natgillin/translations-raw huggingface dataset:
If so, a conflict may arise between achieving the inflation target in the short term and financial stability.
Dersom dette er tilfelle, kan det oppstå konflikt mellom det å nå inflasjonsmålet på kort sikt og finansiell stabilitet.
There are several reasons why financial bubbles can develop in periods of low inflation.
Det er flere årsaker til at finansielle bobler kan bygges opp i perioder med lav inflasjon.
First, a highly credible monetary policy results in low inflation expectations.
For det første fører høy troverdighet til det pengepolitiske regimet til lave inflasjonsforventninger.
Explicit or implicit long-term price and wage contracts will become more common.
Flere vil da inngå implisitte eller eksplisitte langvarige pris- og lønnskontrakter.
It will take longer for higher demand to translate into higher inflation.
Det tar lengre tid før økt etterspørsel slår ut i økt prisvekst.
Cyclical changes will have less impact on inflation.
Inflasjonen blir mindre påvirket av endringer i konjunkturene.
Moreover, periods of higher productivity growth may lay the basis for high corporate earnings, heightened optimism and reduced risk awareness.
Videre kan perioder med økt produktivitetsvekst legge grunnlag for høy inntjening i næringslivet, økt optimisme og redusert risikobevissthet.
At the same time, with strong productivity growth, inflation remains low.
Sterk vekst i produktiviteten fører samtidig til at inflasjonen holder seg lav.
Banks that record low losses and solid results can increase lending without eroding their capital adequacy level.
Bankene som i en slik situasjon har lave tap og gode resultater, kan øke utlånene uten å svekke kapitaldekningen.
Debt-financed investments may lead to a faster rise in house and property prices.
Lånefinansierte investeringer kan føre til økt prisstigning for eiendommer og boliger.
A third factor is that strong international competition may contribute to curbing inflation during a period of strong economic expansion.
Som en tredje faktor kan sterk internasjonal konkurranse bidra til å holde prisveksten lav i en høykonjunktur.
China, because of its access to an abundance of cheap labour and its substantial production capacity, has contributed to a fall in prices for many manufactured goods.
Kina har gjennom billig og rikelig tilgang på arbeidskraft og stor produksjonskapasitet bidratt til fall i prisene på mange industrivarer.
In Norway, we have not experienced situations where there has been a conflict between the objectives of financial stability and price stability.
I Norge har vi ikke opplevd situasjoner hvor hensynet til finansiell stabilitet og inflasjon har stått i motsetning til hverandre.
Prior to the last banking crisis, household debt rose sharply and house prices increased, while at the same time inflation was high.
Før den siste bankkrisen økte husholdningene sin gjeld kraftig og boligprisene steg, men det var samtidig høy inflasjon.
When monetary policy was tightened last year, a sharp rise in domestic costs, with the outlook pointing to higher inflation, was accompanied by high credit growth.
Da pengepolitikken ble strammet til i fjor var det kraftig innenlandsk kostnadsvekst med utsikter til økt inflasjon og samtidig en høy kredittvekst.
House prices are now falling, which in the long run will probably contribute to curbing credit growth.
Boligprisene faller nå, noe som etter hvert trolig vil bidra til å dempe kredittveksten.
Wage growth has been reduced and inflation is subdued.
Lønnsveksten er redusert, og inflasjonen er lav.
Even though high asset prices and strong credit growth build up in a period of low inflation, these imbalances may influence inflation in the somewhat longer run.
Selv om høye formuespriser og sterk kredittvekst bygger seg opp i en periode med lav inflasjon, vil ubalansene kunne påvirke inflasjonen på noe sikt.
In that event, a tightening of monetary policy may be consistent with the objective of maintaining low and stable inflation over time.
I så fall kan en tilstramning i pengepolitikken være forenlig med målet om å holde lav og stabil inflasjon over tid.
This will also stabilise developments in production.
Dette vil også bidra til å stabilisere utviklingen i produksjonen.
In order to achieve this, economists have recommended that monetary policy should place emphasis on developments in credit growth and asset prices when extraordinary conditions so warrant.
For å oppnå dette har flere økonomer anbefalt at pengepolitikken tar hensyn til utviklingen i kredittvekst og formuespriser når særskilte forhold tilsier det.
In some cases, this will mean that a somewhat longer horizon than normal is applied in order to achieve the inflation target.
Dette kan gjøres ved at en i spesielle tilfeller bruker noe lengre tid enn normalt på å nå inflasjonsmålet.
The advantage is that substantial deviations from the target would be avoided in the somewhat longer run.
Gevinsten vil være at vi unngår svært store avvik fra inflasjonsmålet på noe lengre sikt.
In the Norges Bank Watch report of 25 September 2001, Norges Bank was encouraged to place greater emphasis on asset prices.
I Norges Bank Watch-rapporten fra 25. september 2001 ble Norges Bank oppfordret til å legge større vekt på formuesprisene.
A two-stage strategy was proposed.
Det ble foreslått en politikk i to stadier.
The first stage is the current flexible inflation targeting.
Det første stadiet er dagens fleksible inflasjonsmål.
The second stage consists of monitoring credit developments and asset prices and, in special cases, overruling the signals given by the first stage.
Det andre stadiet innebærer at en i spesielle tilfeller, på grunnlag av utviklingen i kreditt og formuespriser, overstyrer signalene som gis av den normale bruken av inflasjonsmålet.
This is in line with the reasoning above.
Dette er i tråd med resonnementet over.
Statements by the Monetary Policy Committee in the Bank of England last autumn are an example of the emphasis placed on risk factors for future economic developments.
Uttalelser fra Monetary Policy Commitee i Bank of England i fjor høst er et eksempel på vektlegging av risikofaktorer for den framtidige økonomiske utviklingen.
Considerable work remains before the available indicators of financial imbalances can be regarded as satisfactory.
Det gjenstår fortsatt mye arbeid før vi kan si oss tilfredse med de indikatorene på finansielle ubalanser som er tilgjengelige.
High credit growth or sharp rises in asset prices alone do not necessarily pose a threat to financial stability.
Høy kredittvekst eller kraftig vekst i formuespriser alene er ikke nødvendigvis en trussel mot finansiell stabilitet.
A decline in the housing market also has a greater impact on output and employment.
Svikt i boligmarkedet har også større virkninger på produksjon og sysselsetning.
Housing wealth has a greater impact on consumption than other assets.
Boligformuen har større virkning på konsumet enn andre formuesobjekter.
The contagion effects via the banking system are stronger because housing and property loans normally account for a substantial share of banks' loans.
Ringvirkningene via bankene er kraftigere fordi bankene vanligvis har lånt mye til boliger og eiendommer.
A sharp rise in asset prices and debt build-up may pose a risk to economic stability.
Kraftig vekst i formuespriser og gjeldsoppbygging kan være en risiko for den økonomiske stabiliteten.
To minimise this risk, there may be situations when it is appropriate to apply a somewhat longer horizon than the normal two-year horizon for achieving the inflation target.
For å dempe denne risikoen vil det i enkelte situasjoner være riktig å bruke noe lenger tid enn den normale tidshorisonten på to år for å nå inflasjonsmålet.
A precondition for this is that financial market participants are confident that inflation will be low and stable over time.
Dette forutsetter at det er tillit hos aktørene i finansmarkedene til at inflasjonen over tid vil være lav og stabil.
The current situation
Dagens situasjon
Today, private sector debt and house prices are at a historically high level.
I dag er nivåene på publikums gjeld og boligprisene høye historisk sett.
Banks' loan losses will probably rise.
Bankenes utlånstap vil trolig stige.
However, our assessment is that the banking sector is reasonably well equipped to cope with the increase.
Men vår vurdering er at banksektoren er rimelig godt rustet til å møte denne utviklingen.
For a long time, household debt in Norway has risen at a far higher rate than income growth.
Gjeldsveksten i norske husholdninger har lenge vært langt høyere enn inntektsveksten.
The debt burden has therefore risen rapidly and is high in a historical context.
Gjeldsbelastningen har derfor økt raskt og er høy historisk sett.
Partly as a result of the reduction in interest rates, interest expenses are moderate.
Blant annet som følge av nedgangen i renten, er renteutgiftene moderate.
High and growing debt means, however, that households are vulnerable to sharp increases in interest rates or a substantial rise in unemployment.
Den høye og voksende gjelden gjør imidlertid at husholdningene er sårbare for kraftige renteøkninger eller betydelig økning i arbeidsledigheten.
Some groups of households are particularly at risk.
Enkelte grupper av husholdninger er spesielt utsatte.
The change in monetary policy from an exchange rate target to an inflation target has probably made it less likely that households will be exposed to a "dual shock" in the form of higher unemployment and higher interest rates, as was the case during the banking crisis.
Endringen i pengepolitikken fra valutakursmål til inflasjonsmål har trolig gjort det mindre sannsynlig at husholdningene utsettes for et "dobbelt sjokk" i form av økt arbeidsløshet og økt rente, slik de ble under bankkrisen.
This may imply that households can bear a somewhat higher debt burden than was the case prior to the banking crisis.
Dette kan tilsi at husholdningene tåler en noe høyere gjeldsbelastning enn før bankkrisen.
The level of household debt in Norway is also high by international standards, although not as high as in Denmark.
Også i internasjonal målestokk har norske husholdninger høy gjeld, om enn ikke like høy som gjelden i danske husholdninger.
However, if we look at debt in relation to wealth, the picture is very similar for all the Nordic countries.
Ser en derimot gjelden i forhold til formuen, er bildet svært likt for de nordiske landene.
In Denmark, household financial wealth is high, while housing wealth is relatively high among households in Norway.
Danske husholdninger har høy finansiell formue, mens norske husholdninger har forholdsvis høy boligformue.
The value of the housing stock may partly explain the level of debt.
Boligkapital kan bidra til å forklare gjeldsnivå.
However, housing wealth does not provide a liquid buffer against payment problems.
Den er imidlertid ingen likvid buffer mot betalingsproblemer.
After a lengthy and sharp increase, house prices have edged down recently.
Etter er langvarig og sterk oppgang, har boligprisene falt noe i det siste.
Growth in corporate debt has been more moderate, but the debt burden is high.
Gjeldsveksten i foretakene har vært mer moderat, men gjeldsbelastningen er høy.
Debt growth among Norwegian borrowers can also be illustrated by the credit gap, an indicator developed by the BIS.
Gjeldsveksten blant norske låntakere kan også belyses ved kredittgapet, en indikator utviklet i BIS.
The credit gap is derived from developments in the ratio of credit to nominal GDP and is defined as the deviation between actual developments in this variable and trend.
Kredittgapet avledes av utviklingen i forholdet mellom publikums gjeld og nominelt BNP og er definert som avviket mellom faktisk utvikling i denne størrelsen og trenden.
The analyses show that a credit gap of more than 4 percentage points can predict almost 80 per cent of banking crises in a selection of countries.
Analysene viser at et kredittgap over 4 prosentpoeng kan predikere nesten 80 prosent av bankkrisene i et utvalg land.
In some cases, the indicator also signals some banking crises that do not materialise.
Indikatoren roper også varsko i noen tilfeller hvor det ikke blir bankkriser.
Accuracy improves when other indicators are included in addition to the credit gap.
Treffsikkerheten øker når kredittgapet ses i sammenheng med andre indikatorer.
The credit gap for Norway was above the "critical" level prior to and during the crisis in the 1920s.
Kredittgapet for Norge var over det "kritiske" nivået før og under krisen i 1920-årene.
This was first due to high debt growth and later to a fall in GDP.
Dette skyldes først høy gjeldsvekst og siden fall i BNP.
The next episode of a wide credit gap was in the 1980s, prior to the last banking crisis.
Neste episode med høyt kredittgap var på 1980-tallet, før siste bankkrise.
The gap is also wide today.
Gapet er også høyt i dag.
More sluggish developments in the Norwegian economy have contributed to a sharp rise in the number of bankruptcies over the past year.
Den svakere utviklingen i norsk økonomi har bidratt til en sterk økning i antall konkurser det siste året.
In spite of the pronounced reduction in interest rates in recent months, we must expect a large number of bankruptcies and somewhat higher bank losses in the period ahead as a result of continued rather weak economic growth in Norway.
Til tross for fallet i renten i det siste, må vi med fortsatt temmelig lav økonomisk vekst i Norge forvente høye konkurstall og noe økte banktap i tiden fremover.
Gross non-performing loans to the business sector increased considerably through 2002.
Brutto misligholdte lån til næringslivet har økt betydelig gjennom 2002.
During the banking crisis, loans to commercial property companies accounted for a substantial share of banks' loan losses.
Under bankkrisen kom en betydelig andel av bankenes tap på utlån til næringseiendomsforetak.
Losses on such loans are relatively small today.
Tapene på slike utlån er forholdsvis små i dag.
Lower rental and property prices and higher vacancy rates may suggest that losses in this sector will increase in the period ahead.
Lavere leie- og eiendomspriser og høyere arealledighet kan varsle at tapene i denne sektoren vil øke i tiden fremover.
Most banks, including the largest, have satisfactory financial strength and are fairly well equipped to cope with substantial losses.
De fleste bankene, inkludert de største, har tilfredsstillende soliditet og er rimelig godt rustet til å dekke store tap.
We therefore consider the outlook for financial stability to be satisfactory, even though loan losses are moving up.
Vi vurderer derfor utsiktene for finansiell stabilitet som tilfredsstillende, selv om utlånstapene er på vei opp.
Debt growth and the level of household debt are high.
Gjeldsveksten og -nivået i husholdningene er høyt.
However, we expect debt growth to slow in time, partly due to weaker economic developments and as an after-effect of the levelling-off of house prices.
Vi venter imidlertid at veksten etter hvert vil avta, blant annet på grunn av svakere økonomisk utvikling og som en ettervirkning av at boligprisene flater ut.
Consequently, developments in debt and house prices are no longer an obstacle to an easing of monetary policy.
Hensynet til utviklingen i gjeld og boligpriser taler derfor ikke lenger mot lettelser i pengepolitikken.
The exchange rate as an asset price
Valutakursen som formuespris
An asset price of particular importance to economic developments is the exchange rate.
En formuespris av særskilt betydning for den økonomiske utviklingen er valutakursen.
It differs from other asset prices in a number of ways and it is to a lesser extent linked to financial stability.
Den skiller seg på flere områder fra de øvrige formuesprisene, og den er i mindre grad knyttet opp til finansiell stabilitet.
In the long term, changes in the exchange rate will essentially be based on underlying fundamentals.
På lang sikt vil endringer i valutakursen ha sin vesentlige bakgrunn i underliggende fundamentale forhold.
If inflation in Norway is persistently higher than that of our trading partners, the nominal krone exchange rate will tend to depreciate.
Hvis inflasjonen hos oss vedvarende er høyere enn hos våre handelspartnere, vil det være en tendens til at den nominelle kronekursen svekkes.
In the very long term, the nominal exchange rate will therefore be determined by inflation differentials.
På virkelig lang sikt vil den nominelle kursen således bestemmes av forskjellen i inflasjonen.
There is a tendency for the real exchange rate to return to its long-term average.
Det er en tendens til at realkursen vender tilbake til sitt langsiktige gjennomsnitt.
Changes in the real exchange rate in the short and medium term may also reflect, for example, differences in productivity growth across countries or developments in the terms of trade.
Endringer i realkursen på kort og mellomlang sikt kan reflektere for eksempel forskjeller i produktivitetsvekst mellom land eller utviklingen i bytteforhold overfor utlandet.
Bubbles may develop in the foreign exchange market in the same way as in markets for other assets.
Det kan utvikle seg bobler i valutamarkedet på liknende måte som i markedene for andre formuesobjekter.
However, abrupt changes in the exchange rate are not necessarily a bubble.
Men brå bevegelser i kursen er ikke nødvendigvis en boble.
One reason may be that the exchange rate must overshoot its long-term level because market participants weigh the interest rate differential against the possibility of a future depreciation of the krone.
En årsak kan være at kursen må skyte over sitt langsiktige nivå, fordi markedsaktørene avveier rentedifferansen mot muligheten for en framtidig svekkelse av kronen.
The relatively wide interest rate differential between Norway and other countries was an important driving force behind the appreciation of the krone from 2000 to 2002.
Den forholdsvis høye renteforskjellen mellom Norge og utlandet var en viktig drivkraft bak styrkingen av kronekursen fra 2000 til 2002.
Themes in the foreign exchange market vary over time.
Temaene i valutamarkedet varierer over tid.
Analyses carried out by Norges Bank indicate that the interest rate differential has a greater impact on the exchange rate the more equity prices fall and the lower the expected variability is between the main currencies.
Analyser utført i Norges Bank tyder på at renteforskjellen betyr mer for valutakursen desto mer aksjekursene faller og desto lavere forventet variabilitet det er mellom hovedvalutaene.
The oil price increased considerably from the end of 2001.
Oljeprisen økte betydelig fra utgangen av 2001.
In isolation, this probably also contributed to making the Norwegian krone more attractive.
Dette bidro trolig isolert sett også til å gjøre norske kroner mer attraktive.
Norway's key rate, the sight deposit rate, has been among the highest in the OECD countries.
Styringsrenten i Norge har vært blant de høyeste i OECD-landene.
The fewer countries there are with a wide interest rate differential, the greater the demand will be for NOK-denominated assets.
Jo færre land som har høy renteforskjell, desto større etterspørsel har det vært etter fordringer i norske kroner.
The exchange rate may serve as an automatic stabiliser.
Valutakursen vil kunne virke som en automatisk stabilisator.
In periods of excessive activity in the economy, or expectations of excessive activity, the exchange rate may appreciate, even if the sight deposit rate does not change.
I perioder med for høy aktivitet i økonomien - eller forventning om for høy aktivitet - vil valutakursen kunne styrke seg - selv uten at styringsrentene blir endret.
Similarly, the exchange rate may depreciate if activity is low.
Tilsvarende vil valutakursen kunne svekke seg dersom aktiviteten er lav.
With inflation targeting, we no longer have a specific objective for the krone exchange rate.
Ved inflasjonsstyring har vi ikke lenger et bestemt kursmål for kronen.
The exchange rate represents an important channel through which monetary policy functions.
Valutakursen utgjør en viktig kanal som pengepolitikken virker gjennom.
Changes in the exchange rate are desirable when they contribute to stabilising inflation.
Endringer i valutakursen er ønskelige når de bidrar til å stabilisere inflasjonen.
To what extent the exchange rate will depreciate as a result of a reduction in the sight deposit rate depends on several factors.
Hvor mye valutakursen svekker seg ved en reduksjon i styringsrenten avhenger av flere faktorer.
The more the krone depreciates as a result of a reduction in interest rates, the less the sight deposit rate will have to be reduced when it is appropriate to relax monetary policy.
Jo mer kronen svekker seg som følge av en rentenedgang, jo mindre må styringsrenten reduseres når det er riktig å lette pengepolitikken.
A weaker currency contributes to higher economic activity and thereby higher inflation.
En svakere valuta bidrar til økt økonomisk aktivitet og dermed økt prisvekst.
In addition, consumer price inflation will increase because prices for imported consumer goods will be higher if the exchange rate depreciates.
I tillegg vil konsumprisveksten øke fordi prisen på importerte konsumvarer blir høyere hvis kursen svekkes.
The response to a change in the exchange rate will depend on how the change is judged to influence inflation.
Reaksjonen på en endring i valutakursen vil avhenge av hvordan endringen vurderes å påvirke inflasjonen.
This is consistent with the way we normally take other asset prices into account.
Dette er i tråd med den måten vi normalt også tar hensyn til andre formuespriser.
In conclusion, I would like to comment briefly on current economic developments.
La meg avslutningsvis si noen ord om den aktuelle økonomiske utviklingen.
Global economic growth appears to be weaker than previously projected.
Internasjonalt ser den økonomiske veksten ut til å bli svakere enn tidligere anslått.
This is partly because the after-effects of the financial bubble that burst appear to be more substantial and more protracted than previously assumed.
Dette har blant annet sammenheng med at ettervirkningene av den finansielle boblen som brast ser ut til å bli større og mer langvarige enn tidligere antatt.
It is expected that a number of countries will reduce their interest rates again, and that the level of interest rates in other countries will remain low for some time.
Det er forventninger om at flere land på ny vil sette ned renten, og at rentenivået ute vil være lavt temmelig lenge.
In Norway, price inflation is lower than implied by the inflation target and will remain low in the period ahead.
I Norge er prisstigningen mindre enn inflasjonsmålet tilsier, og den vil holde seg lav i tiden framover.
Growth in the Norwegian economy is now likely to be weak.
Veksten i norsk økonomi er nå trolig lav.
Although private consumption continues to show strong growth and oil investment is providing an impetus to the Norwegian business sector, labour market developments have been weaker than expected in our previous Inflation Report.
Riktignok er det fortsatt god vekst i det private forbruket og oljeinvesteringer gir impulser til norsk næringsliv, men utviklingen i arbeidsmarkedet har vært svakere enn ventet i vår forrige inflasjonsrapport.
Employment has fallen and unemployment is on the rise.
Sysselsettingen har falt og ledigheten øker.
House prices are falling and many commercial properties are vacant.
Boligprisene faller og mange næringslokaler står tomme.
It now appears that fiscal policy will have a more neutral impact on overall demand, and growth in public consumption and employment is no longer rising.
Det ser nå ut til at finanspolitikken vil virke mer nøytralt på den samlede etterspørselen, og offentlig forbruk og sysselsetting vokser ikke lenger.
Fiscal policy as drawn up in the Revised National Budget will therefore not contribute to locking in the strong krone.
Finanspolitikken - slik den er lagt frem i Revidert Nasjonalbudsjett - bidrar derfor ikke til å låse inn den sterke kronen.
One encouraging development is that wage growth appears to have moderated more quickly than expected.
Et gledelig trekk er at lønnsveksten ser ut til å ha dempet seg raskere enn vi har regnet med.