natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Such calculations are by nature uncertain and schematic.
Slike beregninger må nødvendigvis være usikre og skjematiske.
However, taking this uncertainty into account, they show that price and wage inflation may easily become considerably higher than anticipated in the course of a two-year period and that the current economic situation implies that even minor changes in demand may over time trigger substantial changes in nominal trends.
Usikkerheten tatt i betraktning, viser de imidlertid at pris- og kostnadsveksten i løpet av en to-årsperiode lett kan bli vesentlig høyere enn det som er lagt til grunn, og at situasjonen i økonomien tilsier at selv mindre endringer i etterspørselen over tid kan utløse store endringer i den nominelle utviklingen.
The reason for this is that the economy is already operating at near full capacity.
Årsaken til dette er at økonomien allerede er nær full kapasitetsutnytting.
In such a situation, even a minor increase in demand could generate considerable pressures on production resources, resulting in accelerating price and wage inflation.
Selv en forholdsvis liten ytterligere økning av etterspørselsveksten kan i en slik situasjon føre til et betydelig press på produksjonsressursene, med den følge at pris- og kostnadsveksten tiltar vesentlig.
One possible trigger could be a slightly more expansionary fiscal policy.
En mulig utløsende faktor for en slik utvikling vil kunne være en mindre stram finanspolitikk.
However, Norges Bank would emphasise that developments in the foreign exchange market also represent a considerable risk.
Norges Bank vil imidlertid understreke at også utviklingen i valutamarkedet utgjør en betydelig risiko.
The existing guidelines for monetary policy entail that strong, recurrent appreciation pressures can only be countered by a further relaxation of monetary policy.
De gjeldende retningslinjene for pengepolitikken tilsier at et sterkt og tilbakevendende appresieringspress bare kan motvirkes gjennom ytterligere lettelser i pengepolitikken.
Norges Bank would underline that if pressures are not countered by a tighter fiscal policy, such an easing of monetary policy will, sooner or later, result in higher price inflation.
Norges Bank vil understreke at slike lettelser i pengepolitikken før eller senere vil måtte resultere i økt prisstigning, om ikke presset motvirkes av en strammere finanspolitikk.
Based on the total risk outlook for economic trends in the period ahead, Norges Bank perceives the situation to be such that relatively small changes could result in imbalances in several parts of the economy, eg the labour market and property markets.
På bakgrunn av det samlede risikobildet for den økonomiske utviklingen i tiden fremover, oppfatter Norges Bank situasjonen slik at det skal forholdsvis lite til før en kommer inn i en utvikling med ubalanser i flere deler av økonomien, blant annet i arbeidsmarkedet og i markedene for formuesobjekter.
Norges Bank is of the view that this can be avoided by bringing demand growth down towards the underlying growth rate in production capacity, thereby preventing any further pressures on production resources.
Dette kan etter Norges Banks syn unngås ved å bringe veksten i etterspørselen ned mot den underliggende veksten i produksjonskapasiteten, slik at en forhindrer en ytterligere økning i presset mot produksjonsressursene.
Growth is broad based, and there are pressures in several parts of the economy.
Veksten er bredt basert, og det er presstendenser i flere deler av økonomien.
This requires measures which influence growth in both private and public demand.
Dette tilsier tiltak som påvirker veksten både i privat og offentlig etterspørsel.
There is uncertainty attached to the assumptions regarding economic policy and the projections for future developments.
Det er usikkerhet forbundet med forutsetningene om den økonomiske politikken og med anslagene for den fremtidige utviklingen.
It is also conceivable that the economy's capacity to adjust and long- term growth potential has been undervalued.
Det er også tenkelig at en kan ha undervurdert omstillingsevnen i økonomien og økonomiens langsiktige vekstpotensial.
However, Norges Bank considers that such general uncertainty should not mean that no attempt is made to correct trends which involve a considerable risk of generating substantial costs in the future.
Norges Bank mener imidlertid at slik generell usikkerhet ikke bør føre til at en ikke forsøker å korrigere en utvikling som innebærer en vesentlig risiko for å pådra seg betydelige kostnader i fremtiden.
Precisely because of this uncertainty it is necessary to analyse the risk elements which are now apparent.
Nettopp på grunn av usikkerheten er det nødvendig å analysere det risikobildet som nå avtegner seg.
In this connection, Norges Bank emphasises that the ?safety margins' in the economy now appear to be small, and even minor departures from the projected trend may have serious consequences.
Norges Bank legger i denne sammenheng avgjørende vekt på at "sikkerhetsmarginene" i økonomien nå synes små, og at selv mindre avvik fra den antatte utviklingen kan tenkes å få alvorlige konsekvenser.
Experience has shown that the economy is best served in the long term by stable growth and that substantial deviations from such stable growth may result in imbalances which will take a long time to remedy.
All erfaring tilsier at økonomien på lang sikt er tjent med en mest mulig stabil vekst, og at betydelige avvik fra en slik stabil vekst kan medføre ubalanser det tar lang tid å rette opp.
Based on the experience from the period of economic fluctuations between 1985 and 1993, Norges Bank would point out that a later correction will probably demand more substantial and time-consuming revisions than if corrections are made at an earlier stage, before the imbalances in the economy become excessive.
Basert på erfaringene fra de økonomiske svingningene mellom 1985 og 1993 vil Norges Bank i denne sammenheng understreke at en korreksjon i ettertid trolig vil kreve mer betydelige og tidkrevende omstillinger enn dersom korreksjonen skjer på et tidligere tidspunkt, før ubalansene i økonomien er blitt for store.
The central government budget proposal for 1998 entails a 3/4 per cent tightening of mainland GDP growth, as measured by the non-oil, cyclically adjusted central government budget surplus, net of interest payments.
Det fremlagte forslag til statsbudsjett for 1998 innebærer en innstramming på ¾ prosent av BNP for Fastlands-Norge, målt ved endringen i det olje-, aktivitets- og rentekorrigerte overskuddet på statsbudsjettet.
Underlying budget expenditure is estimated to increase by 1 per cent.
Budsjettets underliggende utgifter er anslått å øke med 1 prosent.
The proposed central government budget puts mainland GDP growth at 3 per cent for 1998.
I forslaget til statsbudsjett er BNP-veksten for Fastlands-Norge i 1998 anslått til 3 prosent.
This is in line with Norges Bank's forecast and implies a further increase in capacity utilisation and growing pressures in the economy through 1998.
Dette er på linje med Norges Banks anslag og innebærer at kapasitetsutnyttingen vil øke ytterligere og at presset i økonomien tiltar gjennom 1998.
In order to avoid increased pressure, growth in demand should be curbed fairly quickly so that production is adapted to the underlying growth in production capacity, which is not likely to exceed 2 1/2 per cent a year.
For å unngå et forsterket press ville det være nærliggende relativt raskt å søke å bringe veksten i etterspørselen ned, slik at produksjonen tilpasses den underliggende veksten i produksjonskapasiteten, som neppe overstiger 2½ prosent pr. år.
Based on the proposed tightening, Norges Bank estimates that this would entail in isolation a fiscal tightening of a further 3/4 per cent and a total of close to 1 1/2 per cent of mainland GDP, as measured by the change in the non-oil, cyclically adjusted central government budget surplus, net of interest payments.
Med utgangspunkt i den innstrammingen som allerede er foreslått, ville dette etter Norges Banks vurdering isolert sett innebære en innstramming i finanspolitikken på ytterligere ¾ prosent og i alt knapt 1½ prosent av BNP for Fastlands- Norge, målt ved endringen i det olje-, aktivitets- og rentekorrigerte overskuddet på statsbudsjettet.
This entails a further tightening of an estimated NOK 6 billion, compared with the proposed central government budget.
Illustrasjonsmessig innebærer dette en ytterligere innstramming på anslagsvis 6 milliarder kroner, i forhold til det fremlagte forslag til statsbudsjett.
In spite of the element of uncertainty, these estimates illustrate the substantial challenges in terms of the division of responsibility between fiscal policy and monetary policy as regards fiscal policy's role in demand management.
Til tross for den usikkerhet som foreligger, illustrerer disse anslagene etter Norges Banks oppfatning de store kravene dagens ansvarsdeling mellom finanspolitikken og pengepolitikken legger på finanspolitikken i konjunkturstyringen.
Norges Bank would also emphasise that further tightening of this scale would not necessarily be effective in terms of the situation in the foreign exchange market.
Norges Bank vil samtidig understreke at en slik ytterligere innstramming ikke nødvendigvis vil være virkningsfull i forhold til situasjonen i valutamarkedet.
Reference is made to the discussion of the division of responsibility for economic policy in the section on monetary and exchange rate policy.
Det vises i denne sammenheng til nærmere drøfting av ansvarsdelingen i den økonomiske politikken i omtalen av penge- og valutapolitikken.
Norges Bank would also point out that the situation in the foreign exchange market and the monetary policy guidelines involve a pronounced risk of the need to further ease monetary policy in order to counter any appreciation pressure on the krone.
Norges Bank vil videre vise til at situasjonen i valutamarkedet og de gjeldende pengepolitiske retningslinjer innebærer en klar risiko for at pengepolitikken vil måtte lettes ytterligere for å motvirke et eventuelt appresieringspress mot kronen.
For purposes of stabilisation, it is natural to take account of this risk in formulating fiscal policy, ie that a relaxation of monetary policy has counteracted the effects of fiscal tightening over recent years.
Ut fra stabiliseringspolitiske hensyn er det naturlig å ta hensyn til denne risikoen ved utformingen av finanspolitikken, jf. at lettelser i pengepolitikken trolig i betydelig grad har motvirket den finanspolitiske innstrammingen gjennom de siste årene.
Norges Bank has estimated that a fiscal tightening in the order of 3/4 per cent of mainland GDP, as measured by the non-oil, cyclically adjusted budget surplus, net of interest payments, could be countered in terms of its effect on demand by a 1 percentage point decrease in interest rates over two years.
Etter Norges Banks vurdering kan etterspørselsvirkningen etter to år av en nedgang i renten på 1 prosentpoeng anslås å bli motvirket av en innstramming i finanspolitikken i størrelse ¾ prosent av BNP for Fastlands-Norge, målt ved endringen i det olje-, aktivitets- og rentekorrigerte budsjettoverskuddet.
Fiscal policy must be sufficiently flexible in order to ensure the responsiveness necessary to cope with such a situation should it arise.
Finanspolitikken må ha tilstrekkelig fleksibilitet til raskt å kunne justeres for å møte en slik situasjon om den skulle oppstå.
The estimates above are based on a general assessment where the various effects on the pressure on domestic production resources of various public spending programmes are not taken into account.
Anslagene ovenfor er basert på en gjennomsnittsbetraktning, der det ikke er tatt hensyn til at ulike offentlige utgifter har forskjellige virkninger på presset rettet mot innenlandske produksjonsressurser.
A substantial share of the tightening in the budget proposal is achieved by increases in taxes and excise duties.
En betydelig del av innstrammingen i budsjettforslaget er oppnådd ved økninger i skatter og avgifter.
Norges Bank would point out that higher taxes and excise duties under certain circumstances may trigger price and wage spirals in the economy.
Norges Bank vil peke på at økte skatter og avgifter i en gitt situasjon vil kunne sette i gang pris- og lønnsspiraler i økonomien.
In view of the existing pressures in the labour market, such measures may generate demands for compensation at a central or local level which would undermine the effects of the tightening.
Gitt det foreliggende presset i arbeidsmarkedet, kan slike tiltak føre til krav om kompensasjon sentralt eller lokalt som undergraver virkningene av innstrammingene.
This would indicate that tax increases may be an inappropriate instrument of stabilisation policy in the current economic situation.
Dette trekker i retning av at en økning i skatte- og avgiftsnivået kan være lite egnet som stabiliseringspolitisk tiltak i den nåværende situasjonen i økonomien.
The need for stable framework conditions and general efficiency considerations indicate that the tax system should remain fairly stable during the business cycle.
Hensynet til stabile rammevilkår og generelle effektivitetshensyn tilsier at skattesystemet bør ligge rimelig fast over konjunktursykelen.
Naturally this does not preclude the possibility for a change in various taxes aimed at enhancing the overall efficiency of the economy and the need to avoid taxes which have adverse distortionary effects.
Dette forhindrer selvsagt ikke at det kan være grunnlag for endringer i ulike skatter ut fra et mål om å øke den samlede effektiviteten i økonomien og unngå skatter med uheldige vridningseffekter.
A reduction in public expenditure may appear to be a precise means of promoting stabilisation policy.
Reduserte offentlige utgifter kan synes å utgjøre et treffsikkert virkemiddel ut fra stabiliseringspolitiske hensyn.
In the light of the considerable challenges facing fiscal policy both in the short and long term, some increase in the tax level may nevertheless prove to be one of several necessary measures to reduce growth in private demand.
I lys av de store utfordringer som en står overfor i finanspolitikken både på kort og lang sikt, kan en viss økning i skattenivået likevel bli nødvendig som ett av flere virkemidler rettet mot å redusere veksten i den private etterspørselen.
All in all, the authorities are confronted with difficult choices when formulating fiscal policy.
Samlet sett står myndighetene overfor vanskelige avveininger i utformingen av finanspolitikken.
Stabilisation policy considerations point to the need for substantial fiscal tightening.
Stabiliseringspolitiske hensyn taler for en betydelig innstramming i finanspolitikken.
Norges Bank is of the view that if fiscal policy alone is assigned responsibility for stabilising the economy, it is probably necessary - partly because the economy is already approaching full capacity utilisation - to pursue a considerably more contractionary fiscal policy than proposed in the budget.
Norges Bank mener at dersom finanspolitikken alene skal tillegges ansvaret for stabiliseringen av den økonomiske utviklingen, er det trolig nødvendig - blant annet på bakgrunn av at økonomien allerede er meget nær full kapasitetsutnytting - å foreta en betydelig større innstramming enn foreslått i budsjettdokumentene.
If the opposite case prevails, Norges Bank would underline the risk of the Norwegian economy moving onto an unstable path which may over time lead to wide fluctuations in the real economy.
Norges Bank ser i motsatt fall en risiko for at norsk økonomi bringes inn i en ustabil utvikling som over tid kan medføre store svingninger i realøkonomien.
Other factors provide an argument against substantial changes in public expenditure.
Andre hensyn kan tale mot store omlegginger i offentlige utgifter.
Fiscal policy is also designed to promote an efficient public service sector, reasonably stable framework conditions for the business sector and a sound relationship between the public and private sector in the short and long term.
Finanspolitikken må blant annet ivareta hensynet til et effektivt offentlig tjenestetilbud, til rimelig stabile rammevilkår for næringslivet og til forholdet mellom offentlig og privat sektor på kort og lang sikt.
From this perspective, it may be both difficult and inappropriate to rely solely on fiscal policy in short-term demand management.
I dette perspektivet kan det være både vanskelig og lite hensiktsmessig å kun bruke finanspolitikken i den kortsiktige konjunkturreguleringen.
Furthermore, Norges Bank would point out that a fairly substantial share of the burden which is now being placed on fiscal policy can be ascribed to the formulation of monetary policy.
Norges Bank vil videre peke på at en ikke ubetydelig del av den belastningen som nå legges på finanspolitikken, kan føres tilbake til utformingen av pengepolitikken.
Monetary and exchange rate policy
Penge- og valutapolitikken
The existing monetary policy framework is set out in the Exchange Rate Regulation of 6 May 1994, with appurtenant guidelines in the documents presented by the Government to the Storting (Norwegian parliament).
Dagens pengepolitiske styringssystem er fastlagt i valutakursforskriften av 6. mai 1994 med tilhørende retningslinjer i dokumentene som Regjeringen har lagt fram for Stortinget.
Section 2 of the regulation reads:
Forskriftens §2 lyder:
"The monetary policy to be conducted by Norges Bank shall be aimed at maintaining a stable krone exchange rate against European currencies, based on the range of the exchange rate maintained since the krone was floated on 10 December 1992.
"Norges Banks løpende utøvelse av pengepolitikken skal rettes inn mot stabilitet i kronens verdi målt mot europeiske valutaer, med utgangspunkt i kursleiet siden kronen begynte å flyte den 10. desember 1992.
Pursuant to the guidelines adopted by the Government, monetary and exchange rate policy is geared to maintaining a stable exchange rate.
I samsvar med retningslinjene som Regjeringen har fastlagt, er penge- og valutapolitikken innrettet mot å holde kronekursen stabil.
This means that interest rates generally reflect conditions in the foreign exchange market.
Det betyr at renten i all hovedsak reflekterer forholdene i valutamarkedet.
The authorities have placed considerable emphasis on maintaining the structure of industry and competitiveness in the private business sector in order to avoid considerable restructuring problems when oil production starts to diminish, or if there should be another substantial drop in oil prices.
Myndighetene har lagt betydelig vekt på hensynet til å bevare næringsstrukturen og konkurranseevnen i det private næringslivet slik at en unngår vesentlige omstillingsproblemer når oljeproduksjonen begynner å falle, eller dersom det igjen skulle komme et betydelig oljeprisfall.
The consideration of competitiveness is safeguarded through incomes policy which, combined with a stable exchange rate, shall secure the long-term basis for exposed industries.
Hensynet til konkurranseevnen søkes ivaretatt gjennom inntektspolitikken som, sammen med en stabil valutakurs, skal sikre det langsiktige grunnlaget for konkurranseutsatt næringsliv.
In addition, incomes policy is probably of importance to maintaining low unemployment.
I tillegg har inntektspolitikken trolig betydning for mulighetene til å holde en lav arbeidsledighet.
It has been stressed in the National Budget and by the social partners that a stable krone exchange rate is crucial to the implementation of incomes policy.
Det er i Nasjonalbudsjettet og fra partenes side blitt fremhevet at en stabil kronekurs er av stor betydning for gjennomføringen av inntektspolitikken.
The objective of a stable exchange rate is consistent with Norges Bank's recommendation in a letter to the Ministry of Finance dated 19 April 1994, "Monetary and exchange rate policy under a floating exchange rate regime".
Målet om en stabil kronekurs er i samsvar med Norges Banks tilråding i brev av 19. april 1994 til Finansdepartementet; "Pengepolitikk under flytende valutakurser".
In this letter Norges Bank placed considerable emphasis on Norway's longstanding tradition of a fixed exchange rate policy.
Norges Bank la i dette brevet stor vekt på den lange tradisjonen Norge har for fastkurspolitikk.
In addition, the Bank pointed out the importance of the role of monetary policy and the exchange rate as a nominal anchor for wage settlements and the fiscal policy.
Videre understreket banken pengepolitikkens og valutakursens rolle som nominelt anker for lønnsoppgjørene og ramme for finanspolitikken.
Following an overall assessment, these factors led Norges Bank to recommend a stable exchange rate as the operational objective for monetary policy.
Disse forholdene førte til at Norges Bank etter en samlet vurdering anbefalte stabil kurs som operativt mål for pengepolitikken.
In its assessment in spring 1994, Norges Bank emphasised the experience gained since 1986.
I sin vurdering våren 1994 la Norges Bank vekt på de erfaringene som var høstet siden 1986.
In the light of the difficult situation in the Norwegian economy at that time and the fact that the credibility of monetary and exchange rate policy had been clearly undermined, it was necessary to regain that credibility and to reduce price and wage inflation by linking the krone to currencies from countries with low inflation.
I lys av den vanskelige situasjonen norsk økonomi da var inne i, og i lys av at troverdigheten til penge- og valutapolitikken var klart svekket, var det hensiktsmessig å vinne tilbake troverdighet og redusere pris- og kostnadsveksten ved å knytte kronen opp mot valutaer i land som selv hadde lav inflasjon.
Gradually through this policy, and with considerable help from fiscal policy and incomes policy, it was possible to bring down price and wage inflation and to restore the conditions for stable economic growth.
Det lyktes etter hvert gjennom denne politikken, med betydelige bidrag fra finanspolitikken og inntektspolitikken, å bringe pris- og kostnadsveksten ned og gjenopprette vilkårene for en stabil økonomisk utvikling.
From this perspective, a fixed exchange rate policy seemed to provide an effective means of achieving the objectives of monetary and exchange rate policy.
Sett i dette perspektivet syntes erfaringene med fastkurspolitikken gode ut fra det som var de primære hensyn ved gjennomføringen av penge- og valutapolitikken.
Norges Bank considers that the present economic situation and the situation in the foreign exchange market are such that the monetary policy framework is under renewed pressure.
Norges Bank vurderer det nå slik at den aktuelle økonomiske situasjon og situasjonen i valutamarkedet innebærer at det pengepolitiske styringssystemet på ny er under press.
Furthermore, Norges Bank is of the view that this pressure, in addition to the current cyclical situation, appears to reflect more long-term and fundamental features of the Norwegian economy.
Norges Bank mener videre at dette presset, i tillegg til den aktuelle konjunktursituasjonen, ser ut til å reflektere langsiktige og grunnleggende utviklingstrekk i norsk økonomi.
In this connection, the Bank would like to highlight the following:
Banken vil i denne sammenheng spesielt vise til følgende forhold:
In addition to the oil sector's obvious importance, the phases of the business cycle in large segments of mainland manufacturing industry are also out of step with continental European countries.
I tillegg til oljesektorens åpenbare betydning, er konjunkturfasene også for store deler av fastlandsindustrien i utakt med landene på kontinentet.
Interest rates in those countries to which the krone is linked have therefore consistently been adapted to a different cyclical situation from that in Norway.
Rentenivået i de landene kronen er knyttet opp mot, har således gjennomgående vært tilpasset en annen konjunktursituasjon enn Norges.