natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Later Norges Bank sought to stabilise the krone’s value against other currencies, first the pound sterling and thereafter the US dollar.
Senere har Norges Bank søkt å stabilisere kronens verdi mot andre valutaer, først britiske pund deretter amerikanske dollar.
For a long period after the war, various fixed exchange rate systems were introduced under international agreements, which were subsequently abandoned in favour of a more unilateral stabilisation of the krone against various currencies.
Etter krigen ble kursverdien en lang periode fastsatt i internasjonale avtaler, som ble forlatt til fordel for en mer ensidig stabilisering av kronen mot ulike valutaer.
Since 2001, the objective of monetary policy has been low and stable inflation.
Siden 2001 har målet for pengepolitikken vært lav og stabil inflasjon.
Rather than stabilising the value of money indirectly through an exchange rate target, we now aim to attain a more direct objective which we believe monetary policy can achieve over time.
I stedet for å stabilisere pengeverdien indirekte gjennom mål for valutakursen, sikter vi altså nå direkte mot et mål som vi tror pengepolitikken over tid kan oppnå.
Chart: Monetary policy in Norway
Figur: (Tekst) Pengepolitikken i Norge
The operational target of monetary policy is annual consumer price inflation of close to 2½ per cent over time.
Det operative målet for pengepolitikken er en prisstigning som over tid er nær 2½ prosent.
In this respect, inflation targeting is flexible.
På denne måten er inflasjonsstyringen fleksibel.
The inflation target is symmetrical – it is just as important to avoid an inflation rate that is too low as an inflation rate that is too high.
Inflasjonsmålet er symmetrisk - det er like viktig å unngå for lav som for høy inflasjon.
The inflation target provides economic agents with an anchor for inflation expectations.
Inflasjonsmålet gir aktørene i det økonomiske livet et ankerfeste for forventningene om framtidig prisstigning.
Decisions concerning saving and investment can be based on the assumption that inflation in Norway will be around 2½ per cent over time.
Det gjør at de kan legge til grunn at prisstigningen i Norge over tid vil være rundt 2½ prosent når de gjør valg om blant annet sparing og investeringer.
Norges Bank’s instrument to meet the inflation target is the key policy rate, which is the interest rate on banks’ deposits in Norges Bank.
Norges Banks virkemiddel for å nå inflasjonsmålet er styringsrenten, som er renten bankene får på sine innskudd i Norges Bank.
This interest rate forms the basis for banks’ lending and deposit rates.
Denne renten danner grunnlaget for bankenes utlåns- og innskuddsrenter.
But we need a methodical apparatus to structure this knowledge.
Men vi trenger et metodisk apparat for å kunne holde orden på denne kunnskapen.
Like other central banks, Norges Bank uses economic models as an aid in monetary policy analysis.
Som andre sentralbanker, bruker Norges Bank økonomiske modeller til støtte i den pengepolitiske analysen.
Economic models can help us to interpret historical developments, make forecasts for the future and analyse the effect of the interest rate.
Økonomiske modeller kan hjelpe oss med å tolke den historiske utviklingen, lage prognoser for fremtiden og analysere rentens virkning.
For an economic model to be relevant, it must be fit for its intended purpose.
For at en økonomisk modell skal være relevant må den være tilpasset sitt formål.
A model that is to be used as an aid in making interest rate decisions requires different attributes and is based on different principles than models that for example seek to provide optimal near-term inflation and output forecasts.
En modell som skal brukes som støtte til å ta beslutninger om renten, krever andre egenskaper og er bygget på andre prinsipper enn modeller som for eksempel søker å gi best mulige prognoser for inflasjonen og produksjonen på kort sikt.
In this chart, the time axis has been divided into three: short term, medium term and long term.
I denne figuren har vi delt tidsaksen i tre; kort sikt, mellomlang sikt og lang sikt.
There are no sharp dividing lines between these horizons.
Det er ikke skarpe skiller mellom disse horisontene.
Nonetheless, the time horizon imposes various requirements on economic theory and models for our purposes.
Likevel setter tidsperspektivet ulike krav til økonomisk teori og modeller for vårt formål.
The starting-point for the analyses is important.
Startpunktet for analysene er viktig.
But the information set is uncertain.
Men informasjonsgrunnlaget er usikkert.
Statistics are published with a lag and are often revised.
Statistikk publiseres med et tidsetterslep og blir ofte revidert.
They can capture time series properties in data and correlations that in many cases will be able to produce good forecasts of developments in the months ahead.
De kan fange opp tidsserieegenskaper i data og samvariasjoner som i mange tilfeller vil kunne gi gode prognoser på utviklingen de neste månedene.
Meteorologists have observed that averaging forecasts from a large number of models generally produces more accurate forecasts.
Meteorologene har erfart at prognoser gjennomgående blir bedre ved å se på gjennomsnitt av mange prognosemodeller.
To project consumer price inflation in the coming quarters, the Bank has developed a system for averaging forecasts from about 170 different statistical models, all of which are intended to project inflation in the Norwegian economy in the very near term.
For å anslå konsumprisveksten de nærmeste kvartalene har vi derfor utviklet et system som veier sammen prognoser fra om lag 170 ulike statistiske modeller, som alle har som formål å anslå inflasjonen i norsk økonomi på helt kort sikt (3).
(3) The model weights are determined on the basis of historical accuracy and are continually adjusted so that models with better predictive power are given greater weight in the subsequent round.
Vektene justeres løpende, slik at modeller som viser seg å treffe bra, får større vekt i neste runde.
NEMO is a model for analysing fluctuations in the Norwegian economy around a long-term trend.
NEMO er en modell for å analysere svingninger i norsk økonomi rundt en langsiktig trend.
In the medium term, the economy may in periods deviate substantially from trend, referred to as cyclical fluctuations.
På mellomlang sikt kan økonomien tidvis avvike betydelig fra trenden.
When the fluctuations subside, we must assume that the economy is moving towards equilibrium.
Når svingningene ebber ut, må vi anta at økonomien beveger seg mot en likevekt.
The long-term trend is not determined by monetary policy, but by assumptions regarding technological developments and the supply of labour and capital.
Den langsiktige trenden bestemmes ikke av pengepolitikken, men av antakelser om den teknologiske utviklingen og tilgangen på arbeidskraft og kapital.
When we set the interest rate, we give weight to both the current situation and the outlook two to three years ahead.
Når vi setter renten, legger vi vekt på både nåsituasjonen og utsiktene to til tre år frem i tid.
NEMO describes how the interest rate can be set to bring the economy from its current starting-point back to the long-term equilibrium path.
NEMO beskriver hvordan renten kan settes for å bringe økonomien fra dagens utgangspunkt til den langsiktige likevekten.
Chart: (Text) Main requirements for a model for monetary policy
Figur: (Tekst) Overordnede krav til modell for pengepolitikken
As I mentioned earlier, Norges Bank operates under a formal monetary policy mandate.
Som nevnt har vi et formelt mandat for pengepolitikken.
Many economists previously held the view that unemployment could be reduced by accepting slightly higher inflation over time.
Tidligere var det en oppfatning blant mange økonomer at det var mulig å oppnå lavere arbeidsledighet ved å godta litt høyere inflasjon over tid.
It turned out that bringing rising inflation under control involved substantial real economic costs.
Å bringe en stigende inflasjon under kontroll hadde derimot store negative virkninger for aktiviteten i økonomien.
In 1979, the British statistician George Box stated: “Essentially, all models are wrong, but some are useful”.
Den britiske statistikeren George Box uttalte i 1979 at ”Essentially, all models are wrong, but some are useful”.
Models can help to identify key driving forces and ensure a valid line of reasoning and consistency over time.
Modellene kan hjelpe oss med å identifisere sentrale drivkrefter, holde orden på resonnementene og sikre konsistens over tid.
The chart shows developments in the two variables measured as deviations from long-term trend growth, in other words an “inflation gap” and an “output gap”.
Figuren viser utviklingen i de to størrelsene målt som avvik fra en langsiktig trendvekst, altså et ”inflasjonsgap” og et ”produksjonsgap” (4).
(4) When the output gap is positive, the economy is usually in an upturn, while the economy is in a downturn when the gap is negative.
Når produksjonsgapet er positivt er gjerne økonomien i en høykonjunktur, mens økonomien er i lavkonjunktur når gapet er negativt.
A pickup in GDP growth has consistently occurred 4-5 quarters before a rise in inflation.
En oppgang i BNP-veksten har gjennomgående kommet 4-5 kvartaler før en oppgang i prisstigningen.
(5) While the chart says nothing about causality, turning points in GDP growth seem to be a fairly reliable leading indicator of turning points in inflation.
(5) Figuren sier ikke noe om kausalitet, men det kan se ut til at vendepunkter i BNP-veksten er en nokså god ledende indikator for vendepunkter i prisstigningen.
Chart: Output and unemployment
Figur: Produksjon og arbeidsledighet
We have seen that when economic growth has picked up, unemployment (6) has declined one to two quarters thereafter.
Vi har sett at når veksten i økonomien har tatt seg opp, har ledigheten (6) falt et kvartal eller to etterpå.
This is a useful observation because GDP figures are published with a considerable lag and often subject to revision, while the unemployment data published at the end of each month are not revised.
Det er en nyttig observasjon fordi BNP-tallene publiseres med et betydelig tidsetterslep og ofte er utsatt for revisjoner, mens ledighetstallene som publiseres ved slutten av hver måned ikke blir revidert.
High unemployment results in low wage growth, and vice versa.
Høy arbeidsledighet fører til lav lønnsvekst, og motsatt.
The chart shows that in periods of falling unemployment, wage growth (7) moves up fairly rapidly.
Av figuren ser vi at i perioder hvor arbeidsledigheten faller, har lønnsveksten (7) nokså raskt tatt seg opp.
Not unexpectedly, there is also a close statistical relationship between wage growth and the rise in prices for domestically produced goods.
Ikke uventet er det også en nær sammenheng i data mellom lønnsvekst og prisstigning på norskproduserte varer og tjenester.
Such observations of data provide a picture of some of the interrelationships in the economy, but they say little about causality or how interest rates feed through to the economy.
Slike observasjoner av data gir et bilde av noen sammenhenger i økonomien, men sier lite om årsakssammenhengene eller hvordan renten påvirker økonomien.
Chart: The interest rate is an endogenous variable
Figur: (Tekst) Renten er en endogen størrelse
In this respect, the interest rate is an endogenous variable, that is to say it is dependent on other economic variables.
Slik sett er renten en endogen størrelse, det vil si avhengig av andre variabler i økonomien.
Let us look at two different situations.
La oss se for oss to ulike situasjoner.
In the first, there is an unexpected sharp rise in inflation.
I det ene alternativet opplever vi at prisveksten uventet stiger kraftig.
In the second, there is a sudden sharp pickup in demand for goods and services.
I det andre alternativet stiger etterspørselen etter varer og tjenester plutselig mye.
The interest rate might be raised in this case too in order to prevent inflation from rising at a later stage.
Da vil vi også kunne sette renten opp for å motvirke at inflasjonen etter hvert tiltar.
In historical data, a higher interest rate can go hand in hand with both lower growth and higher growth.
I historiske data kan høyere rente dermed gå hånd i hånd med både lavere vekst og høyere vekst i økonomien.
It is demanding to identify the effects of interest rate changes when studying historical data series.
Det er altså krevende å identifisere virkningene av renten når vi studerer historiske tallserier.
Trygve Haavelmo, Nobel Prize winner and a former professor here in the Department of Economics, called this a problem of identification.
Trygve Haavelmo, nobelprisvinner og tidligere professor her ved instituttet, kalte dette et identifikasjonsproblem.
Chart: VAR model
Figur (Tekst): VAR-modell
In order to analyse the effects of the interest rate, we need an analytical apparatus that can take into account the interdependency between the interest rate and the other variables we want to analyse.
For å analysere virkningene av renten trenger vi et analyseapparat som kan ta høyde for at det er en gjensidig avhengighet mellom renten og de andre variablene vi ønsker å analysere.
A simple approach involves using a vector autoregressive (VAR) model.
En enkel tilnærming til dette er å bruke en VAR-modell (vektor-autoregressiv modell).
You may come across this type of model in your statistics and economics courses.
Den type modeller vil dere kunne møte i statistikk- og økonomikursene i løpet av studiet.
The VAR model I am going to present here includes mainland GDP, the interest rate, the krone exchange rate and inflation (8) .
VAR-modellen jeg skal presentere her, tar utgangspunkt i BNP for Fastlands-Norge, renten, kronekursen og inflasjonen (8).
The system of equations is estimated on historical data.
Systemet av likninger estimeres på historiske data.
To estimate the model, the relationship between some of the variables is predetermined in line with economic theory.
Når modellen estimeres, fastsettes sammenhengen mellom noen av variablene på forhånd, i tråd med økonomisk teori.
For example, assumptions can be made concerning the sequence in which the different variables will affect one another.
En kan for eksempel gjøre antakelser om i hvilken rekkefølge de ulike variablene vil påvirke hverandre.
The effect of such a rise in the interest rate will depend on the variables included in the model, the model’s structure and estimation period.
Virkningen av en slik renteøkning vil avhenge av hvilke variable som er i modellen, modellens struktur og tidsperioden den er estimert på.
On the one hand, the result can be more robust if we use a long time-series in the estimation.
På den ene siden kan resultatene bli mer robuste om vi bruker en lang tidsserie i estimeringen.
On the other hand, historical changes in monetary policy regimes can influence the results.
På den andre siden kan historiske omlegginger i pengepolitikken påvirke resultatene.
It may therefore be of greater interest to confine the estimation period to, for instance, the period of inflation targeting – the past ten years.
Slik sett kan det være mer interessant å avgrense estimeringshorisonten, for eksempel til perioden med inflasjonsstyring – de siste ti årene.
Chart: Effect of a monetary policy shock in VAR models
Figur: Virkning av et pengepolitisk sjokk i VAR-modeller
The chart shows the effect of an interest rate increase on output and inflation over time in 11 VAR models.
Figuren viser virkningen av en renteøkning på produksjonen og inflasjonen over tid i 11 VAR-modeller.
These models only differ in that they are estimated on data from slightly different time periods.
Disse modellene skiller seg bare fra hverandre ved at de er estimert på data fra litt forskjellige tidsperioder.
In each estimation we use data up to the present, but start the estimation at different points in time between 1986 and 1996.
Vi bruker i hver beregning data opp til i dag, men starter estimeringen på ulike tidspunkter mellom 1986 og 1996.
In the analysis, the interest rate is raised by 1 percentage point, that is, an interest rate shock is applied.
I analysen settes renten opp med ett prosentpoeng, det vil si modellen påføres et rentesjokk.
Thereafter the model takes over and the interest rate gradually falls back, in line with the model’s estimated reaction pattern.
Deretter overtar modellen, og renten beveger seg gradvis ned igjen i tråd med modellens estimerte reaksjonsmønster.
In the course of a couple of years, the interest rate has returned to its starting point.
I løpet av et par år er renten tilbake på utgangspunktet (9).
(9) As the chart shows, the degree of spread in the results is considerable.
Som figuren viser, er det stor spredning i resultatene.
If we were to draw a fan chart, or confidence intervals, around each model, it would become clear that the uncertainty is even greater than the spread alone indicates.
Skulle vi laget et usikkerhetsbånd, eller konfidensintervall, rundt hver modell, ville det blitt tydelig at usikkerheten er enda større enn spredningen alene viser.
The results must therefore be interpreted with caution.
Resultatene må derfor tolkes med forsiktighet.
As the interest rate returns to normal, GDP growth and inflation will pick up again.
Etter hvert som rentenivået normaliseres, vil veksten i BNP og inflasjonen ta seg opp igjen.
Chart: NEMO (Norwegian Economy Model)
Figur:(Tekst) NEMO (Norwegian Economy Model)
NEMO is a dynamic stochastic general equilibrium (DSGE) model, and has many features that are similar to corresponding models in other central banks.
NEMO er en såkalt dynamisk stokastisk generell likevektsmodell (DSGE-modell), og har mange fellestrekk med tilsvarende modeller i andre sentralbanker.
There are three economic agents: households, firms and a central bank.
Det er tre aktører i økonomien, husholdninger, bedrifter og en sentralbank.
Households demand goods and supply labour.
Husholdninger etterspør varer og tilbyr arbeidskraft.
They assess how much to spend relative to saving and how much they should work subject to their budget constraints.
De vurderer hvor mye de skal konsumere i forhold til å spare og hvor mye de skal arbeide, innenfor det budsjettet de rår over.
Firms decide how much to produce and set prices to maximise their profits, given expected prices for the input factors labour and capital.
Bedriftene bestemmer hvor mye de skal produsere og setter priser på en slik måte at de maksimerer profitten, gitt forventet prisutvikling på innsatsfaktorene arbeid og kapital.
These are key mechanisms in microeconomic theory.
Dette er sentrale mekanismer i den mikroøkonomiske teorien.
As prices and wages respond with some lag, monetary policy can, however, influence demand, output and employment in the short and medium term.
Ettersom priser og lønninger tilpasser seg med en viss treghet, kan imidlertid pengepolitikken påvirke etterspørsel, produksjon og sysselsetting på kort og mellomlang sikt.
In the light of these mechanisms, NEMO can be called a New Keynesian model, with Keynesian properties in the short and medium term and classical properties in the long term.
Disse mekanismene gjør NEMO til en såkalt nykeynesiansk modell, med keynesianske egenskaper på kort og mellomlang sikt og klassiske egenskaper på lang sikt.
You will learn more about this type of model in your macroeconomics courses and the method for estimating such models in econometrics, although perhaps not until you reach Master’s level.
I makroøkonomikursene vil dere lære mer om denne type modeller og i økonometrifaget, kanskje først på masternivå, vil dere lære metodikk for å estimere slike modeller.
Before I show you how the interest rate works in NEMO and compare the results with the VAR model, I would like to show you how monetary policy is modelled in a model such as NEMO.
Før jeg viser hvordan renten virker i NEMO, og sammenligner resultatene med VAR-modellen, vil jeg vise dere hvordan pengepolitikken er modellert i en modell som NEMO.
In the model, the central bank’s objective is to steer inflation.
I modellen har sentralbanken som mål å styre inflasjonen.
The interest rate is set to stabilise inflation at 2.5 per cent somewhat further ahead and weight is also given to stabilising developments in output.
Renten settes slik at inflasjonen stabiliseres på 2,5 prosent litt frem i tid, og det legges også vekt på å stabilisere utviklingen i produksjonen.
In some cases, a change in the interest rate will enable both objectives to be met at the same time.
En renteendring vil i noen tilfeller bidra til at begge målene kan oppfylles samtidig.
But situations can also arise where an interest rate change cannot bring inflation back to target without output moving in the wrong direction.
Men det kan også være situasjoner der en renteendring ikke kan bringe inflasjonen mot målet uten at produksjonen beveger seg i feil retning.
Then, a trade-off must be made between the objectives and attaining them will take longer.
Da må det foretas en avveiing mellom målene, og det vil ta lenger tid før de nås.
The central bank’s objective is formalised through a loss function.
Sentralbankens målsetning er formalisert gjennom en såkalt tapsfunksjon.
The loss function can, somewhat simplified, be illustrated as follows:
Tapsfunksjonen kan, noe forenklet, illustreres ved følgende:
Chart: Modelling monetary policy
Figur: (Tekst) Modellering av pengepolitikken
L = (π – π*)2 + λx2
L = (π – π*)2 + λx2
In the equation, π denotes inflation, π * the inflation target and x is the output gap.
I likningen angir π inflasjonen, π * inflasjonsmålet og x produksjonsgapet.
The loss function includes deviations of output from potential output and deviations of inflation from the inflation target.
I tapsfunksjonen inngår altså avvik i produksjonen fra produksjonspotensialet og avvik i inflasjonen fra inflasjonsmålet.
The deviations enter the loss function quadratically, that is the central bank’s “loss” – or disadvantage – increases with large deviations from the targets either way.
Avvikene inngår kvadratisk, det vil si at sentralbankens ”tap” – eller ulempe – øker med store avvik fra målene, den ene eller den andre veien.
The trade off between stabilising inflation close to target and avoiding fluctuations in output and employment is expressed by the parameter λ.
Avveiingen mellom å stabilisere inflasjonen nær inflasjonsmålet og unngå svingninger i produksjonen og sysselsetting kommer til uttrykk i parameteren lambda.
The lower λ is, the greater the weight given by the central bank to stabilising inflation.
Jo lavere lambda er, desto større vekt legger sentralbanken på å stabilisere inflasjonen.
If λ is equal to zero, all other considerations are set aside, while λ greater than zero is the expression of a system of flexible inflation targeting.
Er lambda lik null, legges alle andre hensyn til side, mens lambda større enn null uttrykker et system med fleksibel inflasjonsstyring.
In NEMO, the interest rate is set with a view to minimising the overall “loss” as expressed in such a loss function.
I NEMO settes renten med sikte på å minimere det samlede ”tapet”, som uttrykt i en slik tapsfunksjon.
Consideration is then given to the effect of the interest rate it on inflation and output and their interaction.
Det tas da hensyn til hvordan renten it virker på inflasjonen og produksjonen, og hvordan disse gjensidig påvirker hverandre.
The chart is a simplified illustration of the model.
Figuren viser på en forenklet måte hvordan modellen ser ut.
The economic relationships are illustrated here by a simple New Keynesian model, which you will become more familiar with in the course of your studies (10) .
Sammenhengene i økonomien er her illustrert ved en enkel nykeynesiansk modell, som dere nok vil stifte nærmere bekjentskap med i studiene (10).
Chart: Effect of a monetary policy shock in the VAR models and in NEMO
Figur: Virkning av et pengepolitisk sjokk i VAR-modellene og i NEMO
NEMO is an empirical model, that is to say it is estimated on Norwegian data.
NEMO er empirisk basert, det vil si estimert på data for norsk økonomi.