natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Norges Bank refers to the consultation letter of 8 September 2016 in which the Ministry of Finance invites comment on the proposal by Finanstilsynet (Financial Supervisory Authority of Norway) to retain and tighten the current regulation on requirements for new residential mortgage loans.
Norges Bank viser til høringsbrev av 8. september 2016 der Finansdepartementet ber om merknader til Finanstilsynets forslag om å videreføre og stramme inn dagens forskrift om krav til nye utlån med pant i bolig.
Norwegian household debt has continued to grow faster than income following the financial crisis.
Gjelden i norske husholdninger har fortsatt å vokse raskere enn husholdningenes inntekter etter finanskrisen.
From spring 2008 to the present, house prices to disposable income per capita have risen 15 percent.
Fra våren 2008 og fram til i dag har boligprisene målt i forhold til disponibel inntekt per innbygger, steget 15 prosent.
Over the past six months, house price inflation has risen sharply, particularly in southeastern Norway.
Det siste halvåret har veksten i boligprisene tatt seg markert opp, særlig i Østlandsområdet.
Against the background of low lending rates, house price inflation has accelerated and household debt has increased at a faster pace than household income.
Lave utlånsrenter har bidratt til at veksten i boligprisene har tiltatt og til at gjelden har fortsatt å stige raskere enn husholdningenes inntekter.
There is an interaction between house prices and credit.
Boligpriser og kreditt påvirker hverandre gjensidig.
High house price inflation may lead to increased household borrowing.
Høy boligprisvekst kan føre til økt gjeldsopptak i husholdningene.
Households as a whole have considerable equity, but it is dominated by housing wealth.
Husholdningene har samlet sett en betydelig egenkapital, men den domineres av boligformue.
A fall in house prices may engender a heavy burden on highly leveraged households, and as a result many will have to reduce consumption.
Et fall i boligprisene kan bli spesielt tyngende for husholdninger som har mye gjeld, og kan bidra til at mange må stramme inn på forbruket.
This may amplify a downturn in the Norwegian economy and increase banks’ losses on commercial loans.
Det kan forsterke en nedgang i norsk økonomi og øke bankenes tap på utlån til næringslivet.
Downturns that occur in the wake of periods of rapid debt accumulation are usually deeper and more prolonged than other downturns.
Tilbakeslag som kommer i kjølvannet av perioder med rask gjeldsoppbygging, er gjerne dypere og mer langvarige enn andre nedgangsperioder.
Residential construction has picked up in recent years, but for long periods the increase in the number of dwellings did not keep pace with population growth.
Boligbyggingen har tatt seg opp de siste årene, men tilveksten av boliger har i lange perioder ikke holdt tritt med befolkningsveksten.
The authorities have implemented a number of measures to facilitate residential construction, and housing taxation has been increased somewhat.
Myndighetene har iverksatt enkelte tiltak som gjør det enklere å bygge boliger, og skatteleggingen av bolig er blitt noe skjerpet.
Capital requirements for Norwegian banks have been increased considerably in recent years.
Kapitalkravene for norske banker er blitt trappet kraftig opp de siste årene.
General capital requirements have been raised, the countercyclical capital buffer has been turned on and higher risk weights for residential mortgages have been imposed on banks.
Generelle kapitalkrav er hevet, den motsykliske kapitalbufferen er skrudd på, og bankene er pålagt høyere risikovekter for boliglån.
This has made banks more resilient to future loan losses.
Det har gjort bankene mer robuste mot fremtidige utlånstap.
Higher capital requirements may dampen credit growth and house price inflation if banks increase their margins to build capital.
Høyere kapitalkrav kan bidra til å dempe veksten i kreditt og boligpriser hvis bankene øker sine marginer for å bygge kapital.
However, banks can to some extent adjust to higher capital requirements by tightening corporate lending.
Bankene kan imidlertid også i noen grad tilpasse seg høyere kapitalkrav ved å stramme inn på utlån til foretak.
Requirements for banks’ credit standards have a direct effect on household borrowing and may make vulnerable households more resilient.
Krav til bankenes utlånspraksis virker direkte på gjeldsopptaket i husholdningene og kan gjøre sårbare husholdninger mer robuste.
Such requirements seek to counteract the failure of individual borrowers and banks to take fully into account the fact that the economy gradually becomes more vulnerable as household debt ratios rise.
Slike krav søker å motvirke at hver enkelt låntaker og bank ikke fullt ut tar hensyn til hvordan økonomien gradvis blir mer sårbar etterhvert som gjeldsbelastningen til husholdningene øker.
At the same time, such regulations can weaken banks’ incentives to take independent responsibility for assessing risk.
Samtidig kan slike reguleringer svekke bankenes motiver til å ta selvstendig ansvar for å vurdere risiko.
Standardised requirements may have undesirable consequences in individual cases and restrict some lending that is associated with low risk.
Standardiserte krav kan slå uheldig ut i enkelttilfeller og begrense noen lån som er forbundet med lav risiko.
Regulation of credit markets must weigh efficient credit markets against limiting the build-up of risk in the financial system.
Regulering av kredittmarkedene må avveie hensynet til effektive kredittmarkeder mot hensynet til å begrense oppbygging av risiko i det finansielle systemet.
This regulation should also take into account the possibility that market participants may seek to circumvent the requirements.
Reguleringen bør i tillegg ta hensyn til at aktørene kan søke å omgå kravene.
New risk may arise if credit is extended via new and unregulated channels.
Ny risiko kan oppstå dersom kreditt ytes gjennom nye og uregulerte kanaler.
Effects of the current regulation and possible effects of Finanstilsynet’s new proposal
Effekter av gjeldende forskrift og mulige virkninger av Finanstilsynets nye forslag
Accelerating house price inflation and the continued rise in household debt ratios may suggest that the effects of the regulation so far on developments in house prices and total credit have been limited.
Den tiltakende veksten i boligprisene og den fortsatte økningen i husholdningenes gjeldsbelastning kan tyde på at forskriften så langt har hatt begrenset virkning på utviklingen i boligpriser og samlet kreditt.
Nevertheless, there are signs of somewhat tighter bank credit standards and some decline in borrowing at particularly high loan-to-value (LTV) ratios.
Det er likevel tegn til noe mer restriktiv utlånspraksis fra bankene og noe nedgang i låneopptak med særlig høy belåningsgrad.
Norges Bank gave an account of developments in house prices, credit and bank credit standards in a letter to Finanstilsynet of 17 August 2016 in connection with Finanstilsynet’s assessment of the regulation on requirements for new residential mortgage loans.[1]
Norges Bank redegjorde for utviklingen i boligpriser, kreditt og bankenes kredittpraksis i brev til Finanstilsynet 17. august 2016 i forbindelse med Finanstilsynets vurdering av forskriften om krav til nye lån med pant i bolig.[1]
In its consultation document, Finanstilsynet proposes retaining and tightening the regulation:
I høringsnotatet foreslår Finanstilsynet å videreføre og stramme inn forskriften:
The requirement for a maximum LTV ratio of 85 percent after deductions for any additional security on other real property is maintained.
Kravet om maksimal belåningsgrad på 85 prosent av boligens verdi etter fradrag for eventuell tilleggssikkerhet i annen fast eiendom opprettholdes.
The maximum LTV ratio for home equity lines of credit is reduced from 70 to 60 percent.
Maksimal belåningsgrad for rammelån reduseres fra 70 til 60 prosent.
Principal payment requirement for loans with an LTV ratio above 60 percent, a tightening compared with the current limit, which is 70 percent.
Krav til avdragsbetaling ved belåningsgrad over 60 prosent, en innskjerping fra dagens grense som er 70 prosent.
The test of the borrower’s debt-servicing capacity in the event of a 5 percentage point rise in interest rates is to be supplemented with a requirement that total debt may not exceed five times gross income, a loan-to-income (LTI) requirement.
Testen av låntakers gjeldsbetjeningsevne mot en renteøkning på 5 prosentenheter skal suppleres med et krav om at samlet gjeld ikke kan overstige 5 ganger brutto inntekt, et såkalt «loan-to-income»-krav (LTI).
The provisions allowing banks to deviate from the requirements relating to debt-servicing capacity, LTV ratios and principal payments are to be removed, alternatively set at a maximum of 4 percent of new loans (by amount) during a quarter.
Bankenes adgang til å fravike kravene til betjeningsevne, belåningsgrad og avdragsbetaling i forskriften fjernes, alternativt settes til maksimalt 4 prosent av nye lån (i beløp) innenfor et kvartal.
Currently this flexibility quota or “speed limit” is set at 10 percent of new loans.
I dag er denne fleksibilitetskvoten eller «fartsgrensen» satt til 10 prosent av nye lån.
Finanstilsynet has also considered the possibility of utilising regional requirements, but finds that such requirements are not appropriate.
Finanstilsynet har også vurdert muligheten for bruk av regionale krav, men finner at slike krav ikke er hensiktsmessige.
Norges Bank has analysed the effect of requirements for credit standards and the new proposed regulation on the basis of data for household income, debt and housing wealth based on tax assessment data and data from the Ambita Land Registry for the period 2009-2014.[2]
Norges Bank har analysert virkningen av krav til utlånspraksis og det nye forskriftsforslaget med utgangspunkt i data for husholdningenes inntekter, gjeld og boligformue basert på ligningstall og tall fra eiendomsregisteret Ambita for perioden 2009-2014.[2]
An upper limit on LTV ratios was introduced in guidelines in 2010 and tightened in 2011.
En øvre grense for belåningsgrad ble innført gjennom retningslinjer i 2010 og strammet inn i 2011.
The analyses show that the changes to the guidelines have had some effect on the LTV ratios for younger first-time home buyers.
Analysene viser at endringene i retningslinjene har hatt en viss effekt på belåningsgraden til unge førstegangskjøpere.
At the same time, the data show a substantial share of first-time home buyers with LTV ratios higher than the upper limit both before and after the changes to the guidelines.
Samtidig viser tallmaterialet at en betydelig andel av førstegangskjøpere hadde en belåningsgrad som var høyere enn den øvre grensen både før og etter endringer i retningslinjene.
This may reflect the fact that 2/3 of the loans that breach the LTV requirement are secured on additional collateral.[3]
Det kan ha sammenheng med at 2/3 av lånene som bryter kravet til belåningsgrad, benytter tilleggsikkerhet.[3]
Analyses of the probability that young persons buy their first home, suggest that the introduction and tightening of the guidelines has not had a significant impact on the ability of this group to buy a home.
Analyser av sannsynligheten for at yngre personer kjøper sin første bolig, tyder på at innføringen og innstrammingen av retningslinjene ikke har hatt vesentlige effekter på denne gruppens mulighet til å kjøpe egen bolig.
Tax assessment data for household income, debt and housing wealth for 2014 can provide information on the share of borrowing that would have been affected by the requirements in the proposed regulation if they had been in force in 2014.
Ligningstallene for husholdningenes inntekter, gjeld og boligformue for 2014 kan gi informasjon om hvor stor andel av gjeldsopptaket som ville blitt påvirket av kravene i forskriftsforslaget dersom disse hadde vært gjeldende i 2014.
The data suggest that the LTV requirement is the requirement with the greatest impact on borrowing.
Tallmaterialet tyder på at kravet til belåningsgrad er det enkeltkravet som har størst betydning for låneopptaket.
The analyses indicate that debt growth in 2014 would have been substantially reduced if borrowing had been limited by strictly applying the overall requirements.[4]
Analysene tyder på at gjeldsveksten i 2014 ville blitt betydelig redusert dersom låneopptaket ble begrenset slik at de samlede kravene ble oppfylt strengt.[4]
The result is broadly the same as in a similar analysis of tax assessment data for 2013 (cf. consultation response of 4 May 2015).[5]
Resultatet er om lag det samme som i tilsvarende analyse på ligningstall for 2013, jf. høringsbrev 4. mai 2015.[5]
While there is considerable overlap between the requirement for a borrower’s capacity to service debt in the event of a 5 percentage point interest rate increase and a maximum LTI ratio of five times gross income, these requirements still affect various income groups differently.
Det er et betydelig overlapp mellom kravet om å tåle 5 prosentenheter renteøkning og et krav til maksimal gjeld på 5 ganger brutto inntekt, men kravene virker likevel forskjellig på ulike inntektsgrupper.
For higher-income borrowers, an LTI requirement would be more restrictive.
For høyere inntekter vil et LTI-krav være mer begrensende.
In 2014, the requirement for the capacity to service debt in the event of a 5 percentage point interest rate increase would have restricted more of the households that borrowed than the proposed LTI requirement.
I 2014 ville kravet om å tåle 5 prosentenheter renteøkning ha begrenset flere av husholdningene som tok opp gjeld, enn det foreslåtte LTI-kravet.
According to Finanstilsynet’s consultation document and residential mortgage lending survey, in August 2015 there were more new loans that would have breached the LTI requirement than the requirement to service debt in the event of a 5 percentage point interest rate increase.
Ifølge Finanstilsynets høringsnotat og boliglånsundersøkelse var det i august 2015 flere nye lån som ville brutt LTI-kravet enn kravet om å tåle 5 prosentenheter renteøkning.
Finanstilsynet’s estimates show that 6.7 percent of new loans were in breach of the overall requirements in the current regulation in 2016 Q2, but this share varies somewhat across banks.
Finanstilsynets beregninger viser at 6,7 prosent av nye lån var i brudd med de samlede kravene i dagens forskrift i 2. kvartal 2016, men andelen varierer en del mellom bankene.
The regulation currently sets a flexibility quota of 10 percent of new loans that are allowed to breach one or more of the requirements in the regulation.
Forskriften fastsetter i dag en fleksibilitetskvote på 10 prosent av nye lån som kan tillates å bryte ett eller flere av forskriftens krav.
Several banks have reported that they give priority to first-time home buyers in their flexibility quotas.
Flere banker har oppgitt at de prioriterer førstegangskjøpere i fleksibilitetskvoten.
Norges Bank’s assessment
Norges Banks vurdering
Norges Bank supported Finanstilsynet’s guidelines for prudent residential mortgage lending in 2010 and 2011 and in 2015 supported the introduction of a regulation on requirements for new residential mortgage loans.
Norges Bank ga støtte til Finanstilsynets retningslinjer for forsvarlig utlånspraksis for utlån til boligformål i 2010 og 2011 og støttet i 2015 innføringen av en forskrift om krav til nye utlån med pant i bolig.
In its consultation response from May 2015, Norges Bank emphasised that the aim of maintaining efficient credit markets pointed towards providing flexibility for banks, for example by permitting banks to approve a certain proportion of above-limit mortgages.
I sitt høringssvar fra mai 2015 la Norges Bank vekt på at hensynet til effektive kredittmarkeder talte for å gi bankene fleksibilitet, for eksempel ved å tillate bankene å yte en viss andel lån utover kravene i en forskrift.
Norges Bank recommended that the share of mortgages with a higher LTV ratio than 85 percent could be restricted to 5-10 percent.
Norges Bank foreslo at andelen lån med høyere belåningsgrad enn 85 prosent kunne begrenses til 5-10 prosent.
Norges Bank supports the proposal to retain the regulation on requirements for new residential mortgage loans.
Norges Bank støtter forslaget om å videreføre forskrift om krav til nye utlån med pant i bolig.
Norges Bank is of the opinion that requirements for prudent lending should be regarded as a permanent structural measure.
Norges Bank mener at krav til forsvarlig utlånspraksis bør anses som et varig, strukturelt tiltak.
In Norges Bank’s opinion, it is essential that households have sufficient equity to cope with a fall in house prices.
Norges Bank mener det er vesentlig at husholdninger har tilstrekkelig egenkapital for å møte et boligprisfall.
Finanstilsynet is not proposing changes to the maximum LTV ratio for repayment loans, but is proposing to tighten the maximum LTV ratio for home equity lines of credit and interest-only loans from 70 percent to 60 percent.
Finanstilsynet foreslår ingen endringer i kravet til maksimal belåningsgrad for nedbetalingslån, men foreslår å stramme inn maksimal belåningsgrad for rammelån og avdragsfrie lån fra 70 prosent til 60 prosent.
This change may help to ensure that households have sufficient equity to cope with a fall in house prices and may have a dampening effect on total credit growth.
Det kan bidra til at husholdningene har tilstrekkelig egenkapital til å møte et boligprisfall og kan ha en dempende effekt på veksten i samlet kreditt.
On the other hand, a tighter requirement for principal payment entails somewhat greater restrictions on the allocation of household savings.
På den annen side innebærer et skjerpet krav til avdragsbetaling noe større restriksjoner på allokeringen av husholdningenes sparing.
Norges Bank supports Finanstilsynet’s proposal to tighten the LTV ratio for home equity lines of credit and interest-only loans.
Norges Bank støtter Finanstilsynets forslag om å stramme inn belåningsgraden for rammelån og avdragsfrie lån.
Finanstilsynet points out that a supplementary requirement for a maximum LTI ratio may provide added assurance that banks’ assessments of debt-servicing capacity are not stretched too far.
Finanstilsynet peker på at et supplerende krav om maksimal gjeld i forhold til inntekt (LTI) vil kunne gi en ekstra trygghet for at bankenes vurdering av betjeningsevne ikke strekkes for langt.
The current requirement to be able to service debt in the event of a 5 percentage point interest rate increase primarily restricts the borrowing of low-income households.
Dagens krav om å tåle 5 prosentenheter renteøkning begrenser i hovedsak gjeldsopptaket i husholdninger med lave inntekter.
An LTI requirement will restrict middle- and higher-income borrowers to a greater extent.
Et LTI-krav vil i større grad begrense de med midlere og høyere inntekter.
An LTI requirement may also affect persons who invest in the housing market on a larger scale.
Et LTI-krav vil også kunne berøre de som investerer i boligmarkedet i større skala.
On the other hand, the introduction of an LTI requirement will make regulation of credit standards more complex.
På den annen side vil innføring av et LTI-krav gjøre reguleringen av utlånspraksis mer kompleks.
Nevertheless, following an overall assessment, Norges Bank is of the opinion that the LTI requirement may be an appropriate supplement to the debt-servicing capacity requirement.
Etter en samlet vurdering mener Norges Bank likevel at LTI-kravet kan være et hensiktsmessig supplement til kravet til gjeldsbetjeningsevne.
One member of Norges Bank’s Executive Board does not support this assessment.
Ett av medlemmene i Norges Banks hovedstyre støtter ikke denne vurderingen.
Norges Bank is of the opinion that banks should have room for discretion in applying the regulation.
Norges Bank mener bankene bør ha rom for skjønn i praktiseringen av forskriften.
In its consultation response of 4 May 2015, Norges Bank recommended the introduction of a flexibility quota or “speed limit” of 5-10 percent.
I sitt høringsbrev 4. mai 2015 anbefalte Norges Bank å innføre en fleksibilitetskvote eller «fartsgrense» på 5-10 prosent.
In its letter to Finanstilsynet of 17 August 2016, Norges Bank pointed out that “a speed limit in the lower portion of the interval that Norges Bank outlined in its consultation response may have some dampening effect on borrowing”.
I sitt brev til Finanstilsynet 17. august 2016 pekte Norges Bank på at «en fartsgrense i nedre del av intervallet som Norges Banks skisserte i sitt høringsbrev vil kunne ha en viss dempende effekt på gjeldsopptaket».
It was emphasised that this adjustment would still provide banks with flexibility, while banks are required to restrict the proportion of loans especially at risk to a somewhat greater extent than currently.
Det ble lagt vekt på at en slik tilpasning fortsatt vil gi bankene fleksibilitet, samtidig som bankene pålegges å innskrenke andelen særlig utsatte lån noe mer enn i dag.
At the same time, it was explicitly stated that setting the speed limit at zero could have unintended efficiency and distribution effects.
Samtidig ble det presisert at å sette fartsgrensen til null ville kunne ha utilsiktede virkninger på effektivitet og fordeling.
An excessively strict speed limit may also increase the incentives to circumvent the regulation in some other manner.
En for streng fartsgrense kan også øke insentivene til å omgå reguleringen på annen måte.
Norges Bank further specified in the letter of 17 August that “any adjustment of the speed limit must be viewed in the light of the regulation’s other requirements”.
Norges Bank presiserte videre i brevet 17. august at «en eventuell justering av fartsgrensen må sees i lys av øvrige krav i forskriften».
Introduction of an LTI requirement and further limitations on interest-only periods will contribute to some tightening of the overall requirements.
Innføring av LTI-krav og ytterligere begrensninger i muligheten for avdragsfrihet vil bidra til en viss innstramming av de samlede kravene.
Nevertheless, Norges Bank is of the opinion that the speed limit can be reduced to the lower portion of the interval of 5-10 percent of total loan volume.
Norges Bank mener likevel at fartsgrensen kan reduseres til nedre del av intervallet 5-10 prosent av samlet utlånsvolum.
As a whole, the proposed tightening measures will likely have some dampening effect on total borrowing.
Samlet sett vil de foreslåtte innstrammingene trolig ha en viss dempende effekt på det samlede gjeldsopptaket.
In a letter of 24 June, Finanstilsynet requested that Norges Bank provide an “[..] assessment of house price inflation and the growth of Norwegian household debt and of how the Regulation on requirements for new residential mortgage loans has affected these developments.”
Finanstilsynet ba i brev av 24. juni om Norges Banks «[..] vurdering av veksten i boligpriser og gjeld i norske husholdninger, og hvordan forskriften om krav til nye utlån med pant i bolig har påvirket utviklingen.»
Analyses are discussed in the Annex to this letter
Analysene er nærmere omtalt i vedlegg til dette brevet.
Finanstilsynet’s 2015 residential mortgage lending survey 2015
Finanstilsynets boliglånsundersøkelse 2015
The estimates are subject to considerable uncertainty.
Det er knyttet betydelig usikkerhet til beregningene.
For example, additional collateral is not included in the estimates of LTV ratios.
Blant annet er tilleggssikkerhet ikke inkludert i beregningen av belåningsgrad.
In addition, estimated market values of dwellings are used that probably underestimate actual market values so that the LTV ratio is overestimated.
I tillegg benyttes tall for estimerte markedsverdier for boliger som trolig undervurderer faktiske markedsverdier, slik at faktisk belåningsgrad overvurderes.
The analyses were based on Finanstilsynet’s proposal to quantify the requirements.
Analysene var basert på Finanstilsynets forslag til tallfesting av kravene.
The proposal was somewhat more restrictive than what was approved, but these differences have little bearing on the results of the analyses.
Forslaget var noe strammere enn det som ble vedtatt, men disse forskjellene har liten betydning for resultatene i analysen.