natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Nevertheless, since omega-3 is scarce in the market, it is preferable not to use more in feed than is necessary.
Likevel, siden omega-3 er mangelvare i markedet, er det heller ikke ønskelig å bruke mer i fôret enn nødvendig.
In general, the authorities, researchers and breeders agree on this.
Det er myndigheter, forskere og oppdrettere stort sett enige om.
This is a topic that is the subject of much research.
Dette er et tema som er gjenstand for mye forskning.
The results of this study are now presented in a new report.
Resultatene fra dette studiet presenteres nå i en ny rapport.
‒ There is a lot that has to be in place before we can say for certain how little omega-3 is safe for commercial production of farmed salmon, says Bente Ruyter, senior scientist at Nofima.
‒ Det er mye som skal på plass før vi kan si noe sikkert om hvor lite omega-3 som er trygt i kommersiell produksjon av oppdrettslaks, sier Bente Ruyter, seniorforsker i Nofima.
What scientists do know is that there must be more than 1 per cent marine omega-3 in feed under ideal farming conditions.
Det forskerne vet er at det må være mer enn 1 prosent marint omega-3 i fôret under ideelle oppdrettsbetingelser.
In land-based tanks with seawater, long-term experiments show that it is safe for the salmon to have over 1 per cent marine omega-3 in the feed, while the situation is less clear when it comes to salmon in cages at sea.
I kar med sjøvann på land viser langtidsforsøk at det er trygt for laksen å ha over 1 prosent marint omega-3 i fôret, mens situasjonen er mer uklar for laks i merder i sjø.
So far, long-term tests in cages at sea show that 1.6 per cent omega-3 or more does not result in any growth reduction or survival.
Så langt viser langtidsforsøk i merder i sjø at 1,6 prosent omega-3 og over, ikke gir redusert vekst og overlevelse.
‒ In the sea, there are varying environmental conditions that allow several factors that have an impact on the salmon’s need for marine omega-3.
‒ I sjø er det varierende miljøforhold som gjør at flere faktorer spiller inn på laksens behov for marint omega-3.
That means that even if one level can be sufficient for the fish under good farming conditions, the fish may need more omega-3 under demanding environmental conditions, says Ruyter.
Det betyr at selv om ett nivå kan være godt nok for fisken under gode oppdrettsbetingelser, kan den trenge mer omega-3 under krevende miljøforhold, sier Ruyter.
The content in today’s commercial feeds varies, but all have well over 1 per cent.
Innholdet i dagens kommersielle fôr varierer, men alle ligger høyt over 1 prosent.
Nofima and NIFES have completed a number of tests on salmon at sea where they have tested various levels and studied the consequences of too little omega-3.
Nofima og NIFES har gjennomført flere forsøk med laks i sjø der de har testet ulike nivå og sett konsekvensene av for lite omega-3.
It would appear that the consequences of a lack of omega-3 are that the salmon are less robust and more prone to developing viral diseases.
Konsekvensene av for lite omega-3, ser ut til å være at laksen er mindre robust og mer utsatt for å utvikle virussykdommer.
The scientists also know that the composition of the fat in the diet affects how the fat is distributed in the salmon’s body, and that it can affect the course of the disease during viral infections.
De vet også at sammensetningen av fettet i fôret påvirker hvordan fettet fordeles i kroppen til laksen, og det kan påvirke sykdomsforløpet under virusinfeksjoner.
The ultimate consequence of these effects is that the salmon’s overall health deteriorates and fewer fish survive life in farming.
Den ultimate konsekvensen av disse effektene, er at laksens generelle helse svekkes og færre fisk overlever livet i oppdrett.
Scientists know a great deal about the risk relating to giving salmon too little omega-3.
Forskerne vet altså en hel del om risikoen ved å gi laksen for lite omega-3.
But how the salmon absorbs, converts and stores omega-3 depends on the biology and the environment in which it lives.
Men hvordan laksen tar opp, omsetter og lagrer omega-3 avhenger av biologien og miljøet den lever i.
This varies, and it is therefore difficult to set a universal need.
Det er variabelt, og derfor er det vanskelig å fastsette et universelt behov.
Farmed salmon needs enough marine omega-3 in order to be healthy in a normal farming environment, with the challenges this implies.
Oppdrettslaksen trenger nok marint omega-3 for å opprettholde god helse i et vanlig oppdrettsmiljø med de utfordringer det innebærer.
Photo: Terje Aamodt©Nofima.
Foto: Terje Aamodt©Nofima.
We need a better understanding of interaction
Trenger mer kunnskap om samspill
In parallel with this work, an intense hunt is going on for additional sources of marine omega-3 that can supply the world with this essential nutrient.
Parallelt med dette arbeidet foregår en intens jakt på flere kilder til marint omega-3 som kan forsyne verden med dette viktige næringsstoffet.
Yeasts, algae and breeding of salmon’s own ability to convert fatty acids from plants to marine omega-3 can help to supply our food basket with more omega-3 in the future.
Gjærsopp, alger og avl på laksens egen evne til å omdanne fettsyrer fra planter til marint omega-3, kan bidra til å forsyne fremtidens matfat med mer omega-3.
Among the things that scientists need to know more about is the course of viral diseases when there is little omega-3 in the feed.
Noe av det forskerne trenger mer kunnskap om, er forløpet til virussykdommer når det er lite omega-3 i fôret.
They need to know more about how the interaction between low omega-3 and fat in the liver affects the immune system.
De trenger å vite mer om hvordan samspillet mellom lite omega-3 og fett i lever påvirker immunforsvaret.
There is a clear need for better understanding of the mechanisms of uptake, conversion and storage of the antioxidant astaxanthin, which gives colour to the fillet, and a better understanding of the interaction between environment, stress and feed.
Det er et klart behov for dypere kunnskap om mekanismene for opptak, omsetning og lagring av antioksidanten astaxanthin, som gir farge til fileten, og for kunnskap om samspillet mellom miljø, stress og fôr.
And the scientists need to know more about how well the salmon can stand various types of stress, when they get a lot of omega-6 from plants instead of marine omega-3.
Og forskerne trenger å vite mer om hvor godt laksen tåler ulike typer stress, når den får mye omega-6 fra planter som erstatning for marint omega-3.
‒ We have started a deep study of this subject and still have a long way to go, Ruyter adds, in conclusion.
‒ Vi har startet et dypdykk i dette temaet, og har en lang vei foran oss, avslutter Ruyter.
About the report
Om rapporten
The report is entitled “Effects of changes in fatty acid composition of salmon feed related to health, welfare and robustness”
Rapporten heter «Effekter av endret fettsyresammensetning i fôr til laks relatert til fiskens helse, velferd og robusthet» (Fett for fiskehelse – 2016)
The knowhow status is based on a wide range of scientific material published and unpublished figures from fish feed producers.
Kunnskapsstatusen er basert på et bredt spekter av vitenskapelig publisert materiale og upubliserte tall fra fiskefôrprodusentene.
The study is funded by the Research Council of Norway and the Norwegian Fishery and Aquaculture Industry Research Fund.
Studien er finansiert av Norges forskingsråd (NFR) og Fiskeri- og havbruksnæringens forskningsfond (FHF).
The study was conducted by the National Institute of Nutrition and Seafood Research (NIFES) which acted as project manager and the food research institute Nofima.
Utført av Nasjonalt institutt for ernærings- og sjømatforskning NIFES (prosjektleder) og matforskningsinstituttet Nofima
Nutrition and feed technology
Ernæring og fôrteknologi Fiskehelse
omega-3
fiskehelse omega-3
Åge Oterhals
Tone Aspevik
Senior Scientist Phone: +47 957 04 669 aage.oterhals@nofima.no
Forsker Tlf.: +47 971 55 527 tone.aspevik@nofima.no
Tone Aspevik
Åge Oterhals
Scientist Phone: +47 971 55 527 tone.aspevik@nofima.no
Seniorforsker Tlf.: +47 957 04 669 aage.oterhals@nofima.no
What is hydrolysis?
Hva er hydrolyse?
The word hydrolysis is composed of the Latin words hydro, meaning water and lysis meaning division.
Hydrolyse er satt sammen av de latinske ordene hydro, som betyr vann og lyse/lysis som betyr splittelse.
In other words, a split that happens using water.
Altså splittelse som skjer ved hjelp av vann.
It follows therefore that enzymatic hydrolysis is a split or cleavage of proteins with water and enzymes, and what happens in the hydrolysis process is that selected enzymes are used to break down long protein chains into smaller amino acid chains, called peptides, and free amino acids.
Det følger derved at enzymatisk hydrolyse er en splittelse eller spalting av proteiner med vann og enzymer, og det som skjer i hydrolyseprosessen er at utvalgte enzymer brukes til å spalte lange proteinkjeder til mindre aminosyrekjeder, såkalte peptider og frie aminosyrer.
Thus, the proteins become easier to digest, while there will simultaneously be changes in the functional properties.
Dermed kan proteinene bli enklere å fordøye og samtidig skjer det endringer i de funksjonelle egenskapene.
A great deal of protein-rich fish trimmings is either discarded or used as animal feed.
Det er mye proteinrikt avskjær fra fisk som enten blir kastet eller brukt som dyrefôr.
The world needs more high quality protein, and there is money to be made for the industry if these trimmings can be sold as food for human consumption.
Verden trenger mer protein av høy kvalitet, og det er penger å hente for industrien om dette avskjæret kan selges som mat til mennesker.
Protein powder is versatile and can be used, for example, as a dietary supplement, in soups and baby food.
Proteinpulver er anvendelig og kan brukes for eksempel som kosttilskudd, i supper og barnemat.
‒ There is nothing new in making protein powder from fish trimmings.
‒ Det er ikke noe nytt i å lage proteinpulver av fiskeavskjær.
But the aim of my Ph.D. project was to gain a deeper understanding of how a so-called hydrolysis process affects the degradation of fish proteins and how it affects the taste formed in the end product, explains Aspevik, a research fellow with Nofima, the Norwegian food research institute, and the University of Bergen.
Men målet med doktorgradsprosjektet mitt var å få en dypere forståelse for hvordan en såkalt hydrolyseprosess påvirker nedbrytning av fiskeproteiner og hvordan det påvirker smaken som dannes i sluttproduktet, forklarer Aspevik, stipendiat i Nofima og ved Universitetet i Bergen.
Aspevik has therefore carried out a systematic study with a view to finding out which enzymes and process conditions produce a good taste at the lowest possible cost.
Aspevik har derfor gjennomført en systematisk studie for å finne hvilke enzymer og prosessbetingelser som gir ok smak til lavest mulig kostnader.
The knowledge gleaned from this work is freely available for the industry to exploit.
Kunnskapen fra dette arbeidet er åpent tilgjengelig for industrien å bruke.
This is new, and makes it possible to exploit fish trimmings in food for human consumption.
Det er nytt, og det åpner for økt bruk av fiskeavskjær til menneskemat.
Cutting up proteins
Klipper opp proteinene
One of the main challenges presented by the hydrolysis process is that the end product has a bitter taste.
En av hovedutfordringene med en hydrolyseprosess er at sluttproduktet smaker bittert.
This is due to the size and composition of the peptides.
Dette skyldes størrelse og sammensetning av peptidene.
‒ By using enzymes, which are small biological scissors, one can chop up the proteins found in the trimmings into smaller peptides, explains Aspevik.
‒ Ved å bruke enzymer, som er små biologiske sakser, kan man klippe opp proteinene som finnes i avskjæret til mindre peptider, forklarer Aspevik.
These peptides dissolve easily in water and can be utilised easier in a variety of products than is the case with the intact protein.
Disse peptidene løser seg lettere i vann og er lettere å utnytte til en rekke produkter enn det intakte proteinet.
Enzymes are expensive, and to create a product which is commercially feasible one criterion was to test enzymes that are already on the market at a satisfactory price.
Enzymer er dyrt, og for å lage et produkt som var kommersielt realiserbart var ett kriterium å teste enzymer som allerede var på markedet til en tilfredsstillende pris.
Another criterion was that the hydrolysis should run with a natural pH without the addition of acids or bases, in order to achieve the purest protein.
Et annet kriterium var at hydrolysen skulle kjøres på naturlig pH uten tilsetting av syrer eller baser, for å få renest mulig protein.
The starting point was fresh salmon heads and salmon backbones.
Utgangspunktet var ferske laksehoder og lakserygger.
Together with colleagues at Nofima’s feed technology centre in Bergen, Norway, Aspevik tested and compared several enzymes based on cost and the enzymes’ ability to chop up salmon proteins.
Aspevik har sammen med kolleger ved Nofimas fôrteknologisenter i Bergen testet og sammenlignet flere enzymer basert på kostnad og enzymenes evne til å kutte opp laksproteiner.
Nutritional and chemical properties of the final products have been tested in BioLab’s laboratory in Bergen and by the Department of Chemistry at the University of Bergen, and taste has been evaluated by Nofima’s sensory panel of judges.
Næringsmessige og kjemiske egenskaper av sluttproduktene har blitt evaluert på laboratoriene BioLab i Bergen og ved Kjemisk institutt ved Universitetet i Bergen, og smak har blitt evaluert av Nofimas sensoriske dommerpanel.
In addition, techniques to reduce bitterness have been tested in the production of protein powder with a low bitter taste.
I tillegg har såkalte «avbitringsteknikker» blitt testet i produksjon av proteinpulver med lav bittersmak.
Aspevik has carried out a systematic study with a view to finding out which enzymes and process conditions produce a good taste for protein powder from fish trimmings.
Aspevik har gjort en systematisk studie for å finne hvilke enzymer og prosessbetingelser som gir ok smak på proteinpulver av fiskeavskjær.
Photo: Øyvind Ganesh Eknes.
Foto: Øyvind Ganesh Eknes.
Result: Powder and know-how
Resultat: Pulver og kunnskap
With the criteria that Aspevik had assumed, she managed to produce high quality protein powder with a significantly lower bitter taste.
Med kriteriene Aspevik hadde lagt til grunn, klarte hun å produsere proteinpulver av høy kvalitet med betydelig redusert bittersmak.
The product still has a characteristic fish taste.
Produktet hadde likevel en karakteristisk fiskesmak.
Protein powder is nutritious and contains all essential amino acids.
Proteinpulveret er næringsrikt og inneholder alle essensielle aminosyrer.
‒ There is therefore a great potential for increased exploitation of trimmings in the production of fish protein powder as food for human consumption, Aspevik believes.
‒ Det er derfor store muligheter for økt utnyttelse av avskjær til produksjon av fiskeproteinpulver som mat til mennesker, mener Aspevik.
Meanwhile, the study has shown that the enzyme selected and how long the process takes are important for the formation of a bitter taste.
Samtidig har studien vist at hvilke enzym som velges og hvor lenge prosessen varer er viktig for dannelse av bittersmak.
A more bitter taste is associated with high yield of dissolved protein and small peptides.
Mye bittersmak er knyttet til høyt utbytte av løst protein og små peptider.
About the Ph.D. degree
Om doktorgraden
On Tuesday, 21st June 2016, Tone Aspevik will defend her doctoral thesis, “Fish protein hydrolysates based on Atlantic salmon by-products enzymes-cost efficiency and characterization of sensory, surface-active and nutritional properties”, for the Ph.D. degree at the University of Bergen.
Tone Aspevik disputerer tirsdag 21.06.2016 for ph.d.-graden ved Universitetet i Bergen med avhandlingen: «Fish protein hydrolysates based on Atlantic salmon by-products -Enzyme-cost efficiency and characterization of sensory, surface-active and nutritional properties”.
Dr. Åge Oterhals, Nofima and Professor Nils-Kare Birkeland of the Department of Biology at the University of Bergen have been the supervisors.
Veiledere har vært dr. Åge Oterhals, Nofima, og professor Nils-Kåre Birkeland ved institutt for Biologi ved Universitetet i Bergen.
Aspevik (1985) was born and raised in Bergen.
Aspevik (1985) er født og oppvokst i Bergen.
by-products restråstoff
restråstoff
Now, a European standard on terminology and concepts related to food fraud is being formulated, so as to ensure univocal communication on the subject.
Nå skal det lages en europeisk standard for begreper relatert til matjuks, for å sørge for presis kommunikasjon om temaet.
“Food crime is a worldwide problem,” says Senior Researcher Petter Olsen.
– Matkriminalitet er et verdensomspennende problem.
“Over the last few years, many countries have put a lot of effort into combating this, which requires us to cooperate well across national borders.
Mange land har de siste årene satt mye inn på å bekjempe dette, og da må vi kunne snakke godt sammen over landegrensene.
Several similar words and terms are in use, and we must ensure that we use the same word for the same thing.”
Flere lignende ord og begrep er i bruk, og vi må sikre at vi bruker samme ord for samme sak, sier forsker Petter Olsen.
Food crime has become a large-scale subject area, and we need to define and discuss concepts and terminology.”
Matkriminalitet har blitt et omfattende temaområde, og vi trenger å diskutere og definere ord og uttrykk.
Food fraud is varied and diverse.
Matjuks kan være så mangt.
It may involve claiming a foodstuff to be something other than what it actually is.
Det kan være å si at en matvare er noe annet enn den faktisk er.
It may involve false information about the origin of the food, or the omission of required information about the ingredients in the product.
Det kan også være feil informasjon om opprinnelsessted, eller å utelate informasjon som skulle ha vært oppgitt om ingredienser i produktet.
Standard in place next year
Standard på plass neste år
Representatives from twelve European countries met in Italy in May to initiate the work.
Representanter fra tolv europeiske land møttes i Italia i mai, for å starte arbeidet.
A draft of the standard will be submitted for review by the end of the year, and the final version will be adopted in February 2018.
Et utkast til standard skal sendes på høring mot slutten av året, og den endelige versjonen skal vedtas i februar 2018.
The new standard being formulated is titled ‘Authenticity in feed and food chain – General terms and concepts’.
Den nye standarden som skal utarbeides, har fått navnet «Authenticity in feed and food chain – General terms and concepts».
Nofima is leading the work, with Standards Norway serving as secretariat.
Nofima leder arbeidet, og Standard Norge er sekretariat.
In addition to the new terminology standard, a website is being developed for all research-related information pertaining to food fraud, called ‘Food Authenticity Research Network Hub’.
I tillegg til den nye begrepsstandarden skal det lages en nettsted for all forskningsrelatert informasjon som har med matjuks å gjøre; dette går under navnet «Food Authenticity Research Network Hub».
Nofima has previously overseen work on various standards, including ISO standards on the traceability of fish products and European standards on environmental auditing.
Nofima har tidligere ledet arbeidet med ulike standarder, blant annet ISO-standarder for sporbarhet av fiskeprodukter, og europeiske standarder for miljøregnskap.
July 2017 Lidunn Mosaker Boge
26. juli 2017 Lidunn Mosaker Boge
Tools are now available that make it possible to type every single bacterium.
Nå finnes verktøyet som kan typebestemme hver eneste bakterie.
Annette Fagerlund
Annette Fagerlund
Scientist Phone: +47 64 97 01 27 annette.fagerlund@nofima.no
Forsker Tlf.: +47 64 97 01 27 annette.fagerlund@nofima.no
Whole genome sequencing, which is the scientific term, determines the complete DNA sequence of the bacterium.
Helgenomsekvensering, kalles det på fagspråket, og går ut på å bestemme bakteriens totale arvemateriale (DNA).
The bacterium Listeria monocytogenes probably represents the greatest threat to the Norwegian food industry.
Bakterien Listeria monocytogenes er trolig den største trygghetsutfordringen norsk matindustri står overfor.
Year in and year out, significant resources are used to control and fight the bacterium, which, in severe cases, can be deadly for human beings.
Hvert år brukes store ressurser for å kontrollere og bekjempe bakterien, som i alvorlige tilfeller kan være dødelig for mennesker.
Nofima is now calling for a national partnership between the food research institute Nofima and other research teams in order to build a national competence platform around whole genome sequencing of the dreaded bacterium.
Nå tar Nofima til orde for et nasjonalt samarbeid mellom matforskningsinstituttet Nofima og andre forskningsmiljø for oppbygging av en nasjonal kompetanseplattform rundt helgenomsekvensering av den fryktede bakterien.
Must keep up
Må holde følge
It is impossible to produce food with a predictable good quality and which is safe to eat without a good standard of cleanliness.
Uten et godt renhold er det umulig å produsere mat med forutsigbar god kvalitet og som er trygg å spise.
Satisfactory cleanliness is essential to prevent food scandals linked to food poisoning.
Et tilfredsstillende renhold er en forutsetning for å avverge matskandaler knyttet til matforgiftning.
The overriding goal of the three-year project that Annette Fagerlund’s research is part of, is to gqin knowledge that can help Norwegian food producers achieve more sustainable, cost-effective and targeted cleaning, thus avoiding listeria contamination.
Det overordnede målet for det treårige prosjektet Annette Fagerlunds forskning er en del av, er å frembringe kunnskap som kan hjelpe norske matprodusenter til å få et mer bærekraftig, kostnadseffektivt og målrettet renhold – og dermed unngå listeriasmitte.
Fagerlund is of the opinion that this is important, especially for Norwegian food producers:
Det mener Fagerlund er viktig, ikke minst for norske matprodusenter:
– There are not many people in Norway who are doing research on listeria.
– Det er ikke mange i Norge som forsker på listeria.
Nofima must keep up with the technology, on behalf of the food industry.
I Nofima må vi holde følge med teknologien på vegne av matvareindustrien.
When the public authorities have access to this technology and its applications, it is very important that someone on behalf of the food industry and at the same level, knows what it is all about, says the Postdoc.
Når myndighetene har tilgang til teknologien og anvendelsen av den, er det særdeles viktig at noen på matvareprodusentenes vegne også, på samme nivå, skal kunne vite hva det er det dreier seg om, sier postdoktoren.
Bacterial identification
Typebestemme
Whole genome sequencing (WGS) is a powerful technology with a great potential, and it is developing at a rapid pace.
Helgenomsekvensering (WGS) er en kraftfull teknologi med store muligheter og i stor utvikling.
One point is to identify, as far as possible, the type of bacteria one is dealing with.
Poenget er blant annet å i størst mulig grad kunne typebestemme hva det er slags bakterie man har med å gjøre.
Through this, one can find out where the bacteria come from and how the bacteria behave.
Slik kan man både finne ut hvor den kommer fra og hvordan den oppfører seg.
This type of bacterial identification is a more detailed classification compared to what has been achieved up to now.
Typebestemme bakteriene i en finere inndeling enn det man har klart til nå.
This is what sequencing is all about.
Det er det sekvensering går ut på.
– We want to know “everything” about the bacterium.
– Vi vil vite «alt» om bakterien.
Only a few years ago, taking samples and getting a bacterium sequenced was a massive and complex operation.
Det er ikke mange år siden det var en svær og komplisert operasjon å skulle ta prøver og få sekvensert en bakterie.