natgillin/translations-raw huggingface dataset:
All three of these must be considered for growth in the industry to be said to be sustainable.
Alle disse tre må tas hensyn til om næringsveksten skal kunne sies å være bærekraftig.
“The systems currently in use cannot weight various interests in a comprehensive manner.
– Dagens system klarer ikke å veie ulike interesser på en overordnet måte.
It may be the correct decision from an environmental point of view not to allow an aquaculture facility to be established at a particular location, but an overall evaluation that considers also employment opportunities, the spread of disease, and the development of the industry may support the establishment of the facility here,” explains project manager Roy Robertsen.
Hvis en oppdretter ikke får etablere seg på en bestemt lokalitet, kan det være riktig med tanke på miljøinteresser, mens en samlet vurdering av hensynet til arbeidsplasser, smittespredning eller utvikling av næringen kan tale for at anlegget likevel bør etableres akkurat der, forklarer prosjektleder Roy Robertsen.
Stricter requirements for aquaculture
Havbruk behandles strengere
The report points out that stricter sustainability requirements are placed on the aquaculture industry than on other food and resource-based industries.
Rapporten peker også på at det stilles strengere krav til bærekraft for havbruksnæringen enn for andre mat- og ressursbaserte næringer.
“Environmental considerations alone form the basis for growth in this industry.
– Det er kun miljømessige hensyn som legges til grunn for vekst i denne næringen.
What would happen if the same was true also for other resource-based industries, such as the oil industry, agriculture, fishing and mineral mining?” asks Andreassen in a rhetorical question.
Hva om det også var slik for andre ressursbaserte næringer, slik som olje, landbruk, fiskeri eller mineralvirksomhet?, spør Andreassen retorisk.
The scientist points out that the footprint left by agriculture – the cultural landscape in Norway – is widely accepted, and significant resources are invested to preserve it.
Forskeren viser til at landbrukets fotavtrykk – kulturlandskapet – har stor aksept, og det settes inn betydelige ressurser på å bevare dette.
The footprint of the aquaculture industry is accepted to a much lesser degree than those of other industries.
Fotavtrykk fra havbruksnæringen aksepteres i mye mindre grad enn fra andre næringer.
“We believe that the different ways of defining what is sustainable in different industries leads to a skewed and negative competition situation.
– Vi mener at ulik behandling av hva som er bærekraftig i ulike næringer fører til en negativ konkurransevridning.
Politicians should consider using more industry-neutral sustainability principles for all food and resource-based industries,” says Andreassen.
Politikerne bør vurdere å legge til grunn mer næringsnøytrale bærekraftprinsipper for alle mat- og ressursbaserte næringer, sier Andreassen.
The regulations currently in force make rapid adaptation and change difficult.
Dagens lovverk gjør det vanskelig å gjøre raske tilpasninger og endringer.
Even small adjustments of cages and facilities are subject to a complete placement application, and create a great deal of extra work for both the industry and the administration.
Selv mindre justeringer av merder og anlegg krever en fullstendig lokalitetssøknad, og skaper mye ekstra arbeid for både næringen og forvaltningen.
The report also emphasises that the provisions that govern impact analyses do not include a requirement to include the positive effects of the aquaculture industry.
Rapporten trekker også frem at det i bestemmelsen for konsekvensutredninger ikke er krav om å inkludere havbruksnæringens positive effekter.
A maze of regulations
Regel-labyrint
The administration of the aquaculture industry is complex, and it is subject to several different Acts of Parliament.
Forvaltningen av havbruksnæringen er kompleks, og en rekke ulike lover regulerer den.
Several government agencies are responsible for the various acts.
En lang rekke etater er ansvarlige for de ulike lovene.
Planning permission in coastal zones lies at the interface between central government and local self-determination, and these two are not coordinated.
I planleggingen av kystsoner møtes den statlige forvaltningen og det lokale selvstyret, og disse to er ikke samkjørte.
Tension can thus arise that may prevent good solutions being adopted, in the way, for example, that various locations are used.
Dermed kan det oppstå spenninger som kan hindre gode løsninger, eksempelvis på hvordan man kan utnytte lokaliteter.
The survey revealed also that guidelines for case management and investigation are deficient.
Kartleggingen avdekket også mangelfulle veiledere for saksbehandling og utredninger.
Considerable leeway is given for discretionary decisions, and this leads to poor predictability for industrial players.
Dette gir stort rom for å utøve skjønn, og dermed gir mindre forutsigbarhet til næringsutøverne.
The scientists recommend that the administration becomes more coordinated and comprehensive, and that it includes consideration of other users and interests in the coastal zone.
Forskerne tar til orde for en mer samordnet og helhetlig forvaltning, der hensynet til andre brukere og interesser i kystsonen inngår.
“We must have a simpler, more industry-neutral and more predictable administration, if the aquaculture industry is to have the same opportunities for growth,” says Nofima scientist Otto Andreassen.
– Vi må få en enklere, mer næringsnøytral og mer forutsigbar forvaltning hvis havbruksnæringen skal ha mulighet til å vokse, sier Nofima-forsker Otto Andreassen.
The report is part of a project for the Norwegian Seafood Research Fund (FHF).
Rapporten er del av et prosjektoppdrag for Fiskeri- og havbruksnæringens forskningsfond (FHF).
The purpose of the project is to draw up suggestions for simplification of the current regulations and how they are applied.
Prosjektets formål er å komme med forslag til forenklinger av dagens regelverk og praktiseringen av dette.
Nofima is leading the project, in collaboration with UiT, UiS, the Norwegian University of Science and Technology and the law firm Kyllingstad Klevland.
Nofima leder prosjektet, og samarbeidspartnere er UiT, UiS, NTNU og advokatfirmaet Kyllingstad Klevland.
aquaculture
fiskeoppdrett havbruk
The centre will contribute to knowledge about how raw materials in the fish feed of the future can be used in the best possible way during preprocessing.
Utbyttet vil bli kunnskap om hvordan råvarer i fremtidens fiskefôr kan utnyttes best mulig i fôrprosessering.
Mari Moren
Mari Moren
Research Director Phone: +47 922 37 121 mari.moren@nofima.no
Forskningssjef Tlf.: +47 922 37 121 mari.moren@nofima.no
Åge Oterhals
Åge Oterhals
Senior Scientist Phone: +47 957 04 669 aage.oterhals@nofima.no
Seniorforsker Tlf.: +47 957 04 669 aage.oterhals@nofima.no
The Aquafeed Technology Centre is an initiative that the Norwegian food research institute Nofima took together with the University of Bergen, Uni Research and the University of Nottingham.
Aquafeed Technology Centre er et initiativ som Nofima tok sammen med Universitetet i Bergen, Uni Research og University of Nottingham.
The centre can now become a reality.
Nå blir senteret en realitet:
“This is marvellous news!
‒ Dette er fantastisk gode nyheter!
Further growth of the Norwegian aquaculture industry requires that we have access to new, high-quality raw materials for fish feed.
Videre vekst i norsk havbruk forutsetter at vi har tilgang på gode og nye fôrråvarer.
This award to Aquafeed means that we can carry the research forwards,” says Øyvind Fylling-Jensen, Managing Director of Nofima.
Med tildelingen av Aquafeed kan vi nå løfte dette forskningsområdet videre, sier Øyvind Fylling-Jensen, administrerende direktør i Nofima.
The Aquafeed Technology Centre is to be located in Bergen, which has a strong research environment with 80 years of experience in the processing of biological raw materials from the sea.
Bergen har sterke miljø som har forsket på prosessering av bioråstoff fra havet i over 80 år.
The research facilities here have been adapted to the development of the Norwegian seafood industry.
Miljøene har fasiliteter som har vært tilpasset utviklingen i norsk sjømatindustri.
This award will allow a new and necessary adaptation to the development.
Med denne tildelingen skjer det en ny nødvendig tilpassing til utviklingen.
Processing must be adapted to new raw materials
Prosesseringen må tilpasses nye råvarer
The nature of fish feed is undergoing rapid change.
Fôret til fisk er i rask endring.
The contents of feed have previously been derived primarily from the sea, whereas now most comes from the land.
Tidligere kom innholdet i fôret først og fremst fra havet, nå kommer det mest fra land.
A report published by Nofima in 2014 showed that at least 70% of the raw materials in feed come from the plant kingdom.
En Nofima-rapport fra 2014 viser at minst 70 prosent av råvarene i fôret kommer fra planteriket.
Most of these raw materials, such as soy protein concentrate, maize protein and rapeseed oil, have been included in salmon feeds for the past 15 years.
Flesteparten av disse råvarene, som soyaproteinkonsentrat, maisprotein og rapsolje, har blitt inkludert i laksefôret de siste femten årene.
However, more knowledge is needed to be able to exploit new raw materials in feed optimally, believes Mari Moren, Director of Research at the Department of Nutrition and Feed Technology at Nofima.
Men det trengs mer kunnskap for å utnytte nye råvarer optimalt til fôr, mener Mari Moren, leder for avdelingen for Ernæring og fôrteknologi i Nofima:
“Aquafeed will provide scientists with new tools that can contribute to understanding how the processing of modern raw materials and feed affect the ingredients and the final product.
‒ Aquafeed vil gi forskerne nye verktøy som kan bidra til å forstå hvordan prosessering av moderne råstoff og fôr påvirker ingredienser og sluttprodukt.
The centre will be a national independent research tool within feed technology.
Dette vil bli et nasjonalt uavhengig forskningsverktøy innen fôrteknologi.
New knowledge in this field will benefit feed manufacturers and the health of fish, and form the basis for an improved use of the currently used marine raw materials,” says Moren.
Ny kunnskap på dette feltet vil gagne fôrprodusenter og fiskens helse, og gi grunnlag for en bedre bruk av dagens marine råstoff, sier Moren.
30 new equipment units
30 nye utstyrsenheter
Upgrades to the infrastructure may result in four research platforms.
En oppgradert infrastruktur vil kunne resultere i fire forskningsplattformer.
These are to:
Disse skal kunne:
develop and optimise ingredients of high nutritional and technological quality
Utvikle og optimalisere ingredienser med høy ernæringsmessig og teknologisk kvalitet
separate new bioactive components, remove toxic components and develop functional ingredients with added value
Separere nye bioaktive komponenter, fjerne toksiske komponenter og utvikle funksjonelle ingredienser med merverdi
carry out research and development of fish feed, based on extrusion and agglomeration technology (processing and forming of the products)
Drive forsking og utvikling av fiskefôr basert på ekstruderings- og agglomereringsteknologi (bearbeiding og forming av produktene)
characterise the ingredients and end products.
Karakterisere ingredienser og ferdige fôrprodukt
30 equipment units are to be purchased in a period of three years, which is the period that will be required to establish the infrastructure.
30 utstyrsenheter skal kjøpes inn i løpet av tre år, som er tiden det tar å etablere infrastrukturen.
Research will probably start, however, as early as next year.
Men forskningen starter trolig opp allerede neste år.
About 2/3 of the waste occurred at home by consumers, while smaller fractions can be coupled to retailers and food industry.
Omtrent 2/3 av svinnet skjer i heimane hjå forbrukar, medan ein mindre del kan tilbakeførast til butikk og industri.
Oddvin Sørheim
Oddvin Sørheim
Scientist Phone: +47 900 15 436 oddvin.sorheim@nofima.no
Forsker Tlf.: +47 900 15 436 oddvin.sorheim@nofima.no
Meat and meat products comprise a relatively low amount of the total waste, but we should keep in mind that these commodities have a high price at retail and meat, in particular from cattle and sheep, contribute much to greenhouse gas emissions.
Kjøt og foredla kjøtvarer har ei relativt låg mengde svinn, men me må hugsa at desse varene har ein høg utsalspris og kjøt frå drøvtyggjarar bidreg mykje til utslepp av klimagassar.
Despite the fact that consumers are wasting much food, the meat industry must take responsibility for finding solutions to reduce waste.
Sjølv om det er forbrukarane som kastar mest mat, betyr det ikkje at kjøtbransjen kan frikjennast for ansvar for dette.
The industry must seek to utilize larger parts of the carcasses, avoid quality defects, secure the shelf life of the products, and most importantly select suitable packaging systems that are well adapted for the different product requirements.
Bransjen må alltid søkja å gjera ein betre jobb med å nytta større deler av slakteskrotten, luka vekk kvalitetsfeil, styrkja produkta si lagringsevne, og ikkje minst velja gode pakkemetodar tilpassa dei enkelte kjøtvarene.
Consumers are continuously looking for better opening and closing systems for packages, and a larger variety of small packages for single households.
Forbrukarane etterlyser stadig pakker med betre opne- og lukkesystem og større utval i små pakker for hushald med 1-2 personar.
When meat and meat products end up as waste, the cause is often growth of microorganisms with off-odour and in rare occasions by extra gas development in the packages.
Når kjøt og foredla kjøtvarer blir kasta, skuldast det ofte bakterievekst med følgjande lukt og i sjeldne tilfelle oppblåsing av pakker.
Microbiological shelf life is in principal linked to three issues: low initial loads of microorganisms, low and stable temperature in the chill chain, and use of packaging methods with absence of oxygen (O2) and high content of carbon dioxide (CO2).
Mikrobiologisk lagringsevne er i hovudsak forankra i tre forhold: låge bakterietal på råvarer og produkt, låg og stabil temperatur i kjølekjede samt bruk av pakkemetodar med fråvær av oksygen (O2) og høgt innhald av karbondioksid (CO2).
The collapse can be prevented by using CO2 emitters that gradually produce extra CO2 the first days after packaging.
Samantrekkjinga kan motverkast med å bruka CO2-emitter som gradvis produserer ekstra CO2 dei første dagane etter pakking.
Discoloration can arise from faults in raw materials, processing or packaging.
Misfarging kan komma frå feil i råvarer, prosessar eller pakking.
Low levels of residual O2 in headspace of modified atmosphere packaged (MAP) meat is crucial for obtaining a red colour.
Lågt innhald av rest-O2 i headspace for gasspakka varer er avgjerande for å få raud farge.
Residual O2 is triggering the oxidation of the meat pigment myoglobin and is causing discoloration.
Rest-O2 «triggar» oksidering av kjøt-pigmentet og fører til misfarging.
Anoxic MAP packages with fresh beef or lamb should contain no more than 0.1 % residual O2, at least 2-3 days after packaging.
Pakker med ferskt kjøt av storfe og lam skal helst ikkje ha meir enn 0,1 % rest-O2, i alle fall 2-3 dagar etter pakking.
The level of residual O2 is often quickly reduced in packages with ground meat, but slowly in whole muscle meat.
Rest-O2 går ofte snøgt ned i pakker med kverna kjøt, men langsamt med heilt kjøt.
Raw materials for ground beef should be selected from trimmings as fresh as possible, and without being frozen.
Som råvare til kverna kjøt bør ein helst velja ferskast mogeleg kjøtsortering som ikkje har vore frosen.
Such meat has the ability for fast removal of residual O2, while frozen and thawed meat spends much more time to consume O2.
Slikt kjøt har god evne til å raskt å fjerna rest-O2, medan frose kjøt brukar mykje lenger tid.
The combination of residual O2 in the packages and light at retail display is causing the discoloration, but these products are red for as long as kept in darkness.
Kombinasjonen av rest-O2 i pakka og lys i butikk gjev misfarging, men pålegget held seg raudt så lenge det er lagra mørkt.
For all packaging of cold cuts, films with high barrier properties against penetration of O2 must be used.
Til all pakking av kjøtpålegg må det brukast filmar med høg barriere mot inntrengjing av O2.
It is always helpful to store packages with dry cured sliced sausages at room temperature in darkness for some days after packaging.
Lagring av pakker med spekepølse ved romtemperatur i mørke i nokre dagar etter pakking vil hjelpa godt.
High drip loss and exudate in packages are unfortunate at retail display and cause loss in sale.
Høgt drypptap og væske i pakkene kan vera skjemmande i butikkdisk og gje svikt i sal.
Meat may have reduced water binding capacity of genetic reasons or wrong handling before and at slaughter.
Kjøt har av og til svak vassbindingsevne av genetiske årsaker eller feil handtering under slakting.
Moreover, liquid loss can be caused by pressure on the meat by extensive vacuum, or by squeezing the meat between the upper and lower films of MAP packages.
Væsketap kan også skuldast press på kjøtet ved for hard vakuumering, eller at kjøtet blir klemt mellom underbane og overfilm i gasspakker.
Such liquid loss can be lowered by reducing the degree of vacuum or filling more gas in MAP packages.
Dette væsketapet kan avhjelpast med lågare vakuum eller meir gass i pakkene.
Meat that has been sliced or cut is more prone to losses than whole muscle meat.
Kjøt som er slica eller kutta i terningar har høgare væsketap enn heil muskel.
The research work on food waste continues in a new project at Nofima.
Arbeidet på matsvinn held fram i eit nytt prosjekt på Nofima.
This innovation project for the industry is called «Improved packaging for lower food waste», is funded by the Research Council of Norway for 2015 – 17 and is managed by the fruit and vegetable company BAMA.
Dette innovasjonsprosjektet for næringslivet har tittelen «Riktig emballering for redusert matsvinn», er finansiert av Norges forskningsråd for 2015-17 og leia av BAMA.
In this project, we will study measures for meat, fish and vegetables.
Me vil sjå på tiltak for kjøt, fisk og grønsaker.
Food safety and quality
Trygg og holdbar mat
An exporter in Bergen wanted to ensure stable quality and came up with an idea for a new drying process.
En eksportør fra Bergen ønsket stabil kvalitet og fikk ide til ny tørkeprosess.
A scientist from Nofima has now taken the original idea and developed a process for the indoor drying of fish.
Nå har en forsker i Nofima utviklet hans opprinnelige ide til en prosess for innendørstørking av fisk.
Stockfish produced by the new method has been approved by connoisseurs in Italy.
Tørrfisken anerkjennes av smakstestere i Italia.
John-Erik Haugen
John-Erik Haugen
Senior Scientist Phone: +47 64 97 04 44 john-erik.haugen@nofima.no
Seniorforsker Tlf.: +47 64 97 04 44 john-erik.haugen@nofima.no
Nordahl Anthonisen of Athena Seafoods AS in Bergen came up with the original idea:
Nordahl Anthonisen i Athena Seafoods AS i Bergen hadde den opprinnelige ideen:
“The quality of stockfish depends critically on the weather conditions during traditional outdoor drying.
‒ Kvaliteten på tørrfisk er helt avhengig av værbetingelsene under tradisjonell utendørstørking.
It was my dream to be able to control the conditions in which the fish was dried, so that we can sell only excellent quality dried fish to Europe, and in particular the Italian market which is the biggest single market for prime quality stockfish” says Anthonisen.
Min drøm var å kunne kontrollere forholdene fisken blir tørket under, så vi kan selge utelukkende god tørrfisk til Europa, sier Anthonisen.
For this reason he drew relevant companies and research institutes in Europe, together with scientist John-Erik Haugen, into an EU project.
Tørrfiskeksportøren knyttet derfor relevante bedrifter og forskningsinstitutter i Europa sammen med forsker John-Erik Haugen i et EU-prosjekt.
The results of the research show that it is possible to produce dried fish indoors, from fresh headed and gutted cod, which is the raw material used in traditional outdoor production of stockfish.
Resultatene fra dette forskningsarbeidet viser at det er mulig å produsere tørrfisk innendørs basert på hodekappet og sløyet rund torsk, som er tilsvarende råstoffet for tradisjonell utendørstørking.
A new process
Ny prosess
John-Erik Haugen is a senior scientist at the food research institute Nofima.
John-Erik Haugen er seniorforsker i matforskningsinstituttet Nofima.
At his laboratory in Ås, he has developed an efficient indoor drying process that gives high-quality dried fish.
I laboratoriet sitt på Ås har han forsket seg frem til en innendørs tørkeprosess som gir god kvalitet på tørrfisken og effektiv tørking.
In addition to using traditional raw materials, he based the development work on the optimal weather conditions for traditional outdoor drying.
I tillegg til å bruke tradisjonelt råstoff, tok han utgangspunkt i optimale værforhold under tradisjonell utendørstørking når han utviklet metoden.
While traditional outdoor drying on racks takes approximately four months, Haugen needs less than one month to produce high-quality dried fish indoors.
Mens tradisjonell utendørstørking på hjell tar rundt fire måneder, trenger Haugen under en måned på å produsere tørrfisk av høy kvalitet innendørs.
The EU project has included provisional cost-benefit calculations, and these show that the new method is economically viable.
I EU-prosjektet er det gjort foreløpige kost-nytte-beregninger som viser at dette også vil være bærekraftig økonomisk.
The Italian food-produce company Il Ceppo has 80 years of experience with dried fish.
Den italienske gastronomibedriften Il Ceppo har 80 års erfaring med tørrfisk.
Personnel from the company participated in the project and evaluated the appearance and smell of the fish dried indoors.
De var med i prosjektet og har vurdert utseende og lukt av den innendørstørkede fisken.
Il Ceppo has also carried out consumer surveys in Italy in which blind tests were carried out of fish dried indoors and outdoors, based on traditional Italian dishes.
Il Ceppo har også utført lokale forbrukerundersøkelser i Italia der innendørs og utendørsprodusert tørrfisk har blitt blindtestet, basert på tradisjonelle italienske retter.
“These initial tests indicate that the pilot product is of high quality, and the dishes based on fish dried indoors are just as good as those based on traditional outdoor products,” says Haugen.
‒ Disse første testene indikerer at pilotproduktet har høy kvalitet, og de tørrfiskrettene som lages basert på innendørsprodukter er like gode som de som er basert på tradisjonelle utendørsprodukter, sier Haugen.
A presentation film of the indoors production and samples of the pilot product from indoor drying were presented at the annual seafood trade fair, Seafood Expo Global, in Brussels in April:
En demo-film av innendørs produksjonen og smaksprøver av det første innendørstørkede pilotproduktet ble presentert under den årlige Sjømatmessen Seafood Expo Global i Brussel i april:
A patent has been applied for to cover the new process.
Det er søkt patentbeskyttelse.
Support for innovation
Støtte til innovasjon
Anthonisen’s original idea of indoor drying was promising, and he needed support for the innovation process.
Anthonisens opprinnelige idé til innendørs tørking var god, og han trengte støtte til innovasjonsprosessen.
The best way of obtaining support for further collaboration in developing the idea was through a project financed by the EU.
Den beste måten å kunne få støtte til videre samarbeid for å utvikle idéen, var gjennom et EU-finansiert prosjekt.