natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Banks are a key component of the financial system.
Banker har en sentral rolle.
Banks channel money from savers to investors.
De formidler penger fra de som sparer til de som investerer.
Banks determine who should be given credit and closely monitor borrowers and their projects.
Bankene vurderer hvem som bør få lån og følger opp låntagerne og deres prosjekter.
This is a task that would be difficult for small savers to undertake.
Det er en oppgave småsparere vanskelig kan ta på seg.
Resilient banks and prudent banking are important for a solid and stable economy.
Robuste banker og godt bankhåndverk er viktig for en god og stabil økonomisk utvikling.
If banks end up with insufficient equity capital following substantial losses in bad times, they will have to tighten lending.
Ender bankene opp med for lite egenkapital etter store tap i dårlige tider, må de stramme inn på kredittgivingen.
This may serve to amplify the downturn, as is currently the case in a number of European countries.
Det kan bidra til å forsterke nedgangen, slik vi nå ser i flere europeiske land.
Compared with other enterprises, banks have limited equity capital.
Sammenlignet med andre foretak har banker lite egenkapital.
It is often more costly for banks to fund lending with equity capital than with deposits and borrowing from the market.
Det er ofte dyrere for bankene å finansiere utlån med egenkapital enn med innskudd og innlån fra markedet.
The insurance premium banks pay for the deposit guarantee bears little relation to the risk the bank takes.
Forsikringspremien bankene betaler for innskuddsgarantien, avhenger i liten grad av risikoen banken tar.
The result is an underpricing of risk, potentially leading to excessive risk-taking.
Resultatet er for lav prising av risiko.
While owners cannot lose more than their equity stake, there is a potential for high returns on the equity capital they have invested.
Eierne kan ikke tape mer enn egenkapitalen, men kan potensielt få høy avkastning på egenkapitalen de har investert.
Banks' owners lack incentives to take full account of the risk imposed on creditors.
Bankenes eiere mangler insentiver til å ta fullt hensyn til risikoen de påfører kreditorene i banken.
To avoid a situation where banks hold inadequate equity capital, banks are subject to capital requirements.
For å unngå at banker holder for lite egenkapital, er de underlagt kapitalkrav.
Each bank should hold capital in proportion to its risk exposure.
Hver enkelt bank bør holde kapital som står i forhold til risikoen banken står overfor.
This is the basis of microprudential bank regulation.
Dette er grunnlaget for mikroregulering av bankene.
But even if each individual bank appears to be solid on its own, the banking system as a whole may be vulnerable.
Men selv om hver enkelt bank alene synes solid, kan banksystemet som helhet være sårbart.
Risk in the system has several sources.
Risikoen i systemet har flere kilder.
Externalities between banks are one important source.
Eksternaliteter mellom banker er en viktig kilde.
Banks are exposed to one another and can inflict losses on one another directly.
Banker har eksponeringer mot hverandre og kan påføre hverandre tap direkte.
Banks can also inflict substantial losses on one another if they have shared exposures outside of the banking system.
Bankene kan også påføre hverandre store tap indirekte hvis de har felles eksponeringer utenfor banksystemet.
This was clearly evident during the financial crisis.
Det så vi tydelig under finanskrisen.
When a bank is forced to sell off assets, these assets fall in value.
Når en bank blir tvunget til å selge unna eiendeler, faller disse eiendelene i verdi.
This weakens the balance sheets of other banks holding the same type of assets.
Det svekker balansen til andre banker som sitter med samme type eiendeler.
Chart: Credit-to-GDP ratio
Figur: Kreditt som andel av BNP
Systemic risk also arises from externalities in the interaction between the financial system and the real economy.
Systemrisiko oppstår også fra eksternaliteter i samspillet mellom realøkonomien og det finansielle systemet.
Financial crises generally occur following a period of mutually reinforcing increases in credit, property prices and demand for goods and services, culminating in a bubble that reaches bursting point.
Finansielle kriser oppstår som regel etter en runddans hvor kreditt, eiendomspriser og etterspørsel etter varer og tjenester trekker hverandre opp til det brister.
Each individual loan makes a scant contribution to overall risk, but gradually, as debt burdens increase, the economy becomes more vulnerable to shocks.
Hvert enkelt utlån bidrar lite til den samlede risikoen, men etterhvert som gjeldsbelastningen øker, blir økonomien gradvis mer sårbar for forstyrrelser.
Chart 1 shows that Norway has also experienced periods of especially strong credit growth that have been interrupted by financial crises.
Figuren her viser at også i Norge har perioder med særlig sterk kredittvekst blitt avbrutt av finansielle kriser.
The subsequent losses in the real economy have been substantial.
De realøkonomiske tapene som fulgte, har vært store.
Ahead of both the banking crisis of the 1990s and the financial crisis, lending growth far outpaced growth in deposits.
I forkant av både bankkrisen på 1990-tallet og finanskrisen var utlånsveksten langt høyere enn veksten i innskudd.
Wholesale funding often dries up or becomes considerably more expensive in turbulent times.
Markedsfinansiering faller ofte bort eller blir vesentlig dyrere i urolige tider.
Banking regulation must therefore include a macroprudential perspective.
Bankregulering må derfor også ha et makroperspektiv.
The purpose is to dampen the build-up of systemic risk and ensure that the banking system as a whole is resilient to shocks.
Målet er å dempe oppbygging av systemrisiko og sørge for at banksystemet som helhet er robust overfor forstyrrelser.
In a number of countries, frameworks are now being established for macroprudential regulation, along with efforts to put policy instruments in place.
I mange land etableres det nå rammeverk for makroregulering, og det arbeides med å få på plass virkemidler.
In Norway, the Financial Institutions Act has recently been amended, with effect from July 2013.
I Norge er finansieringsvirksomhetsloven nylig blitt endret, med virkning fra juli i år.
The amendments have been harmonised with new EU regulations.
Endringene er i tråd med EUs nye regelverk.
The amended act sets higher capital requirements for Norwegian banks and includes a countercyclical capital buffer.
Den nye loven fastsetter høyere kapitalkrav for norske banker og inkluderer en motsyklisk kapitalbuffer.
The amendments also authorise the Ministry of Finance to issue regulations on the use of other macroprudential instruments.
Endringene i loven gir også Finansdepartementet hjemmel til å utarbeide forskrifter om andre virkemidler i makroregulering.
Preferably, such instruments should focus directly on the sources of systemic risk.
Helst bør slike virkemidler virke direkte på kilden til økt systemrisiko.
This is the principle that is applied when taxes are imposed directly on environmentally hazardous products.
Det er dette prinsippet som brukes når avgifter legges direkte på bruk av miljøskadelige produkter.
However, in practice, this is difficult to accomplish in the financial system.
Men i praksis er dette vanskelig å få til i finanssystemet.
Systemic risk can be difficult to identify and has numerous sources.
Systemrisikoen kan være vanskelig å fange opp og ha mange kilder.
The financial system and its interaction with the real economy is complex, and problems spread across borders.
Finanssystemet og samspillet med realøkonomien er komplekst, og problemer smitter på tvers av land.
The financial crisis was a clear reminder of this.
Finanskrisen ga oss en tydelig påminnelse om det.
We have experienced on previous occasions that some financial sector operators find ways to evade regulations.
Vi har tidligere erfart at deler av finanssektoren finner måter å omgå reguleringer på.
New sources and forms of systemic risk may also arise.
Det kan oppstå nye kilder og former for systemrisiko.
It is difficult to imagine instruments that can fully prevent financial crises from developing.
Det er vanskelig å tenke seg virkemidler som fullt ut hindrer utvikling av finansielle kriser.
Yet it is still appropriate to increase banks' resilience to losses when systemic risk increases.
Men det er uansett fornuftig å gjøre bankene mer robuste mot tap når systemrisikoen øker.
This is the primary purpose of the countercyclical capital buffer.
Det er hovedformålet med den motsykliske kapitalbufferen.
Countercyclical capital buffer
Den motsykliske kapitalbufferen
The new framework contains a number of new capital adequacy requirements.
Det er flere nye krav til kapitaldekning i det nye rammeverket.
There are new buffer requirements in addition to the minimum Common Equity Tier 1 (CET1) capital ratio requirement.
Nye bufferkrav kommer i tillegg til minstekravet til ren kjernekapitaldekning.
Banks that do not meet the buffer requirements will face restrictions on distributing dividend and paying out bonuses.
Når bankene ikke oppfyller bufferkravene, vil de møte begrensninger på utdeling av utbytte og bonuser.
Chart: New CET1 capital requirements for Norwegian banks
Figur: Nye krav til ren kjernekapitaldekning i norske banker
The capital conservation buffer is permanent and independent of systemic risk.
Bevaringsbufferen er permanent og uavhengig av systemrisiko.
The systemic risk buffer is designed to act as a buffer against more persistent systemic risk and will apply to all Norwegian banks.
Systemrisikobufferen skal møte en mer vedvarende systemrisiko og gjelder for alle norske banker.
In addition, the largest banks will be subject to a separate capital buffer requirement.
I tillegg vil de største bankene få krav om en særskilt kapitalbuffer.
Finanstilsynet (Financial Supervisory Authority) has been given until 1 November of this year to assess criteria for identifying systemically important financial institutions.
Finanstilsynet skal innen 1. november i år vurdere kriterier for å peke ut systemviktige finansinstitusjoner.
These assessments are being done in collaboration with Norges Bank.[1]
Vurderingene gjøres i samarbeid med Norges Bank.[1]
The countercyclical capital buffer is designed to act as a buffer against systemic risk that varies over time.
Den motsykliske kapitalbufferen skal holdes mot systemrisiko som varierer over tid.
The size of the buffer is to be assessed each quarter, and will normally be between 0 and 2.5 percent of risk-weighted assets.
Kravet til bufferen skal vurderes hvert kvartal og vil normalt ligge mellom 0 og 2,5 prosent av beregningsgrunnlaget.
On 4 October, a regulation relating to the countercyclical capital buffer was issued by the Government.
Kongen i statsråd fastsatte 4. oktober forskrift om motsyklisk kapitalbuffer.
Norges Bank has been tasked with preparing a basis for the buffer decision and providing advice to the Ministry of Finance regarding the buffer four times a year.
Norges Bank skal utarbeide et beslutningsgrunnlag og gi Finansdepartementet råd om kravet til en slik buffer fire ganger i året.
In preparing its advice, Norges Bank will exchange relevant information and assessments with Finanstilsynet.
I dette arbeidet skal Norges Bank og Finanstilsynet utveksle relevant informasjon og vurderinger.
Since March of this year, Norges Bank has published an assessment of the need for a countercyclical capital buffer in the Monetary Policy Report in addition to its monetary policy assessment.
Norges Bank har siden mars i år i Pengepolitisk rapport publisert en vurdering av behovet for en motsyklisk buffer samtidig med vurderingen av pengepolitikken.
Norges Bank will give its first advice on the level of the buffer to the Ministry of Finance in connection with the next Monetary Policy Report, to be published at the beginning of December.
Vi vil gi vårt første råd om nivået på bufferen til Finansdepartementet i forbindelse med vår neste Pengepolitiske rapport i starten av desember.
Chart: Criteria for an appropriate countercyclical capital buffer
Figur: Kriterier for en god motsyklisk kapitalbuffer
In line with the purpose of the countercyclical capital buffer, Norges Bank has formulated three criteria for setting an appropriate countercyclical capital buffer.
I tråd med formålet har Norges Bank formulert tre kriterier for fastsetting av en motsyklisk buffer.
The buffer should ensure that the resilience of banks is strengthened during an upturn.
Bufferen bør sikre at bankene blir mer robuste i gode tider.
The buffer requirement (size of the buffer) should be viewed in the light of other requirements applying to banks, particularly when new requirements are introduced.
Bufferkravet bør ses i lys av andre krav til bankene, særlig når nye krav introduseres.
One of the most important purposes of the capital buffer is to alleviate stress in the financial system.
Et hovedformål med kapitalbufferen er å bidra til at tilbakeslag i det finansielle systemet lindres.
History shows that the groundwork for banking crises is laid during upturns.
Historien viser at grunnlaget for bankkriser legges i oppgangstider.
When financial imbalances build up, this increases the likelihood of substantial losses in the entire banking system.
Når finansielle ubalanser bygges opp, øker sannsynligheten for store tap i hele banksystemet.
In an environment characterised by large losses, insufficient equity capital may force banks to curtail lending to households and enterprises, amplifying a downturn.
I en situasjon med store tap kan knapphet på egenkapital tvinge bankene til å holde igjen på lån til husholdninger og foretak.
Banks should therefore hold larger capital buffers when financial imbalances are building up or have built up.
Bankene bør derfor holde større kapitalbuffere når finansielle ubalanser bygges opp eller har bygd seg opp.
Chart: Key indicators
Figur: Nøkkelindikatorer
Norges Bank's advice regarding the buffer will primarily be based on four key indicators: Total credit as a percentage of mainland GDP, the wholesale funding ratio of Norwegian credit institutions, the ratio of house prices to disposable income and commercial property prices.
Rådet fra Norges Bank vil som hovedregel ta utgangspunkt i fire nøkkelindikatorer: Samlet kreditt som andel av BNP for Fastlands-Norge, andelen markedsfinansiering i norske kredittinstitusjoner, boligpriser i forhold til disponibel inntekt, og salgspriser på næringseiendom.
Both economic theory and historical experience from a number of countries provide support for the view that these indicators capture systemic risk.
Både økonomisk teori og historiske erfaringer fra mange land gir oss grunnlag for å mene at indikatorene fanger opp systemrisiko.
The chart shows the indicators along with an estimated trend and a mean.[2]
I figuren viser vi indikatorene sammen med en beregnet trend og et gjennomsnitt.[2]
The greater the positive gap above trend, the stronger is the signal of vulnerability and imbalances.
Jo større positivt gap over trend, dess sterkere er signalet om sårbarhet og ubalanser.
In line with the recommendations from the Basel Committee on Banking Supervision and from the European Commission, there should not be a mechanical relationship between developments in the indicators and Norges Bank's advice on the buffer.
I tråd med anbefalingene fra Baselkomiteen for banktilsyn og fra EU-kommisjonen skal det ikke være en mekanisk sammenheng mellom utviklingen i indikatorene og Norges Banks råd om den motsykliske bufferen.
The advice will build on the Bank's professional judgement and take into account factors other than the indicators mentioned.
Rådet vil bygge på bankens faglige skjønn, og vi vil også vurdere andre forhold enn de nevnte indikatorene.
The weight given to different indicators may vary.
Vektleggingen av ulike indikatorer vil kunne variere.
As we gain experience and insight, the set of indicators can be developed further.
Etter hvert som vi vinner ny innsikt og høster nye erfaringer, kan utvalget av indikatorer videreutvikles.
Uncertainty and the need for resilience suggest that the buffer should not be reduced automatically even if there are signs that financial imbalances are receding.
Usikkerheten og hensynet til robusthet tilsier at bufferen ikke uten videre trappes ned selv om det er tegn til at finansielle ubalanser skulle avta.
In periods of prolonged lending growth and low losses, banks should normally hold a countercyclical capital buffer.
I perioder med vedvarende utlånsvekst og lave tap, vil det normale være at bankene holder en motsyklisk buffer.
Banks will be allowed to draw on the buffer in the event of an economic downturn and large bank losses.
Ved tilbakeslag i økonomien og store tap i bankene skal den motsykliske bufferen kunne tæres på.
If the buffer functions as intended, banks will tighten lending to a lesser extent in a downturn.
Virker bufferen etter hensikten, vil bankene da stramme mindre inn på sine utlån.
This may mitigate the procyclical effects of tighter bank lending.
Det vil kunne motvirke at bankenes utlånspraksis forsterker et tilbakeslag i økonomien.
The four key indicators are not well suited to signalling whether the buffer should be reduced.
De fire nøkkelindikatorene er lite egnet til å gi signaler om når bufferkravet skal senkes.
Other information, such as market turbulence and loss prospects for the banking sector, will be more relevant.
Annen informasjon, som uro i markedene og utsikter til tap i bankene, vil være mer relevant.
The benefits of higher capital requirements for banks must be weighed against any costs the countercyclical capital buffer imposes on the economy.
Gevinsten av å pålegge bankene et høyere kapitalkrav må veies mot eventuelle kostnader som den motsykliske bufferen påfører økonomien.
Several analyses, such as those conducted by the Basel Committee on Banking Supervision, suggest that higher capital requirements will not give rise to considerable, permanent economic costs in the longer term.[3]
Flere analyser, blant annet i regi av Baselkomiteen for banktilsyn, gir grunn til å tro at høyere kapitalkrav på lengre sikt ikke vil ha vesentlige, varige kostnader for økonomien.[3]
In the short term, higher capital requirements may result in lower growth in credit and overall GDP.
På kort sikt kan økte kapitalkrav gi noe lavere vekst i kreditt og samlet verdiskaping.
Analyses conducted by Norges Bank using Norwegian data find similar patterns.[4]
Analyser som er foretatt i Norges Bank med norske data, finner tilsvarende mønster.[4]
When credit growth is strong, a higher buffer requirement may restrain the build-up of financial imbalances.
Når kredittveksten er sterk, kan økt buffer bidra til å bremse oppbygging av finansielle ubalanser.
But if capital requirements are raised too quickly, the result may be excessive credit tightening.
Men øker kapitalkravene til bankene for raskt, kan resultatet bli en for kraftig innstramming i kreditten.
The level of the buffer must therefore be considered in the light of other capital requirements.
Nivået på bufferen må derfor vurderes i lys av de øvrige kapitalkravene.
The decision basis for setting the countercyclical capital buffer has been harmonised with the international regulatory framework from the Basel Committee and the EU.
Beslutningsgrunnlaget for å fastsette den motsykliske kapitalbufferen er i tråd med det internasjonale regelverket fra Baselkomiteen og EU.
In the EU, the European Systemic Risk Board (ESRB) is responsible for formulating guidelines for EU countries.
I EU har ESRB (European Systemic Risk Board) ansvaret for å lage retningslinjer for EU-landene.
Norges Bank and Finanstilsynet have been invited to participate in key committees and working groups under the ESRB to assist in the development of this framework.
Norges Bank og Finanstilsynet er invitert med i sentrale komiteer og arbeidsgrupper under ESRB for å bistå med utviklingen av dette regelverket.
The impact on the economy of a higher buffer will depend on how banks adjust.
Hvordan et økt bufferkrav påvirker økonomien, avhenger av hvordan bankene tilpasser seg.
Roughly speaking, banks can raise their capital ratios in two ways.
Bankene kan grovt sett øke kapitaldekningen på to måter.
They can increase equity capital or reduce risk-weighted assets.
De kan legge til mer egenkapital, eller redusere beregningsgrunnlaget for kapitalkrav.
Banks can increase equity capital by raising fresh equity or by boosting earnings and withholding dividends.
Bankene kan legge til mer egenkapital ved å hente ny egenkapitalfinansiering eller ved å øke inntjeningen og holde tilbake utbytte.
When it is more expensive to fund lending with equity capital than with deposits or other debt, increasing the buffer will increase banks' funding costs.
Når det er dyrere å finansiere utlån med egenkapital enn med innskudd og annen gjeld, vil en heving av bufferkravet øke bankenes finansieringskostnader.
These costs will, to some extent, be passed on to customers, dampening credit demand.
Kostnadene vil i noen grad veltes over på kundene og bidra til å bremse etterspørselen etter kreditt.
Banks can also improve their capital ratios by reducing risk-weighted assets.
Bankene kan også redusere beregningsgrunnlaget for å bedre kapitaldekningen.
This can be done in two ways.
Det kan gjøres på to måter.
Banks can reduce lending volumes.
Bankene kan redusere utlånsvolumet.
Banks can also change the composition of their lending portfolio by shifting into lower risk-weighted assets, by, for example, tightening lending to enterprises and increasing lending to households.
Bankene kan også vri sammensetningen av utlån mot utlån med lavere risikovekt.
Chart: CET1 capital ratios
Figur: Utvikling i ren kjernekapitaldekning
Norwegian banks are well on the way to adjusting to new and higher capital requirements, including a countercyclical capital buffer.
Norske banker er på god vei til å tilpasse seg nye og høyere kapitalkrav, inklusive en motsyklisk buffer.
Developments in banks' earnings indicate that banks can increase their CET1 ratios by around 1 percentage point a year without reducing lending growth.[5]
Bankenes resultatutvikling tyder på at bankene kan øke sin rene kjernekapitaldekning med rundt 1 prosentenhet i året og samtidig opprettholde utlånsveksten.[5]
Capital requirements and monetary policy
Kapitalkrav og pengepolitikk
The countercyclical capital buffer and the key policy rate are two instruments serving different objectives.
Den motsykliske bufferen og styringsrenten er to virkemidler med forskjellige mål.
The objective of the countercyclical capital buffer is to increase banks' resilience to losses in a downturn.
Den motsykliske bufferen skal gjøre bankene mer robuste og bedre rustet til å møte tap i en lavkonjunktur.
The primary objective of monetary policy is low and stable inflation.
Pengepolitikkens hovedoppgave er å sikre lav og stabil inflasjon.
The key policy rate is set with a view to keeping inflation close to 2.5 percent over time without triggering excessive fluctuations in output and employment.
Styringsrenten skal settes med sikte på at inflasjonen er nær 2,5 prosent over tid uten at det oppstår for store svingninger i produksjon og sysselsetting.
Monetary policy also seeks to be robust and take into account the risk that financial imbalances in the economy build up.
Pengepolitikken skal også være robust og ta hensyn til faren for at finansielle ubalanser i økonomien bygger seg opp.
Even though the objectives differ, both of these instruments work through banks' responses.
Selv om målene er forskjellige, virker begge virkemidlene gjennom bankenes tilpasning.
The level of the countercyclical buffer may therefore affect the conduct of monetary policy.
Størrelsen på den motsykliske bufferen kan derfor få betydning for utformingen av pengepolitikken.
Increased buffer requirements may induce banks to increase their lending margins or restrict access to credit in other ways.
Økte bufferkrav kan gjøre at bankene tar høyere utlånsmarginer eller begrenser tilgangen på kreditt på andre måter.
More restrained lending growth will dampen economic activity.
Dempet vekst i utlån bremser den økonomiske aktiviteten.