, selv til et lavere lønnsnivå.
However, it is not the unemployed who negotiate local wage agreements.
Men det er ikke de arbeidsledige som fremforhandler lokale lønnsavtaler.
This gives rise to a conflict of interests between the employed and the unemployed.
Det oppstår en interessemotsetning mellom de som er sysselsatt og de som ikke er det.
However, local wage settlements also feature a number of positive aspects.
Å fastsette lønningene lokalt har likevel mange gode sider.
Labour market bottlenecks are eliminated.
Flaskehalser i arbeidsmarkedet faller bort.
Coordinated wage determination in Norway had many advantages, but also limited the scope for eliminating bottlenecks or remedying imbalances across occupational groups, regions and industries.
Samordningen av lønnsdannelsen i Norge ga mange fordeler, men også begrenset mulighet til å fjerne flaskehalser eller rette opp skjevheter mellom yrkesgrupper, regioner og næringer.
Groups that were not included in the coordination, such as liberal professions and salaried employees, were able to exploit companies' capacity to pay.
Grupper som ikke kom inn under samordningen - som frie yrker og funksjonærer - kunne trekke fordeler av bedriftenes betalingsevne.
The system of coordination came under pressure.
Samordningen kom under press.
It now appears that wages will increasingly be determined at the local level on the basis of each company's profitability, its need for labour and the supply of various types of labour.
Det kan nå se ut til at lønningene i større grad vil bli fastsatt lokalt ut fra den enkelte bedrifts lønnsevne og behov for arbeidskraft, samt tilgangen på ulike typer arbeidskraft.
The wage formation process functioned well for a long period because of the strong emphasis that was placed on overall employment.
Grunnlaget for at lønnsdannelsen i Norge lenge fungerte godt, var at hensynet til den samlede sysselsettingen veiet tungt.
A precondition for this has been that employees do not fully use the bargaining power provided by employment protection and the social safety net.
En forutsetning har vært at arbeidstakerne ikke fullt utnytter den forhandlingsstyrken som stillingsvernet og sikkerhetsnettet gir.
Coordinated wage determination requires discipline.
En samordnet lønnsdannelse krever disiplin.
With a more locally based and less coordinated wage formation structure, the profitability of the individual enterprise and labour market conditions will be the main source of discipline.
Med en mer lokal og mindre samordnet lønnsdannelse er det i stedet lønnsomheten i den enkelte virksomheten og forholdene i arbeidsmarkedet som disiplinerer.
Extensive employment protection and a tightly knit social safety net may then lead to high unemployment and a substantial rise in flows of discouraged workers into social security schemes.
Et sterkt stillingsvern og finmasket sosialt sikkerhetsnett kan da føre til høy arbeidsledighet og stor utstøting til ulike trygdeordninger, slik vi har sett i Kontinental-Europa.
In the public sector, there are no absolute requirements as to profitability and efficiency.
I offentlig sektor er det ikke ufravikelige krav til lønnsomhet og effektivitet.
Public enterprises do not go bankrupt, and in many cases the authorities cannot allow a public enterprise to discontinue operations.
Offentlige foretak går ikke konkurs, og i mange tilfeller kan myndighetene ikke tillate at virksomheten stopper opp.
This is a demanding starting point for a shift to more locally determined wages.
Dette er et krevende utgangspunkt for en overgang til mer lokal lønnsfastsettelse.
The possibility of granting local pay increases might, however, increase efficiency if there are binding nominal budget limits for these entities and clear production requirements.
Muligheten for å gi lokale tillegg vil likevel kunne stimulere lokal effektivisering, dersom det er bindende nominelle budsjettrammer for virksomheten og klare krav til produksjonen.
When a higher share of wages is determined at the local level and coordination is reduced, it will be even more important to promote flexibility in the labour market and the labour supply.
Når mer av lønnen avtales lokalt og samordningen svekkes, blir det enda viktigere å legge forholdene til rette for god flyt i arbeidsmarkedet og god tilgang på arbeidskraft.
Otherwise, an increasing number of workers may be excluded from working life and unemployment may rise on a permanent basis, while the foundation for production is weakened.
Ellers vil flere kunne bli støtt ut av arbeidslivet, og arbeidsledigheten kan øke varig, samtidig som grunnlaget for produksjonen svekkes i offentlig tjenesteyting og i næringslivet.
It is also important to assess working environment and labour market legislation with a view to fostering greater flexibility.
Det er samtidig viktig å vurdere arbeidsmiljø- og arbeidsmarkedslovgivningen med sikte på større fleksibilitet.
Hiring costs may be reduced and flexibility enhanced through greater scope for temporary employment and labour contracting.
Ansettelsesvegring kan motvirkes dersom virksomhetene får større adgang til midlertidig ansettelse og til å leie inn arbeidskraft.
The throughput in universities and colleges can be improved.
Gjennomstrømmingen i universiteter og høyskoler kan bedres.
The financial incentives and entitlement thresholds in our social security system are also of substantial importance to employment.
De økonomiske insentivene og tersklene for å komme inn under våre sosiale ordninger har også vesentlig betydning for sysselsettingen.
Pensions
Pensjoner
In Norway, the employment rate is among the highest in the OECD area.
Målt i antallet personer, er sysselsettingen i Norge blant de høyeste i OECD-området.
This reflects both high labour force participation and low unemployment.
Det gjenspeiler både en høy yrkesdeltakelse og lav arbeidsledighet.
The picture becomes more mixed when average working hours are taken into account.
Bildet blir mer nyansert når vi tar hensyn til gjennomsnittlig arbeidstid.
The average is lower in Norway than in other countries.
I forhold til andre land arbeider sysselsatte i Norge lite.
The sickness absence rate is high.
Sykefraværet er høyt.
Part-time employment is widespread.
Deltidsarbeid er utbredt.
The average number of person-hours worked in the working-age population is relatively low, despite high labour force participation and low unemployment.
Innsatsen av timeverk i aldersgruppen fra 15 til 64 år er relativt liten, til tross for vår høye yrkesdeltakelse og lave arbeidsledighet.
Among OECD countries, the only countries with lower figures than Norway are those with very high unemployment.
Blant OECD-landene er det bare i land med svært høy arbeidsledighet vi finner lavere tall.
In Norway, average working hours have fallen by more than 20 per cent in the last thirty years.
De siste tretti årene har vår gjennomsnittlige arbeidstid falt med over 20 prosent.
We cannot simply assume that people want to work more, even if an increased labour input will result in higher income and greater prosperity.
Vi kan ikke uten videre gå ut fra at folk ønsker å arbeide mer, selv om økt innsats ville gi mer inntekt og høyere velstand.
It is natural to use some of the increase in prosperity for leisure.
Det er naturlig å ta noe av velstanden ut i fritid.
The considerable share of part-time employment may reflect choices that individuals do not necessarily want to change.
Det store omfanget av deltidsarbeid kan gjenspeile valg som den enkelte ikke uten videre ønsker å endre.
On the other hand, if we increase our labour input to the level in Sweden, without reducing productivity, our future income would increase by more than the wealth increase resulting from a doubling of our petroleum wealth.
På den annen side: Hvis vi økte arbeidsinnsatsen til svensk nivå uten å redusere vår produktivitet, ville våre framtidige inntekter øke mer enn hvis petroleumsformuen ble doblet.
The structure of the tax and pension system influences the choice between work and leisure.
Utformingen av skatte- og pensjonssystemene påvirker valget mellom arbeid og fritid.
Lower tax rates on employment income could boost labour input.
Lavere skattesatser på lønnsinntekter vil bidra til økt arbeidsinnsats.
The expansion of the labour force is coming to a halt.
Veksten i arbeidsstyrken er i ferd med å stoppe opp.
At the same time, the number of old-age and disability pensioners is rising rapidly.
Samtidig stiger antallet alders- og uførepensjonister raskt.
Twenty years ago, there were nearly three persons in the labour force for every pensioner, whereas in 20 years, there will be fewer than two.
Mens det for 20 år siden var nesten tre personer i arbeidsstyrken for hver pensjonist, vil det om 20 år kunne være mindre enn to.
Although life expectancy is high, the average retirement age in Norway is steadily falling.
Til tross for at vi lever lenger, går nordmenn stadig tidligere ut i pensjon.
For men over 50, the average retirement age fell from nearly 67 in 1970 to a little more than 63 at the end of the 1990s.
For menn over 50 år falt den gjennomsnittlige pensjoneringsalderen fra nær 67 år i 1970 til vel 63 år i slutten av 1990-årene.
For the entire labour force, including all age groups, the average pension age in the National Insurance Scheme was down to 58.
For hele arbeidsstyrken, med alle aldersgrupper, var den gjennomsnittlige pensjoneringsalder i folketrygden da nede i 58 år.
Flexibility in working hours and in the retirement age gives each worker the opportunity to choose between work and leisure.
Fleksibel arbeidstid og pensjonsalder gir den enkelte arbeidstaker mulighet til å velge mellom arbeid og fritid.
This freedom to choose is a benefit in itself.
Denne valgfriheten er i seg selv et gode.
However, the terms - wages, working hours and pension schemes - should reflect the value added of labour.
Men vilkårene - lønn, arbeidstid og pensjon - bør være slik at de gjenspeiler de verdiene arbeidet skaper.
Pension benefits should therefore depend on how long each individual chooses to remain in employment.
Ytelsene i pensjonssystemet bør derfor avhenge av hvor lenge den enkelte velger å stå i arbeid.
When the National Insurance Scheme was introduced in 1967, the scheme called for a clear link between labour input and future pensions.
Da folketrygden ble innført i 1967, var det lagt opp til en klar sammenheng mellom arbeidsinnsats og framtidig pensjon.
Supplementary pensions depended on earned pension points.
Tilleggspensjonen var avhengig av opptjente pensjonspoeng.
However, supplementary pensions have gradually been reduced in relation to labour income.
Men tilleggspensjonen er etter hvert blitt mindre i forhold til lønnsinntektene.
For most employees who are approaching the age of retirement, additional work effort results in little or no change in their future pensions.
For de fleste arbeidstakere som nærmer seg pensjonsalder, gir en ekstra innsats liten eller ingen økning i framtidig pensjon.
The relationship between labour input and future pensions has weakened.
Sammenhengen mellom innsats i arbeidslivet og framtidig pensjon er svekket.
The link is especially weak in the contractual early retirement scheme (AFP).
I ordningen med avtalefestet pensjon - AFP - er denne sammenhengen særlig svak.
For most workers, the annual pension does not depend on when they choose to retire, as long as they are between 62 and 67 years of age.
Den årlige pensjonen er for de fleste uavhengig av når en velger å gå av, så lenge en er mellom 62 og 67 år.
Nor does the age of retirement affect the size of the national insurance benefits after the age of 67.
Avgangsalderen påvirker heller ikke størrelsen på ytelsene fra folketrygden etter fylte 67 år.
Hence, the earlier an employee retires, the higher the total pension benefit will be.
For den enkelte vil den samlede pensjonsytelsen bli større jo tidligere en velger å tre ut av arbeidslivet.
A clearer link between labour input and future pensions may be achieved in a defined-contribution pension scheme.
En klarere sammenheng mellom arbeidsinnsats og framtidig pensjon kan en oppnå i et innskuddsbasert pensjonssystem.
The total pension for individual employees will then be determined by the employee's contributions and the return on these contributions.
For den enkelte arbeidstaker vil den samlede pensjonen da bli bestemt av arbeidstakerens innskudd og avkastningen på innskuddene.
The annual pension is determined by the individual's age of retirement and the total contribution.
Den årlige pensjonen bestemmes av den enkeltes pensjonsalder og samlede innskudd.
For every extra year of employment, the employee increases his pension wealth.
For hvert ekstra år i arbeid øker arbeidstakeren sin pensjonsformue.
In addition, the total pension wealth will be spread over a shorter retirement period.
I tillegg vil den samlede pensjonsformuen bli fordelt over en kortere pensjonisttilværelse.
This means the longer a person remains in employment, the higher the annual pension will be.
Det betyr at jo lenger den enkelte står i arbeid, desto større blir den årlige pensjonen.
The main principle is that there should be a clear link between labour input and pensions.
Hovedprinsippet er at det bør være en klar sammenheng mellom arbeidsinnsats og pensjon.
Such a link may also be established in a system where the individual receives an annual pension that is stipulated in advance.
En slik sammenheng kan også etableres i et system der den årlige pensjonsytelsen er fastlagt på forhånd.
Sweden has recently implemented a pension reform that ensures that annual pension benefits increase in relation to the number of years the individual has worked.
Sverige har nylig gjennomført en pensjonsreform der den årlige pensjonsytelsen blir større jo lengre den enkelte står i arbeid.
At the same time, an increase in life expectancy for each cohort will reduce the annual pension.
Samtidig vil en økning i forventet levealder for det enkelte årskull gi lavere årlig pensjon.
This motivates the individual to remain in employment and to ensure that the system is sustainable.
Reformen bidrar til å motivere den enkelte til å stå i arbeid og til å sikre at systemet er bærekraftig.
The National Insurance Scheme's expenditure is financed directly over the central government budget.
Folketrygdens utgifter finansieres direkte over statsbudsjettet.
Decisions about national insurance benefits have a substantial influence on future taxpayers.
Vedtak om folketrygdens ytelser betyr mye for framtidens skattebetalere.
These costs are not transparent when the budget is decided.
Disse kostnadene er ikke synlige når det fattes vedtak om de årlige budsjettene.
Developments since 1967 show that such a pay-as-you-go system is not robust.
Utviklingen fra 1967 tyder på at et system som er basert på årlige budsjettvedtak ikke er robust.
Benefits change over time and costs can easily be pushed into the future.
Ytelsene endres over tid, og kostnadene kan lett bli skjøvet inn i framtiden.
The alternative is a system where pension expenditure is covered by accumulated capital, i.e. a funded system.
Alternativet er et system der pensjonsutgiftene dekkes av allerede oppsparte midler, et såkalt fondsbasert system.
In a funded system, a decision to increase pensions or reduce the age of retirement will require the allocation of capital today to cover future expenditure.
Vedtak om økte pensjoner eller lavere pensjonsalder vil i et fondsbasert system kreve at det blir avsatt midler i dag for å dekke utgiftene i framtiden.
Such a fund provides a measure of the cost of increasing pension expenditure.
Et fond synliggjør hva det koster å øke utgiftene til pensjoner.
Our pension system is complicated.
Vårt pensjonssystem er komplisert.
In addition to the National Insurance Scheme, many other operators, including the central government, have established additional pension schemes.
Ved siden av folketrygden har mange virksomheter, herunder staten, etablert egne pensjonsordninger.
There are different rules for coordination and entitlement.
Det er ulike regler for samordning og opptjening.
Any shift to a fund-based system for the National Insurance Scheme will probably require transitional rules for many years ahead.
En eventuell omlegging til et fondsbasert system for folketrygden vil trolig kreve overgangsregler for mange år framover.
However, I believe that it will be possible to find solutions to these practical problems.
I utgangspunktet tror jeg likevel det kan være mulig å finne løsninger på slike praktiske problemer.
Distributional and practical considerations imply that minimum benefits in the pension scheme cannot depend on earlier employment, but should apply to everyone.
Både fordelingshensyn og praktiske hensyn tilsier at minsteytelsen i pensjonssystemet ikke kan være avhengig av tidligere arbeidsinnsats, men må gjelde alle.
On the other hand, supplementary pensions may be financed by a fund where the pension is determined by the individual's contribution to the pension fund and the return on the fund's investments.
Tilleggspensjoner kan derimot finansieres av fond der pensjonen bestemmes av innskudd i pensjonsfondet og fondets avkastning.
Labour is our most important resource.
Arbeidskraft er vår viktigste ressurs.
The decline in average hours worked cannot continue if we are to have a sustainable pension system.
Hvis vi skal ha et bærekraftig pensjonssystem, kan nedgangen i vår arbeidsinnsats neppe fortsette.