natgillin/translations-raw huggingface dataset:
A shift to a monetary policy based on an inflation target may therefore be appropriate in a situation where expectations of a real appreciation would otherwise result in higher inflation and unstable economic trends.
En overgang til et inflasjonsmål for pengepolitikken vil derfor kunne være hensiktsmessig i en situasjon der forventninger om realappresiering ellers ville slå ut i økt prisstigning og en generelt ustabil økonomisk utvikling.
It has been argued that gearing monetary policy directly towards low price and wage inflation may compound the task of implementing fiscal policy and incomes policy.
En innvending mot å innrette pengepolitikken direkte mot lav pris- og kostnadsvekst har vært at en slik retningslinje kan gjøre det vanskeligere å gjennomføre finanspolitikken og inntektspolitikken.
Accordingly, it is maintained that such a substantial shift in monetary policy may result in a lack of clarity of the role of fiscal policy, particularly in a situation with sizeable oil revenues, where the budget balance does not place any effective limits on fiscal policy in the short term.
Det blir således hevdet at en slik mer betydelig omlegging av pengepolitikken vil kunne skape økt uklarhet om finanspolitikkens oppgaver, særlig i en situasjon med store oljeinntekter, der budsjettbalansen på kort sikt ikke setter effektive grenser for finanspolitikken.
Norges Bank would point out that the current economic conditions require a tight fiscal stance, irrespectively.
Norges Bank vil påpeke at situasjonen i økonomien uansett tilsier et stramt finanspolitisk opplegg.
The authorities must recognise that relying solely on monetary policy to stabilise the economy may place excessive strains on monetary policy to the same extent that the current guidelines may place a disproportionate onus on fiscal policy.
Myndighetene må ta høyde for at en for ensidig satsing på pengepolitikken i stabiliseringsøyemed vil kunne medføre en overbelastning av pengepolitikken, på samme måte som de eksisterende retningslinjene innebærer en risiko for å overbelaste finanspolitikken.
With an inflation target, strong pressures in the economy would be countered by orienting both monetary and fiscal policy towards curbing domestic demand.
Med et inflasjonsmål for pengepolitikken vil en situasjon med sterkt press i økonomien således tilsi at både pengepolitikken og finanspolitikken innrettes med sikte på å dempe veksten i innenlands etterspørsel.
However, in a system where monetary policy is geared towards overriding goals, it is more natural for fiscal policy - over a business cycle - to be more oriented towards long-term objectives.
Over konjunktursykelen vil det, i et system hvor pengepolitikken er rettet mot de overordnede mål, imidlertid være naturlig at finanspolitikken i større grad blir rettet mot langsiktige hensyn.
Stabilisation policy considerations may be incompatible with this and give rise to difficult challenges and heavy constraints on fiscal policy.
Stabiliseringspolitiske hensyn kan stå i motstrid til dette, og gi opphav til vanskelige avveininger og overbelastning av finanspolitikken.
Another argument against an inflation target is that the social partners would no longer be able to establish a direct link between wage growth and competitiveness as this approach would mean that the nominal exchange rate would be less fixed than under the current system.
En annen innvending mot et inflasjonsmål for pengepolitikken er at partene i inntektsoppgjøret under et slikt system ikke lenger kan koble lønnsutviklingen direkte til konkurranseevnen, fordi en ikke i samme grad som nå kan basere seg på at den nominelle valutakursen ligger fast.
As wage moderation has been linked to short-term developments in competitiveness in recent years, one may lose an anchor for incomes policy.
I den grad lønnsmoderasjon de senere årene har vært knyttet opp mot den kortsiktige utviklingen i konkurranseevnen, vil en altså kunne miste et forankringspunkt for inntektspolitikken.
In principle, however, the policy of wage moderation can be re-formulated with an inflation target.
Prinsipielt sett er det imidlertid ikke noe i veien for å reformulere solidaritetsalternativet med et inflasjonsmål for pengepolitikken.
The policy could be maintained by shifting the focus away from short-term developments in competitiveness, towards the relationship between real wage growth and employment.
Solidaritetsalternativet kunne videreføres ved at en, i stedet for å fokusere på den kortsiktige utviklingen i konkurranseevnen, kunne konsentrere seg om sammenhengen mellom reallønnsutviklingen og sysselsettingen for hele økonomien.
On the other hand, it may seem difficult in the short term, based on what the social partners have asserted, to achieve incomes policy co-operation with a change in the division of responsibility for economic policy.
På den annen side kan det, ut fra det partene i arbeidslivet tidligere har hevdet, synes vanskelig på kort sikt å få i stand et inntektspolitisk samarbeid basert på en endring i ansvarsdelingen i den økonomiske politikken.
The risk associated with this must be weighed against the risk that the current economic policy may lead to a severe economic setback.
Den risiko dette innebærer, må veies mot risikoen for at den eksisterende økonomiske politikken medfører at det oppstår alvorlige tilbakeslag i økonomien.
A further argument against a shift away from a monetary policy aimed at exchange rate stability has been that this would lead to wider fluctuations in the exchange rate with the associated adverse implications for the exposed sector.
Et annet argument mot å forlate en pengepolitikk rettet mot stabil valutakurs har vært at dette vil føre til større variasjoner i valutakursen som vil være uheldig for konkurranseutsatt sektor.
As the Bank has pointed out previously, the real exchange rate and thereby competitiveness in the long term are not heavily influenced by movements in the nominal exchange rate.
Som banken tidligere har pekt på, er den reelle valutakursen og dermed konkurranseevnen på lang sikt relativt uavhengig av bevegelser i den nominelle valutakursen.
Moreover, short-term currency fluctuations do not in isolation influence the framework conditions of the exposed sector to any significant extent.
Heller ikke helt kortsiktige kurssvingninger vil i seg selv kunne påvirke rammevilkårene for konkurranseutsatt sektor vesentlig.
It is less certain what the effects of fluctuations in the exchange rate over a period of one to four years are, particularly if the fluctuations are considerable.
Effektene av svingninger i valutakursen på ett til fire års sikt er mer usikre, spesielt hvis svingningene blir store.
This may indicate that it would be appropriate to anchor expectations in the foreign exchange market to a longer-term credible exchange rate target or to an intermediate target which is consistent with the overriding objective of economic policy.
Dette kan tilsi at det er fornuftig å søke å forankre forventningene i valutamarkedet til et på lang sikt troverdig kursmål eller til et mellommål som er forenlig med de overordnede målene for den økonomiske politikken.
Irrespective of the approach adopted, monetary policy in Norway will have to place considerable emphasis on exchange rate movements.
Pengepolitikken i Norge vil uansett måtte ta vesentlige hensyn knyttet til utviklingen i valutakursen.
This is primarily due to the open nature of the Norwegian economy, which means that changes in the exchange rate have a considerable impact on price inflation in the short term.
Dette skyldes først og fremst at norsk økonomi er forholdsvis åpen, slik at endringer i valutakursen har betydelige konsekvenser for prisstigningen på kort sikt.
Part of the problems associated with the current orientation of policy are the imbalances which build up in periods, which trigger a shift in expectations in the foreign exchange market.
Noe av problemet med den eksisterende innretningen av politikken er at det periodevis bygger seg opp ubalanser som endrer kursforventningene i valutamarkedene.
The experience of other countries and previous episodes of currency unrest in Norway indicate that it is difficult to correct such expectations relying solely on monetary policy.
Erfaringene fra andre land og tidligere episoder med valutauro i Norge tyder på at slike forventninger vanskelig kan korrigeres gjennom pengepolitikken alene.
Stable developments in the real economy are therefore over time a prerequisite for exchange rate stability - irrespective of the monetary policy guidelines adopted.
En stabil utvikling i realøkonomien er således over tid en forutsetning for en stabil kursutvikling - uavhengig av hvilke erklærte retningslinjer som gjelder for pengepolitikken.
It has also been argued that the Norwegian authorities should defer any revision of the guidelines for monetary policy until EMU has been established.
Et argument som har vært fremført, er at dannelsen av ØMU kan tilsi at norske myndigheter avventer dette før en tar endelig stilling til retningslinjene for pengepolitikken i Norge.
As Norway is not a member of the EU, the establishment of EMU does not place any direct constraints on the choice of monetary policy regime in Norway.
Siden Norge ikke er med i EU, legger etableringen av ØMU imidlertid ikke direkte føringer for valg av pengepolitisk regime i Norge.
What must, in principle, be considered in terms of monetary policy is the emphasis to be placed on short-term exchange rate stability in relation to the overriding objective of full employment and long-term economic stability.
Den prinsipielle avveiningen som skal foretas i pengepolitikken, er hvilken vekt som skal legges på henholdsvis hensynet til kortsiktig stabilitet i valutakursen og hensynet til de overordnede mål om full sysselsetting og en stabil økonomisk utvikling på lang sikt.
This issue is largely independent of the establishment of EMU.
Dette spørsmålet vil langt på vei være uavhengig av at ØMU etableres.
Norges Bank would urge the authorities to address this issue before the time may come to consider possible forms of association with EMU.
Norges Bank mener at myndighetene bør avklare denne grunnleggende avveiningen før det kan bli aktuelt å vurdere ulike tilknytningsformer til det europeiske valutasamarbeidet.
Reference is made to economic developments, economic policy and the analysis of associated risks in this submission.
Det vises til vurderingen av den økonomiske utviklingen og politikken og analysen av risikobildet i dette brev.
Norges Bank considers that the present situation obligates the Bank to inform the Ministry of Finance of its opinion pursuant to the provision cited above.
Etter Norges Banks vurdering er situasjonen nå slik at banken har plikt til å underrette departementet om sin vurdering i medhold av nevnte lovbestemmelse.
The overriding objectives of economic policy are low employment and sustainable economic growth.
De overordnede målene for den økonomiske politikken er å legge forholdene til rette for lav arbeidsledighet og en bærekraftig økonomisk vekst.
Norges Bank is of the view that the risk of economic instability in the period ahead should prompt a revision of the applicable monetary policy guidelines with a view to enhancing monetary policy's contribution to achieving the overriding objectives of economic policy.
Faren for en ustabil økonomisk utvikling fremover bør etter Norges Banks oppfatning lede til at en foretar endringer i de pengepolitiske retningslinjene for bedre å sikre at pengepolitikken støtter opp under de overordnede mål i den økonomiske politikken.
A further relaxation of monetary policy may under the present circumstances have considerable adverse effects by amplifying the already strong pressures in the economy.
En ytterligere lettelse av pengepolitikken vil i dagens situasjon kunne ha betydelige skadevirkninger gjennom den forsterkning av de allerede eksisterende pressproblemer dette vil føre til.
There is a pronounced risk that the existing guidelines will necessitate such a relaxation.
Under de eksisterende retningslinjer er det en reell fare for at slike lettelser kan bli nødvendige.
Norges Bank strongly advises against relying on a system where one is compelled to orient monetary policy in a given situation so that it amplifies cyclical fluctuations and reduces the stability of the economy.
Norges Bank vil advare mot å basere seg på et system der pengepolitikken i en gitt situasjon må innrettes slik at den virker til å forsterke konjunktursvingningene og redusere stabiliteten i økonomien.
This is of even greater consequence when there is uncertainty attached to the other components of economic policy, and particularly if fiscal policy is not sufficiently flexible to respond effectively to changes in monetary policy.
Dette aktualiseres ytterligere når det er usikkerhet om de øvrige elementene i den økonomiske politikken, og da særlig dersom finanspolitikken ikke har en tilstrekkelig fleksibilitet til effektivt å motvirke endringene i pengepolitikken.
A system whereby monetary policy is oriented more directly to the goal of low and stable price inflation seems to provide an effective means of contributing to the attainment of the overriding objectives of full employment and sustainable economic growth.
Et system der pengepolitikken rettes mer direkte inn mot målet om lav og stabil prisstigning, synes å ha gode muligheter til å støtte opp under overordnede mål om full sysselsetting og bærekraftig økonomisk vekst.
Such a goal may also prove to be an effective means of coping with a situation where expectations of a real appreciation would otherwise have resulted in higher price inflation and economic instability.
Et slikt mål vil videre kunne være hensiktsmessig i en situasjon der forventninger om realappresiering ellers ville slå ut i økt prisstigning og en generelt ustabil økonomisk utvikling.
However, the effects of such a policy shift are uncertain, at least in the short term.
Det er imidlertid usikkerhet med hensyn til de faktiske virkninger av en slik omlegging av politikken, i alle fall på kort sikt.
This uncertainty is partly related to the formation of expectations in the foreign exchange market and partly to the effects of such a policy shift on the orientation of fiscal policy and incomes policy.
Denne usikkerheten går dels på forventningsdannelsen i valutamarkedene og dels på hvilke virkninger en slik omlegging vil kunne ha på innretningen av finanspolitikken og inntektspolitikken.
An element of uncertainty associated with a switch to an inflation target for monetary policy is how the effects of monetary policy are distributed between interest rates and the exchange rate.
Med et inflasjonsmål for pengepolitikken vil det blant annet være usikkerhet om hvordan effektene av pengepolitikken vil fordele seg på rente og valutakurs.
This may entail that a given monetary policy orientation may have varying effects on the exposed and sheltered sector over time.
Dette kan lede til at en bestemt pengepolitisk innretning vil kunne ha varierende effekt på henholdsvis konkurranseutsatt og skjermet sektor over tid.
This element of uncertainty can be considered a cost associated with such a system.
En slik usikkerhet kan ses som en kostnad ved et slikt system.
With an inflation target, both monetary and fiscal policy could be oriented with a view to stabilising the economy.
Et inflasjonsmål for pengepolitikken ville innebære at både pengepolitikken og finanspolitikken kunne innrettes med sikte på å stabilisere økonomien.
Over the business cycle, it would be natural for fiscal policy to be oriented towards long-term objectives to a somewhat greater extent.
Over konjunktursykelen ville det være naturlig at finanspolitikken i noe større grad ble rettet mot langsiktige hensyn.
In principle, the policy of wage moderation can be re-formulated with an inflation target for monetary policy.
Prinsipielt sett er det ikke noe i veien for å reformulere solidaritetsalternativet med et inflasjonsmål for pengepolitikken.
This could entail a shift away from the link between competitiveness and incomes policy, towards the relationship between real wages and employment in the overall economy.
Dette kunne innebære at en i stedet for å knytte inntektspolitikken opp mot konkurranseevnen, fokuserte på sammenhengen mellom reallønn og sysselsetting i hele økonomien.
However, a switch to an inflation target would nevertheless entail a risk for the implementation of fiscal policy and incomes policy partly because it would require a change in the division of responsibility for economic policy.
En eventuell omlegging til et direkte inflasjonsmål for pengepolitikken ville likevel innebære en risiko for gjennomføringen av finanspolitikken og inntektspolitikken, blant annet fordi dette ville innebære en justering av ansvarsdelingen i den økonomiske politikken.
It may be desirable to avert this risk.
Det kan være ønskelig ikke å pådra seg en slik risiko.
An alternative whereby the objective of a stable exchange rate is retained, but the exchange rate regulation is revised to provide for greater flexibility in the conduct of monetary policy, would make it easier than at present to avoid the problems associated with the risk of a highly pro-cyclical monetary stance.
Et alternativ hvor målet om en stabil kronekurs opprettholdes, men kursforskriften endres slik at det blir større fleksibilitet i utøvelsen av pengepolitikken, vil kunne gjøre det noe lettere enn nå å unngå problemene knyttet til risikoen for en sterkt pro-syklisk pengepolitikk.
This would also permit the existing division of responsibility for economic policy to be maintained.
Samtidig vil en kunne videreføre den eksisterende ansvarsdelingen i den økonomiske politikken.
Such a revision of the guidelines would, however, not solve the problems which would accompany substantial and recurrent appreciation pressures.
En slik mindre omlegging av retningslinjene vil imidlertid ikke løse problemene i tilfelle en skulle stå overfor et sterkt og tilbakevendende appresieringspress.
The decision regarding the guidelines for monetary policy will have to be based on evaluations of causes and effects which are shrouded with uncertainty and which will require an element of discretion.
Beslutningen om hvilke retningslinjer som skal legges til grunn, vil måtte bygge på vurderinger av sammenhenger og årsaksforhold som er beheftet med usikkerhet og hvor et element av skjønn vil måtte inngå.
Norges Bank has carried out a professional assessment of the formulation of monetary policy in the light of the objectives of overall economic policy, including the relationship between monetary policy, fiscal policy and incomes policy.
Norges Bank har for sin del etter beste skjønn vurdert utformingen av pengepolitikken i lys av målene for den samlede økonomiske politikken, herunder sammenhengene mellom pengepolitikken, finanspolitikken og inntektspolitikken.
Norges Bank places considerable emphasis on the elements of uncertainty associated with fiscal policy and incomes policy, and underlines that it cannot be ascertained with certainty that the existing pressure on monetary policy will necessarily persist.
Norges Bank legger betydelig vekt på usikkerhetsmomentene som er knyttet til finanspolitikken og inntektspolitikken, og på at en ikke med sikkerhet kan slå fast at det eksisterende press mot pengepolitikken nødvendigvis vil vare ved.
Based on an overall assessment, Norges Bank advises in favour of a revision of the monetary policy guidelines to provide for greater flexibility in the conduct of monetary policy while retaining the monetary policy objective of exchange rate stability.
Ut fra en samlet vurdering vil Norges Bank tilrå at retningslinjene for pengepolitikken justeres, slik at det blir større fleksibilitet i utøvelsen av pengepolitikken, men hvor stabilitet i kronekursen fastholdes som et mål for pengepolitikken.
The revision of the guidelines should aim to reduce the risk of monetary policy contributing to an unstable economy.
Justeringen i retningslinjene bør sikte mot å redusere faren for at pengepolitikken leder til en ustabil økonomisk utvikling.
Greater flexibility in monetary policy, in order to avoid a considerable shift in the use of instruments in response to moderate variations in the exchange rate, can be achieved by various means.
En større fleksibilitet i pengepolitikken, slik at virkemiddelbruken ikke behøver å legges kraftig om ved moderate svingninger i valutakursen, kan sikres på ulike måter.
Norges Bank recommends that a broader exchange rate range towards which monetary policy is geared ("the initial range") be defined compared with the existing exchange rate regulation.
Norges Bank ser det som mest hensiktsmessig at det kursleiet pengepolitikken styres mot ("utgangsleiet"), defineres videre enn i den eksisterende kursforskriften.
The instruments should be oriented with a view to countering substantial deviations from this range.
Virkemidlene bør rettes inn med sikte på å motvirke vesentlige avvik fra dette leiet.
When the krone is within the range, monetary policy could also be used somewhat more actively to stabilise the economy.
Når en er innenfor kursleiet, vil det også være en mulighet for at pengepolitikken kan brukes noe mer aktivt for å bidra til å stabilisere den økonomiske utviklingen.
Norges Bank points to the guidelines which have been drawn up previously, stating that "within the limits set by the operational goal of exchange rate stability, monetary policy will in the current cyclical phase be oriented to contribute to avoiding that excessive growth in domestic demand and activity trigger an acceleration in price and wage inflation".
Norges Bank vil vise til den retningslinje som tidligere har vært trukket opp om at "innenfor de rammene det operative målet om stabil valutakurs setter, vil pengepolitikken i den nåværende konjunkturfasen bli innrettet mot å bidra til at veksten i den innenlandske etterspørselen og aktiviteten ikke blir så sterk at pris- og kostnadsveksten skyter fart".
Norges Bank assumes that the other components of economic policy will be consistent with the objectives of monetary policy, and that the existing division of responsibility for economic policy is maintained.
Norges Bank forutsetter at de øvrige elementer i den økonomiske politikken legges opp slik at det ikke oppstår målkonflikter i pengepolitikken, og at den eksisterende ansvarsdelingen i den økonomiske politikken opprettholdes.
This is a precondition if Norges Bank is to conduct a monetary policy which is consistent with overriding objectives of monetary policy in accordance with the stipulated objective of exchange rate stability.
Dette vil være nødvendig for at Norges Bank innenfor retningslinjen om stabilitet i kronekursen kan føre en pengepolitikk som er i samsvar med de overordnede målene i den økonomiske politikken.
Executive Board member Gjelsvik is of the opinion that it is not necessary to raise the question relating to monetary guidelines in the submission.
Hovedstyrets medlem Gjelsvik er av den oppfatning at det ikke er nødvendig å ta opp spørsmålet om retningslinjene for valutapolitikken i brevet.
This member considers that the existing guidelines provide considerable flexibility in terms of the exchange rate in the short term, in that "it does not apply to fluctuation margins with the appurtenant obligation of Norges Bank to intervene in the foreign exchange market".
Dette medlemmet mener nåværende retningslinjer har en betydelig fleksibilitet i forhold til kursen på kort sikt, ved at "det gjelder ikke svingningsmarginer med tilhørende plikt for Norges Bank til å intervenere i valutamarkedet".
Although developments in recent years have shown that the krone may come under pressure in periods, developments have also shown that Norges Bank has managed to return the krone to its initial range by orienting instruments as indicated in the regulation.
Selv om utviklingen det siste året har vist at det til tider kan oppstå press på kronekursen, viser også utviklingen at det har lykkes Norges Bank å bringe kursen tilbake til utgangsleiet ved innretning av virkemidlene slik forskriften angir.