natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Use of the tool for genomic selection will become the industry standard,” Lund says.
Bruk av verktøy for genomisk seleksjon kommer til å bli industristandard, sier Lund.
Breeding and genetics
Avl og genetikk
20.
Les mer om:
November 2015 Reidun Lilleholt Kraugerud
20. november 2015 Reidun Lilleholt Kraugerud
Clipfish is a popular product in many countries all over the world, and around 120,000 tons ia produced globally every year.
Klippfisk er populært i mange land i verden, og rundt 120 000 tonn produseres årlig på verdensbasis.
Norway, Iceland, the Faeroe Islands, Portugal and China are mainly responsible for production.
Det er Norge, Island, Færøyene, Portugal og Kina som står for produksjonen.
Clipfish has a long shelf life, but exactly how long has not been documented until now.
Klippfisken har lang holdbarhet, men akkurat hvor lenge den er holdbar har så langt ikke vært dokumentert.
Clipfish has so far been labelled with a shelf life of one year, with some variations among markets.
Hittil har klippfisk blitt merket med ett års holdbarhet, med litt variasjon i markedene.
Labelling of shelf life has also to some extent been subject to agreement between producers and buyers.
Holdbarhetsmerking har også til dels vært gjenstand for avtale mellom produsent og kjøper.
Now shelf life has been scientifically documented.
Nå er holdbarheten dokumentert vitenskapelig.
“Our trials show that commercial clipfish produced from cod has good stability.
– Våre forsøk viser at kommersiell klippfisk produsert av torsk har en god lagringsstabilitet.
As long as it is kept at a temperature of four degrees or lower, it will keep for at least two years,” says senior scientist Grete Lorentzen at Nofima.
Så lenge den lagres på fire grader, holder den seg i minst to år, sier seniorforsker Grete Lorentzen i Nofima.
However, research also shows that handling of the fish before and during the actual salting process is very important for which quality category the fish attains – and thus also which price it achieves.
Men forskningen viser også at håndtering av fisken før og under selve salteprosessen er svært viktig for hvilken kvalitetskategori fisken havner i – og dermed også hvilken pris den får.
“It is particularly important that the fish has been properly bled and that liver remains are removed.
– Det er ekstra viktig at fisken er godt utblødd og at leverrester fjernes.
Spots of blood and liver result in discolouration that becomes particularly evident when the dried and salted fish is stored for longer periods,” Lorentzen says.
Rester av lever og blod gir misfarging som blir ekstra synlig når klippfisken lagres lenge, sier Lorentzen.
Studies of commercial fish
Studier på kommersiell fisk
In 2013 Nofima started a research project where the goal was to study shelf life for clipfish stored at a temperature of four degrees.
I 2013 startet Nofima et forskningsprosjekt der målet var å komme frem til en anbefalt holdbarhet på klippfisk som lagres ved fire grader.
The project was funded by the Norwegian Seafood Research Fund.
Prosjektet ble finansiert av Fiskeri- og havbruksnæringens forskningsfond.
Clipfish from five different commercial producers was purchased and stored for twenty six months, under conditions where scientists had complete control of temperature and humidity.
Klippfisk fra fem ulike kommersielle produsenter ble kjøpt inn og lagret i to og et halvt år, hvor forskerne hadde full kontroll på temperatur og luftfuktighet.
The smell and look of the fish was assessed every six months.
Hver sjette måned ble fiskenes lukt og utseende vurdert.
The fish was then photographed using a special camera for extremely high resolution images to uncover any changes in colour.
Deretter ble fiskene fotografert med et spesialkamera med svært høyoppløselige bilder, for å avdekke eventuelle fargeendringer.
The special images revealed that the fish becomes more yellow and darker during the storage period, which is due to natural processes in the fish.
Spesialbildene avdekket at klippfisken blir gulere og mørkere i løpet av lagringsperioden, noe som skyldes naturlige prosesser i fisken.
Ten professional sorters from the Norwegian clipfish industry were responsible for the sorting.
Ti profesjonelle vrakere fra norsk klippfiskindustri sto for vrakingen.
They were not given any prior information on either the project or the fish, so that they could impartially assess the fish with export to the Brazilian market in mind.
De fikk ikke informasjon på forhånd om verken prosjektet eller klippfisken, slik at de upåvirket kunne vurdere fisken med tanke på eksport til det brasilianske markedet.
The sorters were unanimous in their assessments.
Vrakerne var samstemte i sine vurderinger.
In addition to discolouration, they largely uncovered the same quality defects in the fish – including splitting, blood remains and liver stains.
I tillegg til endring i farge avdekket de i stor grad de samme kvalitetsfeilene på fisken – blant annet spalting, blodrester og leverflekker.
These quality defects don’t affect shelf life, but were decisive for which quality category the fish achieved.
Disse kvalitetsfeilene har ikke noe å si for holdbarheten, men var utslagsgivende for hvilken kvalitetskategori fisken havnet i.
Higher temperature storage results in discolouration
Lagring i varme gir misfarging
In smaller markets one doesn’t necessarily have the opportunity for cold storage.
I mindre markeder har man ikke nødvendigvis mulighet til å lagre klippfisken kaldt.
For this reason the scientists also carried out experiments where they stored self-produced clipfish at temperatures of 25, 30 and 35 degrees.
Forskerne gjorde derfor også forsøk hvor de lagret egenprodusert klippfisk ved temperaturer på 25, 30 og 35 grader.
After a certain period of storage, the fish had obtained a visibly red discolouration.
Etter kort tids lagring fikk fisken en synlig rød misfarging.
This is due to growth of red halophes that occur naturally in the salt used to salt the dried and salted fish.
Denne skyldes bakterien rødmidd som finnes naturlig i saltet som klippfisken saltes med.
The bacteria are not harmful, but if the fish is discoloured as a result of red halophilic bacteria, it is not considered fit for sale.
Rødmidd er ikke farlig i små mengder, men har fisken misfarging som følge av rødmidd, er den ikke å regne som salgbar vare.
It’s safe to eat fish with the bacteria.
Fisk med rødmidd er ikke farlig å spise.
Red halophilic bacteria start to grow when the temperature rises above eight degrees, and conditions for growth are most favourable at temperatures between 35 and 41 degrees.
Rødmidd starter å vokse når temperaturen kommer over åtte grader, og aller best vokser den i temperaturer mellom 35 og 41 grader.
“Shelf life is influenced by a number of factors, including ambient temperature and relative humidity, moisture content of the fish, packaging method and bacteria content.
– Holdbarhet påvirkes av en rekke faktorer, både temperatur, relativ fuktighet, vanninnhold, pakkemetode og antall rødmidd.
But it’s important to be aware that the shelf life of clipfish is significantly reduced when stored at high temperatures,” Grete Lorentzen says.
Men det er viktig å være klar over at holdbarheten til klippfisk reduseres betydelig når man lagrer fisken på høye temperaturer, sier Grete Lorentzen.
Clipfish stored at 30 degrees can keep for at least 17 days with relative humidity of 80 per cent, and for at least 21 days with relative humidity of 60 per cent.
Klippfisk som lagres ved 30 grader kan holde seg i minst 17 dager, med en relativ luftfuktighet på 80 prosent, og i minst 21 dager ved 60 prosent relativ luftfuktighet.
As a part of the project we have drawn up a fact sheet on the shelf life of clipfish, where the conditions for discolouration and red halophilic bacteria are described.
Som del av prosjektet er det laget et faktark om holdbarhet på klippfisk, hvor betingelsene for misfarging og rødmidd er beskrevet.
See the link below.
Dette finner du i lenken under.
Seafood industry
Sjømatindustri
Bent Magne Dreyer
Bent Magne Dreyer
Research Director Phone: +47 992 76 715 bent.dreyer@nofima.no
Forskningssjef Tlf.: +47 992 76 715 bent.dreyer@nofima.no
This despite both Norway and Iceland producing and exporting relatively similar products of cod, haddock and saithe to the same global markets.
Dette selv om både Norge og Island de siste tiårene har produsert og eksportert relativt like produkter av torsk, hyse og sei til de samme globale markedene.
An important cause is how the businesses are organized.
En viktig årsak er forskjeller i hvordan selskapene er organisert.
In Iceland there are more large companies that control the entire value chain – from catch to export.
På Island er det flere omfattende bedrifter som tar hånd om hele verdikjeden fra fangst til eksport.
In Norway this is unusual due to statutory limitations.
I Norge identifiserte forskeren bare ett slikt stort selskap.
In Norway the cod season is short and hectic, because the cod is far out to sea for most of the year.
I Norge er torskesesongen kort på grunn av skreiens vandringsmønster.
Icelandic businesses are more market-oriented than Norwegian counterparts.
Islandske selskaper er mer markedsorientert enn de norske.
Dreyer was a supervisor for David Bragi Björgvinsson, who wrote the master’s thesis at Norway’s Arctic University in Tromsø.
Dreyer var en av veilederne for David Bragi Björgvinsson som har skrevet masteroppgaven ved Norges arktiske universitet i Tromsø.
16.
filetindustri
November 2015 Wilhelm Andreas Solheim
16. november 2015 Wilhelm Andreas Solheim
90% of this was used in Western Norway, according to an analysis of ripple effects carried out by the food research institute Nofima.
90 prosent av dette ble brukt på Vestlandet, ifølge en ringvirkningsanalyse fra matforskningsinstituttet Nofima.
This confirms that the industry has a large regional effect.
Den regionale effekten er dermed stor.
Roy Robertsen
Roy Robertsen
Senior Scientist Phone: +47 77 62 91 70 roy.robertsen@nofima.no
Seniorforsker Tlf.: +47 77 62 91 70 roy.robertsen@nofima.no
Audun Iversen
Audun Iversen
Scientist Phone: +47 900 40 615 audun.iversen@nofima.no
Forsker Tlf.: +47 900 40 615 audun.iversen@nofima.no
The scientists have surveyed the extent of activity in the aquaculture industry in the two counties in Western Norway, and investigated the ripple effects of the industry.
Forskerne har kartlagt omfanget av aktiviteter innen oppdrettsnæringen i de to fylkene, og undersøkt hvilke ringvirkninger dette fører til.
An important part of the ripple effects is the activity that is created when the aquaculture industry purchases goods and services.
En viktig del av ringvirkningene er den aktiviteten som skapes gjennom oppdrettsnæringens kjøp av varer og tjenester.
“In the past 10-15 years we have seen a development in the aquaculture industry in which subcontractors take over an increasing number of tasks.
– De siste 10–15 årene har vi sett en utvikling hvor underleverandører overtar stadig flere oppgaver innen oppdrett.
This has led to growth among suppliers.
Resultatet er at leverandørindustrien vokser.
Service companies have appeared along the complete coastline, but this type of service is delivered to a very large degree by local suppliers,” says Senior Scientist Roy Robertsen of Nofima.
Serviceselskaper har vokst fram langs hele kysten, men denne typen servicetjenester blir i veldig stor grad levert av lokale leverandører, sier seniorforsker Roy Robertsen i Nofima.
Purchases in Rogaland and Hordaland constitute approximately NOK 3.4 million per employee in the aquaculture industry.
Innkjøpene i Rogaland og Hordaland utgjør om lag 3,4 millioner kroner per ansatt i oppdrettsnæringen.
“An important reason for the growth in recent years has been the increase in problems with salmon lice, and an increased need to take on personnel and equipment to aid with delousing.
– En viktig grunn til veksten de siste årene er den økende luseproblematikken, og økt behov for å leie inn folk og utstyr til hjelp med avlusing.
Most companies today use subcontracted boats and personnel in addition to their own employees during delousing.
I dag bruker de fleste selskaper innleide båter og mannskap i tillegg til egne folk ved avlusning.
Other types of task that are subcontracted out are net cleaning, mooring, the moving of facilities, exchange of nets, etc.” says scientist Audun Iversen of Nofima.
Andre typer oppgaver som settes ut kan være notvask, fortøyning, flytting av anlegg, skifte av nøter og så videre, sier forsker Audun Iversen i Nofima.
Another consequence of the problems with lice is that the aquaculture companies are investing to a greater degree in prevention.
En annen konsekvens av luseproblemene er at oppdrettsbedriftene i større grad satser på forebygging av lus.
This involves the purchase of wrasse, lumpfish, shielding skirts, etc.
Det betyr innkjøp av leppefisk, rognkjeks, luseskjørt med mer.
“Suppliers are behind much of the innovation in an industry that has had an explosive technological development.
– Leverandørindustrien står for mye av innovasjonen i en næringen som har hatt en voldsom teknologisk utvikling.
We are seeing larger units and more automation.
Vi ser større enheter og mer automatisering.
A great deal of research is being carried out also on feed, breeding, vaccines and medicines.
Det forskes også mye på fôr, avl, vaksiner og medisiner.
Equipment is being developed to monitor and feed the fish, and much work is being done on improving equipment to give not only a more efficient working day, but also a safer one,” says Iversen.
Det utvikles utstyr for å overvåke og fôre fisken, og det jobbes mye med å forbedre utstyr for både en mer effektiv og sikrere arbeidshverdag, sier Iversen.
2800 Full-time equivalent years
2800 årsverk
The scientists have calculated that the aquaculture industry amounts to 2,798 full-time equivalent years (abbreviated as “FTEs”) in the two counties.
Ifølge forskernes beregninger er det 2798 årsverk innen oppdrettsnæringen i de to fylkene.
This figure includes employees working with young fish, food-grade fish, slaughter/processing and export.
Tallet inkluderer ansatte innen settefisk, matfisk, slakting/foredling og eksport.
Employees of companies that supply the aquaculture industry are not included.
Ansatte i leverandørindustrien kommer i tillegg.
Slaughter and processing employ the most people, and municipalities in which such facilities are located thus have most employees.
Slakteri- og videreforedlingsvirksomhet har flest sysselsatte og de kommuner som har slike anlegg er dermed de som har flest sysselsatte.
Hordaland is the second-largest aquaculture county in Norway and has been dominant in the industry since its beginning more than 40 years ago.
Hordaland er Norges nest største oppdrettsfylke og har vært dominerende helt siden næringens spede begynnelse for over 40 år siden.
The calculations show that the aquaculture industry now accounts for 2,218 FTEs in Hordaland, nearly four times as many as in Rogaland.
Ifølge beregningene er det 2218 årsverk inne oppdrettsnæringen i Hordaland, nesten fire ganger så mange som i Rogaland.
Slaughter and processing activities together have the largest number of employees in Hordaland, with 1,226 FTEs.
Slakteri- og videreforedling har samlet sett størst sysselsetting i Hordaland med 1226 årsverk.
This is followed by aquaculture operations, with 704 FTEs.
Deretter følger oppdrettsaktiviteten med 704 årsverk.
Ten municipalities in Hordaland each have more than 50 FTEs within the aquaculture industry.
Ti kommuner i Hordaland har over 50 årsverk innen oppdrettsnæringen.
The 10 largest account for nearly 86% of employment, with a total of 1,926 FTEs.
De 10 største står for nærmere 86 prosent av sysselsettingen, og har samlet 1926 årsverk.
Bergen municipality is the largest employer, with 467 FTEs.
Bergen kommune er størst med 467 årsverk.
This is mainly because several of the largest global actors within aquaculture have their head offices here.
Hovedsakelig fordi flere av verdens største aktører innen oppdrett har hovedkontor her.
Bømlo municipality has 339 FTEs, which comes mainly from the slaughter and processing activities of several companies.
Bømlo kommune har 339 årsverk som i første rekke kommer av slakte- og videreforedlingsaktivitet fra flere selskap i næringen.
Sund, Fjell and Kvinnherad are also important municipalities in the processing of aquaculture products.
Sund, Fjell og Kvinnherad er også viktige bearbeidingskommuner.
Austevoll, Kvinnherad and Sund are the most important municipalities in aquaculture itself, while Bergen is a centre for administration and sales.
Austevoll, Kvinnherad og Sund er de viktigste oppdrettskommunene, mens Bergen er administrasjons- og salgssenter.
Tysnes and Fusa are important municipalities in the management of young fish.
Tysnes og Fusa er viktige settefiskkommuner.
Rogaland is a county with a moderately sized aquaculture industry, which is principally located in its central and northern parts.
Rogaland er mellomstort som oppdrettsfylke og aktiviteten foregår hovedsakelig i midtre og nordre deler av fylket.
The aquaculture industry accounts for 573 FTEs in the county, distributed among 18 municipalities.
Totalt er det 573 ansatte innen oppdrettsnæringen i fylket fordelt på 18 kommuner.
The six largest correspond to 86% of employment.
De seks største står for over 86 prosent av sysselsettingen.
Hjelmeland is the largest by far, with 176 FTEs.
Hjelmeland er desidert størst med sine 176 årsverk.
This is due to the slaughter and processing activities in the municipality.
Årsaken er slakteri- og videreforedlingsaktiviteten i kommunen.
Stavanger has over 100 FTEs, much of this due to the Skretting Aquaculture Research Center.
Stavanger har over 100 årsverk, mye takket være Skretting Aquaculture Research Center.
Finnøy has 80 FTEs in slaughter and aquaculture activities.
Finnøy har 80 årsverk innen slakting og oppdrett.
Gjesdal has 50 FTEs associated with the EWOS research facility.
Gjesdal har mange årsverk knyttet til Ewos sin forskningsaktivitet som utgjør 50 årsverk.
The aquaculture industry in Hordaland and Rogaland constituted 21% of production in Norway in 2014, measured by value.
Havbruksnæringen i Hordaland og Rogaland utgjorde 21 % av den nasjonale produksjonen i 2014 målt i verdi.
The report has been commissioned by the Norwegian Seafood Federation (Sjømat Norge Havbruk Vest).
Oppdragsgiver for rapporten er Sjømat Norge Havbruk Vest.
Hordaland County Council has contributed funding to the project.
Hordaland fylkeskomme har også bidratt med finansiering.
Researchers have discovered that a specific gene plays a very important role in determining whether a salmon returns to spawn as a large or small salmon.
Ett enkelt gen spiller en helt sentral rolle for om en laks går opp i elva for å gyte som smålaks eller storlaks.
They identified the gene and revealed its secret.
Nå har forskere funnet genet og avslørt dets hemmelighet.
Celeste Jacq
Celeste Jacq
Scientist Phone: +47 482 54 804 celeste.jacq@nofima.no
Forsker Tlf.: +47 482 54 804 celeste.jacq@nofima.no
About the research
Om prosjektet
Researchers from NMBU, Nofima, AquaGen, the Norwegian Institute for Nature Research (NINA), the University of Turku, Rådgivende (consultant) biologists, the University of Edinburgh and Natural Resources Institute in Finland participated in the project.
Det er forskere fra NMBU, Nofima, AquaGen, Norsk institutt for naturforskning (NINA), Universitetet i Turku, Rådgivende biologer, Universitetet i Edinburgh og Natural Resources Institute i Finland som har deltatt i prosjektet.
The research is funded by the Research Council of Norway (through the QuantEscape project) and the Academy of Finland.
Forskningen er en del av prosjektet QuantEscape, som er finansiert av Norges forskningsråd.
The longer a salmon is at sea before maturing, the larger it becomes, and the more offspring it can have.
Jo lenger en laks oppholder seg i sjøen før den blir kjønnsmoden, jo større blir den, og desto flere avkom kan den få.
Large female salmon lay more eggs, and large male salmon are better at winning fights with other males within the rivers.
Store laksehunner legger flere egg, og store laksehanner vinner lettere slåsskampen med andre gyteklare hanner i elva.
Size matters, in other words.
Størrelsen teller, med andre ord.
“We have found a single gene that explains a huge 39 per cent of variation in age at maturity in salmon, and thus also in size,” explains Sigbjørn Lien, professor from the Norwegian University of Life Sciences (NMBU).
– Vi har funnet ett enkelt gen som forklarer hele 39 prosent av variasjonen i alder ved kjønnsmodning hos laks, og dermed også størrelsen, forklarer Sigbjørn Lien, professor ved Norges miljø- og biovitenskapelige universitet (NMBU).
In itself this is uncommon, as maturity is assumed to be a property that is controlled by a large number of genes.
Dette er i seg selv uvanlig siden alder ved kjønnsmodning er regnet for å være en egenskap som blir styrt av svært mange gener.
“In humans there are a large number of genes that control the age of puberty, but combined these genes explain less than 3 per cent of variation,” Lien says.
– Hos mennesker er det funnet veldig mange gener som påvirker pubertetsalder, men til sammen forklarer alle disse genene under 3 prosent av variasjonen, sier Lien.
The gene researchers found has two main variants.
Genet forskerne fant har to hovedvarianter.
“Salmon that inherit one variant of the gene instead of the other may have a difference in age of puberty of almost a year,” Lien continues.
– Laks som arver den ene varianten av genet vil kunne ha en forskjell i pubertetsalderen på nesten ett år sammenliknet med den andre varianten, fortsetter Lien.
However, this is just the beginning of the story.
Det er imidlertid bare starten på oppdagelsen.
Size counts most for female salmon
Størrelsen teller mest for hunnlaksen
Spending more time in the sea allows salmon to grow larger, but carries a significant risk of not surviving until spawning.
Å tilbringe mer tid i sjøen for å bli større medfører en betydelig fare for å ikke overleve fram til gyting.
This dilemma has different optimum solutions for the two genders.
Dette dilemmaet har ulike optimale løsninger for de to kjønnene.
A small male has sufficient sperm for many offspring, but has to be very large in order to win all of the battles in the river.
En liten hann har nok spermier til å få mange avkom, men han må bli veldig stor om han skal vinne slåsskampene i elva.
In other words, there’s no point becoming just a little bigger for a male salmon.
Det er altså ikke noe poeng å bli bare litt større for en laksehann.
On the other hand, the larger the female is, the more eggs she can produce.
En hunn derimot, får flere avkom jo større hun er.
Males and females essentially share the same genetic material.
Hannene og hunnene har i all hovedsak det samme genetiske materialet.
So how do salmon prevent natural selection from becoming a struggle between the sexes, where neither males nor females mature at the optimum age?
Så hvordan unngår laksen at den naturlige seleksjonen blir en dragkamp mellom kjønnene, der hverken hannene eller hunnene kjønnsmodnes ved den optimale alderen?
The answer discovered by Norwegian, Finnish and Scottish researchers was recently published in Nature magazine.
Svaret som norske og finske forskere har funnet, ble nylig publisert i tidsskriftet Nature.
Gender affects which gene variant is dominant
Kjønnet påvirker hvilken genvariant som dominerer
As we have seen, the gene that controls age at maturity has two variants.
Genet som styrer alder ved kjønnsmodning finnes altså i to varianter.
We can call them the large salmon variant and the small salmon variant, as age at maturity is closely related to size.
Vi kan kalle dem storlaksvarianten og smålaksvarianten, siden alder ved kjønnsmodning henger sammen med størrelse.