natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tonnes of ice are used on an annual basis to chill fish and keep it fresh during transport and storage until it reaches the consumer.
Tonnevis av is brukes hvert år på å kjøle ned og holde fersk fisk kald under transport og lagring frem til forbrukeren.
Should we transport ice cubes?
Bør vi transportere isbiter?
The ice is there for obvious reasons.
Isen er der av opplagte grunner.
In an unbroken and good cooling chain, which one should be able to demand of transporters in 2013, there will be minimal melting of the remainder of the ice.
I en ubrutt og god kjølekjede, som man bør kunne kreve av transportører i 2013, vil det være minimal nedsmelting av resten av isen.
In other words, the customer receives 3–4 kg of ice per box of fish, which indicates that the transport and distribution has been in accordance with the regulatory requirements.
Det vil si at kunden ofte mottar 3–4 kg is per kasse fisk, noe som indikerer at transporten og distribusjonen har vært i henhold til forskriftskrav.
Super chilling
Superkjøling
Since the 1990s the food research institute Nofima has been working on alternative methods for transportation of fish, in which ice is not used and the chilling and packaging of the fish has been studied.
Matforskningsinstituttet Nofima har siden 90-tallet jobbet med alternative metoder for transport av fisk, der is ikke benyttes og der nedkjøling og emballering av fisken er blitt undersøkt.
The best method is to store the cold in the fish by reducing the temperature down to the equalisation temperature of the fish, typically -1 to -2 °C.
Den beste måten er å magasinere kulden i fisken ved å senke temperaturen ned mot utjevningstemperaturen til fisken, typisk -1 til -2 °C.
This method is called super chilling or deep chilling.
Denne metoden kalles superkjøling eller dypkjøling.
Super chilling is the easiest way of increasing the primary quality period of the fish and may be combined with packaging in a protected environment of carbon dioxide and nitrogen, during both distribution and in consumer packaging.
Superkjøling er den enkleste måten å øke fiskens primærkvalitetsperiode og kan kombineres med emballering i en beskyttende atmosfære av karbondioksid og nitrogen både i distribusjon og i forbrukerpakninger.
This enables high quality to be maintained for several weeks in a cooling chain that is in accordance with the regulations (0 to +2 °C).
Da kan høy kvalitet beholdes i flere uker i en forskriftsmessig kjølekjede (0 til +2 °C).
Financial and environmental gains
Økonomisk og miljømessig gevinst
There are many solutions for super chilling fish, including the use of air or cryogenic mediums, contact and air blast freezers, super-chilled brine and dry ice.
Det er mange løsninger for å få fisk superkjølt.
The most rapid we have tried is air impingement, in which a processing time of up to a minute provides good results and an equalisation temperature in salmon of around -1 °C after 45–60 minutes.
Den raskeste vi har prøvd er luftimpulsfryser (air impingement), hvor en oppholdstid ned mot ett minutt gir gode resultater og en utjevningstemperatur på laks på rundt -1 °C etter 45–60 minutter.
This combined with a simpler distribution packaging, e.g. corrugated fibreboard (which costs half the price of traditional fish boxes and which may be used when melt water is no longer a problem), means that investing in super chilling technology can be worth its while within a short space of time.
Dette kombinert med en enklere distribusjonsemballasje f.eks. bølgepapp (som koster halvparten av tradisjonelle fiskekasser og som kan brukes da smeltevann ikke lengere er noe problem), kan en investering i superkjøl betale seg selv i løpet av kort tid.
6.
Prosessteknologi
February 2013 Morten Sivertsvik and Bjørn Tore Rotabakk
30. januar 2013 Morten Sivertsvik og Bjørn Tore Rotabakk
Jan Thomas Rosnes
Jan Thomas Rosnes
Senior Scientist Phone: +47 901 72 816 thomas.rosnes@nofima.no
Seniorforsker Tlf.: +47 901 72 816 thomas.rosnes@nofima.no
In recent years a host of dishes known as ready-to-eat (RTE) products have been developed.
Det har i de senere årene utviklet en rekke matretter som går under navnet spiseferdige produkter.
This means that these products do not necessarily require an extra heating process before they are eaten so it is particularly important that they do not contain pathogenic bacteria.
Det betyr at de ikke nødvendigvis trenger en ekstra oppvarming før de spises og da er det spesielt viktig at de ikke inneholder sykdomsfremkallende bakterier.
In order to ensure that the food products are safe from a health perspective before they are dispatched to the market, they must undergo a documented heat treatment.
For å sikre at matvarene er helsemessig sikre før de blir sendt ut i markedet må de ha en dokumentert varmebehandling.
There are many such treatments and this may for instance be microwave heating or grilling or frying processes that involve several steps.
Det er mange slike behandlinger og det kan f.eks. være mikrobølgeoppvarming eller steke-prosesser som går over flere trinn.
The treatments can provide uneven heating in some products and the production lines must be adjusted to ensure optimal quality and to safeguard that the bacteria are killed.
Behandlingene kan gi ujevn oppvarming i enkeltprodukter og produksjonslinjene må stilles inn slik at det blir en optimal kvalitet og samtidig et sikkert drap av bakterier.
Secure killing of Listeria
Sikkert Listeriadrap
In order to document that the products have received adequate heat treatment and are therefore safe for the consumer, Research Fellow Sonja Grönqvist has worked on two methods of how the pathogenic bacteria Listeria monocytogenes in food may be killed.
For å kunne dokumentere at produktene har fått tilstrekkelig varmebehandling og dermed er trygge for forbrukeren, har stipendiat Sonja Grönqvist arbeidet med to metoder om hvordan den sykdomsfremkallende bakterien Listeria monocytogenes drepes i matvarer.
In one part of the project, Listeria is encapsulated in porous alginate beads (gelatinous beads), which may simulate the structure of the food during heat treatment.
I den ene delen av arbeidet er Listeria støpt inn i porøse alginatkuler (geléaktige kuler) som kan simulere matvarens struktur under varmebehandling.
The other part of the project utilizes an enzyme that has the same rate of degradation in heat processes as Listeria, and is referred to as a time temperature integrator (TTI).
I den andre delen er det benyttet et enzym som har samme nedbrytningshastighet som Listeria i varmeprosesser, og da kalles det en tid-temperatur integrator (TTI).
It is easier to use a harmless enzyme when conducting research in real production lines, as this avoids contamination of the processing equipment and foods.
Det er enklere å bruke et ufarlig enzym når en skal gjøre forsøk i reelle produksjonslinjer, da unngår en smitte til produksjonsutstyr og matvarer.
This method was tested in full-scale production of grilled fish cakes, and showed that this type of TTI was simple to use and is useful in documenting that secure targets are achieved for heat treatment in complicated heat processes.
Denne metoden ble til slutt utprøvd i fullskala produksjon av stekte fiskekaker, og viste at denne type TTI var enkel å bruke og nyttig for å dokumentere at en oppnår sikre mål for varmebehandlingen i kompliserte varmeprosesser.
Research Fellow Sonja Grönqvist is presenting her thesis for the degree of Licentiate of engineering on this topic on Friday January 17 at Chalmers University of Technology, where she has also taken part of the programme.
Stipendiat Sonja Grönqvist forsvarer sin Licenciatgrad på dette området fredag 18. januar ved Chalmers Tekniske Høgskole hvor hun også har tatt deler av utdannelsen.
The title of her thesis is “Validation of mild cooking processes with target of Listeria monocytogenes inactivation to ensure food safety”.
Tittelen på avhandlingen er «Validation of mild cooking processes with target of Listeria monocytogenes inactivation to ensure food safety».
External supervision has been provided through the Swedish Institute for Food and Biotechnology (SIK) in Gothenburg, while the practical work has been implemented at Nofima in Stavanger.
Ekstern veiledning er gitt gjennom SIK (Institutet för Livsmedel & Bioteknik AB) i Gøteborg og det praktiske arbeidet er gjennomført ved Nofima i Stavanger.
A new article published in Animal Feed Science and Technology shows how fishmeal physical and chemical properties influence both the production of fish feed and the physical feed quality.
En ny artikkel publisert i Animal Feed Science and Tecnology viser hvordan fysiske og kjemiske egenskaper i fiskemelet påvirker både fiskefôr-produksjonen og den fysiske kvaliteten på fôret.
High physical feed quality is one of the salmon farmers’ most important criteria.
God fysisk kvalitet på fôret er ett av de viktigste kriteriene for lakseoppdrettere.
This new knowledge can help the feed producers to better control their production process and to improve the quality of the feed.
Denne nye kunnskapen kan hjelpe fôrprodusentene til å bedre kontrollen over produksjonen og kvaliteten på det ferdige fôret.
Fishmeal is purchased based on a limited number of specifications.
Fiskemel kjøpes inn basert på et begrenset antall spesifikasjoner.
Nofima has now demonstrated that these specifications are inadequate in order to predict the physical quality of the fish feed.
Nofima har nå vist at disse spesifikasjonene ikke er tilstrekkelig for å forutsi den fysiske kvaliteten på fiskefôret.
This new knowledge may also be applied to plant and other animal-based feed raw materials.
Den nye kunnskapen kan også anvendes inn mot vegetabilske og andre animalske fôrråvarer.
Extrusion technology and bread baking
Ekstruderingsteknologi og brødbaking
Salmon feed is currently produced by extrusion technology – a rapid kneading and cooking process at high temperature, which may be compared with preparing dough in your kitchen to bake bread.
Fôr til laks produseres i dag ved bruk av såkalt ekstruderingsteknologi – en rask elte og kokeprosess ved høy temperatur, litt som når man lager deig til brødbakst på kjøkkenet hjemme.
This process results in a series of physical and chemical changes in the feed raw materials.
Denne prosessen medfører en rekke fysiske og kjemiske endringer i fôrråvarene.
The quality of the fish feed may be controlled and improved by adding starch and other binding agents, but the proteins in the fishmeal will also contribute to the physical quality of the feed.
Kvaliteten på fiskefôret kan styres og forbedres ved tilsetning av stivelse og andre bindemidler, men proteinene i fiskemelet vil også bidra til fôrets fysiske kvalitet.
Major stress on feed
Høy belastning på fôret
The physical quality of fish feed has become more important in recent years because the feeding system blows the feed through long pipes from storage bins to the fish cages.
Den fysiske kvaliteten på fiskefôr har de siste årene blitt viktigere på grunn av utfôrings-system der fôret blåses gjennom lange rør frem til fiskemæren.
This exposes the feed to mechanical stress and may lead to crushing.
Dette utsetter fôret for mekaniske belastninger som kan føre til knusing.
Crushing of the feed pellets is a problem since the fish cannot eat small particles or dust, and the dust clogs up the feeding system.
Knusing av fôrpellet er et problem siden fisken ikke kan spise små partikler eller støv, og støv tetter også til utfôrings-systemet.
“During this project we have documented for the first time that variation in the physical and chemical properties of fishmeal influences both the extrusion process and the physical quality of the feed,” says Project Manager and Nofima Senior Scientist Tor Andreas Samuelsen.
–Vi har i dette prosjektet dokumentert for første gang at variasjonen i fiskemelets fysiske og kjemiske egenskaper påvirker både ekstruderinsprosessen og den fysiske kvaliteten på fôret, forteller prosjektleder og seniorforsker ved Nofima Tor Andreas Samuelsen.
Facts
Fakta om levendelagring
Capture-based aquaculture involves catching wild animals and then keeping them alive or feeding them until they are harvested.
Levendelagring, også kalt fangstbasert akvakultur, handler om å hente inn levende dyr fra naturen, og deretter lagre dem eller fôre dem frem til de slaktes.
The aim is to increase the biomass, enhance the raw material quality and the opportunity to perform strategically in relation to the market by being able to determine when the fish are harvested and sold.
Målsettingen er å øke biomassen, forbedre råstoffkvaliteten og muligheten til å opptre strategisk i forhold til markedene ved selv å bestemme når fisken skal slaktes og selges.
For instance, the cod fishery is characterized by a short and hectic season.
For eksempel er torskefisket preget av en kort og hektisk sesong.
If wild cod is caught and kept alive in the cage, it is possible to ensure a supply of fresh cod to the markets year-round and not only during the short fishing season.
Dersom man fanger torsken og holder den i live, kan man sørge for at det er fersk torsk tilgjengelig på markedene gjennom hele året, og ikke bare i den korte fangstsesongen.
The book is based on decades of research and outlines the equipment and procedures required to succeed with this new form of capture.
Boka er basert på mange tiår med forskning og forteller hva som kreves av utstyr og prosedyrer for å kunne lykkes med denne nye fangstformen.
It provides good advice on topics including the most gentle capture methods for cod, how to keep the fish alive, design of fishing boats, transfer to sea cages and feed enhancement.
Den gir gode råd om alt fra hvordan man mest skånsomt fanger torsken, hvordan man holder den i live, utforming av fiskebåter, overføring til merd og eventuell oppfôring.
The handbook is written by scientists Kjell Midling at the food research institute Nofima in Tromsø and Bjørnar Isaksen at the Institute of Marine Research in Bergen.
Håndboka er skrevet av forskerne Kjell Midling ved matforskningsinstituttet Nofima i Tromsø og Bjørnar Isaksen ved Havforskningsinstituttet i Bergen.
“Besides research-based knowledge, much of what we know about capture-based aquaculture is based on trial and error.
– I tillegg til forskning er svært mye av kunnskapen om levendelagring basert på prøving og feiling.
When new vessels have expressed their interest in this fishery, inexperienced fishermen (and) have started without any form of training and unfortunately the same mistakes make been repeated far too often.
Når nye fartøy har meldt sin interesse for dette fiskeriet, har uerfarne fiskere ofte startet uten noen form for opplæring, og samme feil har dessverre altfor ofte blitt gjentatt.
The objective of this book is to raise the interest in this new form of fishing that provides the highest quality of cod in the world,” say the two authors, Kjell Midling and Bjørnar Isaksen.
Målet med boka er å øke interessen for det som gir verdens beste kvalitet på torsk, sier de to forfatterne Kjell Midling og Bjørnar Isaksen.
The new handbook is financed by the Norwegian Seafood Research Fund (FHF).
Den nye håndboka er finansiert av Fiskeri- og havbruksnæringens forskningsfond (FHF).
It is available in PDF format and may be downloaded free of charge here (in Norwegian language only).
Den er tilgjengelig i PDF-versjon og kan lastes ned gratis her.
Capture-based aquaculture
Fangstbasert akvakultur Næring og bedrift
21.
levendelagring
January 2013 Wilhelm Andreas Solheim
21. januar 2013 Wilhelm Andreas Solheim
As the demand for experiencing pristine nature, outdoor activities, traditional lifestyles and peace and tranquillity increases in tourism markets, rural areas have a potential for developing nature-based tourism.
Med en økende interesse for å oppleve uberørt natur, utendørsaktiviteter, tradisjonelle levemåter samt fred og ro har distriktene et potensial for å utvikle naturbasert reiseliv.
However, given their remote location far from central tourists markets and a shortage of capital and labour, these areas are also experiencing major challenges in tourism development.
Men med en perifer beliggenhet langt fra turistene, samt knapphet på kapital og arbeidskraft, opplever disse områdene også store utfordringer.
“The combination of distance to central tourist markets and a scarcity of tourism-related resources in rural areas imply that a priority should be given to places with the greatest potential for tourism development,” says the Nofima scientist.
– Kombinasjonen av avstand til sentrale turistmarkeder og knapphet på reiselivsrelevante ressurser i utkantene tilsier at de områdene med størst potensial for reiselivsutvikling bør prioriteres.
“This requires that the allocation of financial resources, for instance by public authorities, is based on a review of the potential that various areas have for tourism development.”
Dette fordrer at en tildeling av økonomiske ressurser, eksempelvis fra det offentlige, baseres på en gjennomgang av ulike områders potensial for reiselivsutvikling, sier Nofima-forskeren.
In a chapter in the new book Turisme i distriktene (Tourism in Rural Areas), Borch applies winter tourism in Troms county as an example.
I et kapittel i boka «Turisme i distriktene» trekker hun frem vinterturisme i Troms fylke som et eksempel.
“Today’s tourists have many and strict demands for their holidays.
– Dagens turister stiller mange og høye krav.
They do not want to spend much time taking part in activities once they have reached their base destination, they want high quality food and accommodation and they want to be able to choose between many different nature-based activities.
De vil ikke reise langt når de først er kommet frem, de vil ha høy kvalitet både på overnatting og mat, og de vil kunne velge blant mange forskjellige naturbaserte aktiviteter.
This can explain the success of the Tromsø region in winter tourism development,” says Borch.
Dette kan forklare Tromsø-regionens suksess i satsingen på vinterturisme, sier Borch.
The book Turisme i distriktene is published by Tapir Akademisk Forlag.
Boken «Turisme i distriktene» er utgitt på Tapir akademisk forlag.
The editors are Magnar Forbord, Gunn-Turid Kvam and Martin Rønningen.
Redaktører er Magnar Forbord, Gunn-Turid Kvam og Martin Rønningen.
This is one of the findings of a report produced by Nofima on commission from the Troms County Council.
Dette kommer fram i en rapport Nofima har laget på oppdrag av Troms fylkeskommune.
The visible part is the production of food.
Den synlige delen er produksjonen av mat.
On an annual basis a medium-sized marine fish farm in Troms produces just as much “meat” as the entire agriculture industry in Troms and Finnmark combined – around 5000 tonnes.
Et middels stort oppdrettsanlegg i Troms produserer årlig like mye «kjøtt» som landbruksnæringen i Troms og Finnmark gjør til sammen – vel 5000 tonn.
The aquaculture industry in Troms accounts for a total of 635 man-labour years, comprising production of juveniles, fish for consumption, in processing plants and well boat transport.
I Troms finner vi til sammen 635 årsverk i havbruksnæringen, i produksjon av settefisk, matfisk, i slakterier og i egen brønnbåttransport.
Many others being employed
Mange andre sysselsettes
The less visible part is all the activity that takes place among the industry’s many suppliers.
Den litt mindre synlige delen er all den aktivitet som foregår hos næringens mange leverandører.
Several of the tasks that used to be performed by the fish farmers are now carried out by specialist suppliers, including maintaining the net cages, mooring, installation of the fish farms, diving services etc.
Flere av de oppgavene som røkterne tidligere utførte, gjøres i dag av spesialiserte leverandører, som for eksempel notbehandling, fortøyning, utlegging av anlegg, dykkertjenester med mer.
Feed and smolt are both delivered by boat directly to the fish farm and the harvested fish is collected at the fish farms.
Både fór- og smoltleveranser skjer med båt direkte til anlegg og flåte, og slaktefisk hentes ved anleggene.
This means that more of the employment is being transferred from the primary value chain to the suppliers.
Dette gjør at mer av sysselsettingen flyttes ut av den primære verdikjeden og til leverandører.
In addition, new specialist services are springing up, including in relation to fish health, monitoring, reporting, environmental analyses, certification and site classification.
I tillegg vokser det frem nye spesialiserte tjenester knyttet til fiskehelse, overvåking, rapportering, miljøundersøkelser, sertifisering, lokalitetsklassifisering osv.
Prefer to buy locally
Vil gjerne handle lokalt
The analysis shows that aquaculture firms operating in Troms County spend more than NOK 3 billion per annum on goods and services, of which NOK 2.5 billion is from suppliers in Northern Norway.
Oppdretterne i Troms kjøper varer og tjenester for rundt tre milliarder kroner, hvorav 2,5 milliarder handles i Nord-Norge.
“The aquaculture firms attach importance to purchasing locally, providing they find competent actors,” conclude the three scientists involved in the project; Audun Iversen, Otto Andreassen and Roy Robertsen.
– Oppdretterne legger vekt på å handle lokalt så lenge de finner kompetente aktører, konkluderer de tre forskerne i prosjektet; Audun Iversen, Otto Andreassen og Roy Robertsen.
In correlation with increased levels of industrialisation and professionalization in all links of the chain, we also see that many of the wider economic benefits are concentrated in certain municipalities with strong business environments.
I takt med økt industrialisering og profesjonalisering i alle ledd, ser vi også at mye av ringvirkningene blir konsentrert om enkelte kommuner med sterke næringsmiljøer.
Many of the suppliers arise from similar activity, such as producers of equipment for the fisheries industry also focusing on aquaculture or the shipbuilding industry viewing aquaculture as a new market.
Mange av leverandørene springer ut av lignende virksomhet, for eksempel gjennom at utstyrsprodusenter til fiskerinæringen også retter seg mot oppdrett, eller at verftsindustri finner oppdrett som et nytt marked.
Aquaculture is now the largest private sector industry for some small municipalities in Troms, accounting for more than 10 % of the total employment.
For enkelte små kommuner i Troms er havbruk den største privateide næringen, med over 10 % av sysselsettingen.
Another interesting point is that we are finding high levels of aquaculture-related employment in municipalities with little or no aquaculture production.
Et annet interessant poeng er at vi finner mye havbruksrelatert sysselsetting også i kommuner hvor man har liten eller ingen oppdrettsproduksjon.
We found several examples of this in Troms County.
I Troms fant vi flere eksempler på dette.
Balsfjord, for instance, has no fish farms but many people are employed in the production of fish feed and fish boxes, while Nordreisa has few aquaculture production sites but significant employment in the transport of fish feed.
Balsfjord har ingen lokaliteter, men mange ansatte i produksjon av fiskefór og kasser; i Nordreisa har man få havbrukslokaliteter, men stor sysselsetting i transport av fiskefór.
The industry in Troms has major development potential, with respect to both aquaculture production and the supply industry.
Næringen i Troms har stort potensiale for videre utvikling, både for oppdrettsproduksjon og leverandørindustri.
One of the main purposes of the project is to map and analyse decision-making processes connected to the planning and allocation of areas for aquaculture.
Et hovedmål med studien er å kartlegge og analysere beslutningsprosesser knyttet til planlegging og tildeling av areal til havbruk.
The aquaculture industry is an important industry with major development potential, but access to sufficient suitable area in the coastal zone is a critical requirement in order to realize the industry’s value creation potential.
Havbruksnæringen er ei viktig næring med stort utviklingspotensial, men tilgang til tilstrekkelig og velegnet areal i kystsonen er en kritisk forutsetning for å realisere næringens verdiskapingspotensial.