natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The illustrations on the banknote are based on the story "A summer night at Krokskogen" by Asbjørnsen.
Illustrasjonene på seddelen er inspirert av fortellingen «En sommernatt på Krokskogen».
The obverse of the note was designed by Chief Graphic Designer Sverre Morken and on the reverse, Deputy Graphic Designer Arild Ytteri has used a tarn with water lilies to illustrate the story.
Portrettsiden er utformet av Norges Banks 1.-grafiker Sverre Morken, og baksiden, med vannliljer på et tjern, er formgitt av 2.-grafiker Arild Yttri.
The paper, which is made from cotton fibres, feels hard and "crackly";
Papiret, som er laget av bomullsfibre, føles hardt og «knitrende».
The watermark, which corresponds to the portrait on the banknote, can be seen when the banknote is held up to the light;
Vannmerket er lett synlig når seddelen holdes opp mot lyset.
A security thread is woven into the paper and can also be seen when the banknote is held up to the light.
En sikkerhetstråd er vevd inn i papiret og ses lett mot lyset.
Microlettering is printed on the banknote in several places, which can only be read with a magnifying glass, and which blurs together when copied.
Flere steder er det trykt mikrotekst som er leselig med lupe, men som gror sammen ved kopiering.
This is the second banknote in Series VII.
Nye seddelutgaver Dette er seddel nummer 2 i seddelutgave VII.
The first note was the 200-krone note issued in autumn 1994.
Den første var 200-kroneseddelen som kom høsten 1994.
Over time, all the remaining banknotes will be issued in new designs as part of Series VII.
Over tid vil også de andre sedlene komme i utgave VII med ny utforming.
This is particularly important for the blind and visually-impaired.
Dette er spesielt ønskelig for blinde og svaksynte.
Norges Bank is transferring NOK 4 236.5 million to the Treasury in its accounts for 1996.
Norges Banks regnskap for 1996
In order to adjust for fluctuations in Norges Bank's annual profits over the years, the transfer to the Treasury is based on an average of the Bank's allocations to the Transfer Fund in the three preceding years.
Norges Banks overføring til staten er basert på et gjennomsnitt for bankens avsetning til overføringsfondet for de tre foregående år.
Norges Bank's profit for 1996 amount to NOK 4 445.0 million before extraordinary items, compared with a profit of NOK 5 615.3 million in 1995.
Norges Banks overskudd for 1996 utgjør 4 445,0 millioner kroner før ekstraordinære poster, mot et overskudd på 5 615,3 millioner kroner i 1995.
Interest income on loans to Norwegian banks came to NOK 326.1 million, against NOK 308.7 million in 1995.
Renteinntekter av utlån til norske banker var 326,1 millioner kroner, mot 308,7 millioner kroner i 1995.
In 1996, NOK 47.5 billion was transferred to the Government Petroleum Fund, which is managed by Norges Bank.
I løpet av 1996 er det overført 47,5 milliarder kroner til Statens petroleumsfond som også forvaltes av Norges Bank.
Net foreign exchange reserves increased by NOK 29.9 billion in 1996.
I løpet av 1996 har netto valutareservene økt med 29,9 milliarder kroner.
The entire profit of NOK 4.5 million will be allocated to the Adjustment Fund and no allocations will be made to the Transfer Fund for 1996.
Hele resultatet på 4,5 milliarder kroner avsettes til kursreguleringsfondet, og det foretas for 1996 ingen avsetning til overføringsfondet.
Address by Mr. Jarle Bergo, Deputy Governor of Norges Bank, at the 2003 Southern Norway Conference in Kristiansand, 11 March 2003
Visesentralbanksjef Jarle Bergo Foredrag på Sørlandskonferansen 2003 Kristiansand, 11. mars 2003
Oil is a major component of the Norwegian economy - with all the advantages and disadvantages this entails.
Norsk økonomi er preget av olje - på godt og vondt.
Oil gives us an economic base that is not available to many other countries.
Oljen gir oss et økonomisk utgangspunkt som mange andre land ikke har.
But it also presents us with considerable challenges.
Men oljen gir oss også mange utfordringer.
How should we use our petroleum wealth wisely?
Hvordan skal vi klare å leve godt med oljen?
This question poses a number of economic policy challenges.
Dette spørsmålet stiller den økonomiske politikken ovenfor flere utfordringer.
In my discussion today, I will focus on three points:
I det følgende vil jeg konsentrere meg om tre forhold:
First, we must manage our petroleum resources recognising that they are part of our national wealth.
For det første må vi huske at oljeressursene er en del av vår nasjonalformue.
When oil is extracted and sold, natural assets are transformed into financial wealth.
Når vi henter opp oljen og selger den, transformerer vi naturformue til finansformue.
This is not income in the ordinary sense.
Det er ikke inntekter i vanlig forstand vi får.
Norway's national wealth belongs not only to our generation, but also to future generations.
Nasjonalformuen tilhører ikke bare vår generasjon, men også fremtidige generasjoner.
This means that our petroleum wealth must be equitably distributed between generations.
Et krav må da være at verdiene oljen gir oss fordeles mellom generasjoner på en god måte.
The authorities must therefore be disciplined and apply long-term considerations in their spending.
Det innebærer at myndighetsutøverne må ha disiplin i pengebruken, og vurdere denne i lys av langsiktige hensyn.
Moreover, the size of the cash flow from petroleum activities varies considerably.
Størrelsen på kontantstrømmen fra oljevirksomheten varierer dessuten mye.
If it were to be used as it accrues, this would have an enormous impact on demand impulses in the Norwegian economy, and dramatically amplify cyclical fluctuations.
Hvis dette skulle brukes løpende, ville det gi enorme utslag i etterspørselsimpulsene rettet mot norsk økonomi og dramatisk forsterke konjunktursvingningene.
Third, the use of petroleum revenues will have an impact on competitiveness in Norwegian business and industry.
For det tredje vil bruk av oljepenger påvirke konkurranseevnen for norsk næringsliv.
A high level of earnings and substantial fluctuations in the use of petroleum revenues may have a considerable impact on the operating parameters for internationally exposed industries.
Et høyt nivå og store svingninger i bruken av oljepenger kan få store konsekvenser for rammebetingelsene i konkurranseutsatte næringer.
It is therefore important that we succeed in maintaining an industry structure that promotes learning, innovation and development.
Det er viktig at vi klarer å beholde en næringsstruktur som fremmer læring, nyskapning og utvikling.
We are now in a phase where petroleum wealth is being converted from natural resources under the seabed to financial assets abroad.
Vi er nå inne i en fase der petroleumsformuen omplasseres fra å være en naturressurs under havbunnen til finansielle fordringer på utlandet.
Both types of wealth involve large amounts of capital and are part of our national wealth, which provides the basis for Norway's potential consumption over the long term.
Begge formuestypene utgjør store beløp og er del av vår nasjonalformue, som er grunnlaget for landets konsummuligheter i et langsiktig perspektiv.
Consequently, it is crucial that our national wealth is managed in a sound and prudent manner, so that the return will be high and the risks acceptable.
Det er derfor avgjørende at nasjonalformuen forvaltes på en fornuftig og betryggende måte, slik at avkastningen blir god og risikoen akseptabel.
Petroleum production generates a profit in excess of a normal return, i.e. economic rent.
Utvinning av petroleum gir en profitt som overstiger normal avkastning, en grunnrente.
As economic rent accrues to the state, this gives the central government a cash flow from petroleum activities.
Siden grunnrenten tilhører staten, gir dette staten en kontantstrøm fra petroleumsvirksomheten.
At the same time, there is a demographic challenge to be faced: the working population will decline sharply, and the proportion receiving income from the public sector will rise.
Den demografiske utfordringen er at andelen av befolkningen som er yrkesaktiv vil falle sterkt, og den andelen som får inntektene fra det offentlige, vil øke.
The chart illustrates developments in the labour force and the number of pensioners in the period up to 2050.
Figuren illustrerer utviklingen i arbeidsstyrken og antall pensjonister i perioden fram til 2050.
The blue line shows that the labour force is projected to increase by about 150 000 from 2000 to 2030.
Den blå linjen viser at arbeidsstyrken anslås å øke med om lag 150 000 personer fra 2000 til 2030.
Old-age and disability pensioners will increase by some 500 000, shown by the grey line.
Av den grå linjen ser vi at økningen i antall alders- og uførepensjonister vil være på om lag 500 000 personer.
This means that the number of persons in the labour force relative to the number of pensioners will fall from 2.6 to 1.8.
Dette betyr at antall personer i arbeidsstyrken i forhold til antall pensjonister vil falle fra 2,6 til 1,8.
These rough estimates are among other things based on the assumption that labour immigration remains at the present level.
Disse grove beregningene forutsetter blant annet at arbeidsinnvandringen holdes på nåværende nivå.
The increase in the number of pensioners will result in a sharp increase in the obligations of old-age and disability pension funds.
Veksten i antall pensjonister fører til at forpliktelsene knyttet til folketrygdens alders- og uførepensjon vil øke sterkt.
Expenditure on old-age and disability pensions is expected to more than double as a share of total GDP in the course of the next 30 years.
I løpet av de neste 30 årene ventes utbetalingene til alders- og uførepensjon å mer enn dobles som andel av samlet verdiskaping.
The increase in the number of elderly, especially those over the age of 80, will in time require an increase in resources for nursing and care services.
Veksten i antall eldre, spesielt over 80 år, vil etter hvert kreve økte ressurser til pleie- og omsorgstjenester.
Welfare reforms that have been adopted will also contribute to increasing the need for resources in the public service sector in the years ahead.
Vedtatte velferdsreformer vil også bidra til å øke ressursbehovet i offentlig tjenesteyting i årene framover.
With an ageing population and strong growth in expenditure on pensions and nursing and care services, our petroleum wealth will be a welcome source of revenues.
Med en økende andel eldre i befolkningen og sterk vekst i utgifter til pensjoner og til pleie- og omsorgstjenester, vil petroleumsformuen komme godt med.
This is why it is particularly important that it is managed in a sound manner.
Derfor er det spesielt viktig at vi forvalter den godt.
Petroleum activities are a substantial component of the Norwegian economy.
Petroleumsvirksomheten er stor i forhold til norsk økonomi.
In the chart, petroleum investment is shown by the blue line, while the red line shows the central government's net cash flow from petroleum activities.
I figuren vises oljeinvesteringene med den blå kurven og statens netto kontantstrøm fra petroleumsvirksomheten med den røde kurven.
Petroleum investment rose sharply in the 1970s and has subsequently varied between 4 and 8 per cent of GDP.
Oljeinvesteringene økte kraftig tidlig på 70-tallet og har etter dette ligget på mellom 4 og 8 prosent av BNP.
Petroleum investment fluctuates considerably and has a substantial impact on cyclical developments in the Norwegian economy.
Oljeinvesteringene svinger mye og har stor effekt på konjunkturutviklingen i norsk økonomi.
The authorities can only regulate petroleum investment to a limited extent.
Det er begrenset i hvilken grad myndighetene kan regulere oljeinvesteringene.
It is therefore difficult to prevent the impulses to the Norwegian economy that are generated by these fluctuations.
Det er derfor vanskelig å unngå impulsene til norsk økonomi som disse svingningene gir.
Consequently, it is all the more important to prevent fluctuations in the cash flow to the central government from these activities from having a direct impact on the economy.
Da blir det desto viktigere at ikke svingningene i pengestrømmen til staten fra denne virksomheten slår rett inn i økonomien.
Allow me to illustrate the consequences this might have: Let us suppose that the oil price temporarily increased by NOK 20 per barrel, or a little less than USD 3 per barrel.
La meg illustrere hva dette kunne bety: Anta at oljeprisen midlertidig øker med 20 kroner per fat, eller litt under tre dollar fatet.
The central government's net cash flow from petroleum activities would then increase by around NOK 16 billion the first year and NOK 20-22 billion the next.
Statens netto kontantstrøm fra petroleumsvirksomheten vil da øke med rundt 16 milliarder kroner det første året og 20-22 milliarder kroner det neste året.
This corresponds to almost 2 per cent of Norway's annual GDP.
Det tilsvarer nærmere 2 prosent av Norges årlige BNP.
If the increase in the cash flow is taken into the economy through higher expenditure or reduced taxes in the central government budget, aggregate domestic demand will be affected.
Hvis den økte kontantstrømmen blir tatt inn i økonomien gjennom økte utgifter eller reduserte skatter i statsbudsjettet, blir den samlede etterspørselen innenlands påvirket.
Two per cent of GDP is then a substantial figure.
Da er 2 prosent av BNP svært mye.
If the increase in petroleum revenues is used domestically, this would correspond to almost all the annual growth in the mainland economy in a normal year.
Dersom økningen i oljepengene brukes innenlands, tilsvarer det for eksempel nesten hele den årlige veksten i fastlandsøkonomien i et normalår.
If the private sector of the economy is also expanding, and the economy is already close to its capacity limit, this policy would swiftly lead to strong pressures on economic resources.
Hvis også den private delen av økonomien vokser, og økonomien allerede er nær kapasitetsgrensen, ville en slik politikk raskt føre til et sterkt press på ressursene i økonomien.
This would result in a rise in wages and prices.
Det gir opphav til lønns og prisstigning.
When oil prices then fell again and central government expenditure dropped, the economy would experience a very strong contraction.
Når oljeprisen så falt igjen og staten brukte mindre penger, ville økonomien bli utsatt for en svært sterk kontraksjon.
The Government Petroleum Fund was established in 1990 with a view to safeguarding long-term considerations in the use of petroleum revenues.
Statens petroleumsfond ble opprettet i 1990 for å underbygge langsiktige hensyn i bruken av oljepengene.
The idea behind the Petroleum Fund is that the cash flow from an increase in the oil price should accrue to the Fund and be invested abroad and that the increase in the oil price should not affect the wider budget.
Tanken bak Petroleumsfondet er at kontantstrømmen fra en økning i oljeprisen skal tilflyte Petroleumsfondet og plasseres i utlandet, og at økningen i oljeprisen ikke påvirker budsjettet for øvrig.
Thus, rather than affecting the domestic economy, the increase in the cash flow would be invested abroad through the Petroleum Fund.
I så fall vil den økte kontantstrømmen ikke påvirke den innenlandske økonomien, men investeres i utlandet gjennom petroleumsfondet.
Similarly, a fall in the oil price would not affect the domestic economy, but would result in lower accumulation of foreign assets.
Tilsvarende vil heller ikke en nedgang i oljeprisen slå ut innenlands, men i en lavere oppbygging av fordringer på utlandet.
By building up the Fund, the aim of ensuring that several generations will enjoy the benefits of our petroleum wealth is also taken into account.
Gjennom oppbyggingen av fondet tas det også hensyn til at flere generasjoner skal nyte godt av petroleumsformuen.
In March 2001, the fiscal guideline and new guidelines for monetary policy were introduced.
I mars 2001 fikk vi handlingsregelen for finanspolitikken og nye retningslinjer for pengepolitikken.
The guideline for fiscal policy implies that the central government budget deficit shall be equivalent over time to the expected real return on the Government Petroleum Fund.
Handlingsregelen for finanspolitikken innebærer at underskuddet på statsbudsjettet over tid skal svare til den forventede realavkastningen av petroleumsfondet.
The new guidelines for economic policy received broad support in the Storting.
I Stortinget var det bred tilslutning til denne omleggingen.
The guideline specifying that only the real return on the Petroleum Fund is to be used means that the capital in the Fund is not depleted.
Regelen om at bare realavkastningen av petroleumsfondet skal brukes innebærer at det ikke spises av formuen.
The guideline thereby provides a long-term anchor for fiscal policy.
Med handlingsregelen er finanspolitikken langsiktig forankret.
The guideline provides a stable framework that contributes to curbing fluctuations in the Norwegian economy that are caused by converting petroleum assets into investment at home and abroad.
Handlingsregelen er en stabil ramme som bidrar til å dempe noe av svingningene som norsk økonomi utsettes for som følge av at vi er i ferd med å overføre formue fra petroleum til investeringer hjemme og ute.
The guideline has been adhered to in the past two years.
Handlingsregelen er blitt fulgt i de to årene som er gått.
As mentioned, the largest conversion of our national wealth in the next thirty years will be from oil as recoverable reserves to oil as financial wealth.
Den største omplasseringen av nasjonalformuen de neste tretti årene vil som nevnt være fra petroleumsformue til finansformue.
The question might, of course, be raised as to whether an alternative option would be to keep our wealth in the form of oil and extract what we needed.
Nå kunne en selvsagt spørre om det ikke hadde vært et alternativ å holde formuen i olje, og bare tappe ut det vi trengte.
Whether this would be profitable or not depends on oil price developments compared with the return on financial assets.
Om det ville lønne seg, vil avhenge av prisutviklingen på olje sammenlignet med avkastningen på finansielle fordringer.
If we look at the period from 1986 and compare developments in nominal oil prices with the return on a fund managed according to the Petroleum Fund's investment strategy - a global portfolio containing bonds and equities in a 60- 40 distribution - we see that the fund would have yielded a far higher annual return.
Ser vi på perioden fra 1986 og sammenligner nominell oljeprisutvikling med den avkastning et fond som fulgte Petroleumsfondets investeringsstrategi - en global portefølje med fordeling 60-40 på obligasjoner og aksjer - ser vi at fondet ville gitt en klart høyere årlig avkastning.
History provides us with a clear, if somewhat surprising answer.
Historien gir oss et klart, om enn kanskje noe overraskende, budskap.
This is because wealth under the seabed (somewhat simplified) only consists of one asset, petroleum, while broadly invested financial wealth is highly diversified in many instruments whose return fluctuates at different rates.
Dette har med det å gjøre at formuen under havbunnen (noe forenklet) kun består av ett aktivum, petroleum, mens en bredt plassert finansformue er sterkt diversifisert i mange objekter hvis avkastning ikke varierer helt i takt.
Today the distribution between financial wealth (the Petroleum Fund) and petroleum is about 20-80.
I dag har vi en sammensetning på om lag 20-80 mellom finansformue (Petroleumsfondet) og petroleum.
The Petroleum Fund can be invested in two main types of instruments; bonds and equities.
Petroleumsfondet kan investeres i to hovedtyper av kapital: obligasjoner og aksjer.
Long-term rates in the US and Europe currently stand at around 4 per cent.
For tiden er de langsiktige rentene i USA og Europa rundt 4 prosent.
By way of comparison, the authorities have based their use of petroleum revenues over the central government budget on the assumption that the Petroleum Fund can generate a long-term real return of 4 per cent.
Til sammenlikning bygger myndighetene sitt uttak av oljepenger til bruk over statsbudsjettet på at fondet kan oppnå en langsiktig realavkastning på 4 prosent.
It may also be worth noting that equities purchased during recessions - such as in the mid-1930s and mid-1970s - brought solid returns ten years later.
Det kan også være verd å merke seg at kjøp av aksjer i nedgangstider - som i midten av 1930-årene og i midten av 1970- årene - gav solid forrentning ti år senere.
The picture is the same for most other countries.
Dette bildet er det samme også for de fleste andre land.
Let us now revert to the Norwegian economy and Norwegian economic policy.
La oss nå vende tilbake til norsk økonomi og norsk økonomisk politikk.
The revision of economic policy in March 2001 can to some extent be said to be a consequence of our oil economy.
Omleggingen av den økonomiske politikken fra mars 2001 kan sies delvis å være en konsekvens av vår oljeøkonomi.
The new guidelines have also changed the interaction between the different components of economic policy.
De nye retningslinjer har også endret samspillet i den økonomiske politikken.
Fiscal policy will now have an expansionary effect.
Finanspolitikken vil nå virke ekspansivt.
In order to prevent pressure from becoming too strong, monetary policy has to be tighter than would otherwise have been the case.
For at ikke presset skal bli for høyt, må det motvirkes av en strammere pengepolitikk enn ellers.
Monetary policy has therefore been given a clearer role in stabilising economic developments.
Pengepolitikken har dermed fått en klarere rolle i stabiliseringen av den økonomiske utviklingen.
A clear monetary policy target is a necessary complement to the fiscal guideline with a view to ensuring reasonable macroeconomic stability.
Et klart mål for pengepolitikken er altså et nødvendig tillegg til handlingsregelen for å sikre rimelig makroøkonomisk stabilitet.
Households, businesses, public entities, employees and employers can base decisions on the assumption that inflation in Norway will be 2½ per cent over time.
Husholdninger, bedrifter, offentlige virksomheter, lønnstakere og arbeidsgivere kan legge til grunn at prisstigningen i Norge over tid vil være 2,5 prosent.
The rise in labour costs is an important factor underlying Norges Bank's assessment of the inflation outlook and interest rate decisions.
Veksten i lønnskostnadene er viktig når Norges Bank vurderer utsiktene for prisveksten og setter renten.
If wage growth is too high - both in manufacturing industry and other industries - the internationally exposed sector will be affected in two ways.
For høy lønnsvekst - både i industrien og andre næringer - vil ramme det konkurranseutsatte næringslivet på to måter.
First, high wage growth will itself reduce earnings and employment.
For det første vil høy lønnsvekst i seg selv svekke inntjeningen og sysselsettingen.
Second, the interest rate will be raised.
For det andre vil renten settes opp.
This will amplify the impact of high wage growth on manufacturing industry.
Industrien vil derfor merke utslagene av for høy lønnsvekst enda sterkere enn før.
Since the new guidelines on the use of petroleum revenues were introduced in a period when the labour market was tight, the krone was expected to be strong in periods.
Siden de nye retningslinjene om økt bruk av oljepenger ble innført i en periode med stramt arbeidsmarked lå det i kortene at vi tidvis ville få en sterk krone.
The interest rate differential between Norway and trading partners has resulted in a strong krone.
Renteforskjellen mellom Norge og utlandet har gitt en sterk krone.
The slowdown in global growth has been more pronounced and spanned a longer period than we had expected.
Avmatningen i veksten internasjonalt har vært sterkere og vart lenger enn vi hadde ventet.
The Norwegian economy has also felt the effects of this.
Den har slått inn også i norsk økonomi.
Norges Bank has therefore lowered the sight deposit rate from 7 to 5.5 per cent since 11 December, most recently on 5 March.
Norges Bank har derfor redusert renten fra 7 til 5½ prosent siden 11. desember, senest 5. mars.
The interest rate differential has narrowed.
Rentedifferansen er redusert.
Monetary policy has been relaxed.
Pengepolitikken er blitt mindre stram.