natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The accused will be asked whether he/she pleads guilty to the individual points of the charges.
Tiltalte blir spurt om han erkjenner straffeskyld for de enkelte punktene i tiltalebeslutningen.
Prosecution’s opening statement and preliminary remarks by defence counsel
Aktors innledningsforedrag - forsvarers innledende merknader
The prosecution representative will give a brief outline of the case and the evidence to be presented in an opening statement.
Påtalemyndighetens representant (aktor) skal i sitt innledningsforedrag kort redegjøre for saken og de bevisene som vil bli ført.
The prosecution can also present physical evidence in its opening statement in the form of photographs, documents or objects.
Aktor kan også alt i innledningsforedraget legge frem realbevis, det vil si bilder, dokumenter eller gjenstander.
The prosecution has to give an objective presentation.
Aktor er pålagt å gi en objektiv fremstilling.
The defence counsel can make brief introductory remarks after the prosecution's statement.
Forsvarer kan etter aktors innledningsforedrag gi noen korte innledende merknader.
The accused can give testimony if he/she wishes to do so.
Tiltalte forklarer seg hvis han ønsker det.
According to the law, he/she is not obliged to do so.
Han har etter loven ingen plikt til dette.
The accused will be asked to tell the truth, but is the only person in court who cannot be punished for not doing so.
Tiltalte blir bedt om å snakke sant, men tiltalte er den eneste som ikke kan straffes for å snakke usant i retten.
The majority of accused usually opt to testify.
De aller fleste tiltalte velger å forklare seg.
The presiding judge will normally address his/her first questions to the accused.
Rettens leder (fagdommeren) stiller normalt først spørsmål til tiltalte.
The prosecution, defence counsel, counsel for the injured party and jurors can then interrogate the accused.
Deretter får aktor, forsvarer, bistandsadvokat, sakkyndig og meddommerne stille spørsmål til tiltalte.
In some cases, the accused’s testimony is divided into two, as they may be asked how they plead initially.
I enkelte saker deles tiltaltes forklaring i to ved at han først kun forklarer seg om skyldspørsmålet.
The question of sentencing can be postponed until all other witnesses to the plea have testified.
Spørsmål om straffutmåling kan utsettes til alle øvrige vitner har forklart seg om skyldspørsmålet.
Testimony from the injured party and witnesses
Fornærmede og vitners forklaring
In cases when the injured party has retained counsel, he/she will testify before the accused, see section 289 a of the Criminal Procedure Act.
I saker hvor fornærmede har bistandsadvokat, skal fornærmede forklare seg før tiltalte, se straffeprosessloven § 289 a.
Witnesses give their testimony after the accused.
Vitner forklarer seg etter at tiltalte har gitt forklaring.
They have to state their name, date of birth, address and job title.
Vitnet må oppgi navn, fødselsdato, adresse og stilling.
They also have to take an oath to swear that they will tell the truth.
Videre må de avgi en forsikring om at de vil snakke sant.
Witnesses have to stand when giving their testimony.
Vitnet står når han eller hun avgir forsikring.
The judge will ask: Do you swear to tell the truth, the whole truth and nothing but the truth?
Dommeren spør vitnet: Forsikrer du at du vil forklare den rene og fulle sannhet og ikke legge skjul på noe?
Counsel for the injured party, the judge and expert witnesses can also put questions to the witnesses.
Bistandsadvokat, dommerne og de sakkyndige får også stille spørsmål til vitnene.
The accused cannot put questions directly to the witness.
Tiltalte får ikke selv lov til å stille spørsmål direkte til vitnet.
The accused can ask their defence counsel to ask questions on their behalf.
Tiltalte må be sin forsvarer om å stille spørsmålene for seg.
Read more about the role of witnesses in court.
Les mer om vitners rolle i retten.
Review of other evidence (photographs, documents, objects)
Gjennomgang av andre bevis (bilder, dokumenter, gjenstander)
All evidence that the prosecution and defence counsel believe are relevant to the court's judgement are presented and reviewed during the main hearing.
Alle bevis som aktor og forsvarer mener er relevant for rettens avgjørelse, må legges frem og gås gjennom under hovedforhandlingen.
Evidence such as photographs, documents and objects are called ‘physical evidence'.
Bevis som bilder, dokumenter og gjenstander kalles for realbevis.
Typical physical evidence is photographs from the scene of the crime, DNA analyses, forensic analyses, log extracts from mobile phones, police reports describing searches and confiscations, and medical reports describing injuries suffered by the injured party and the accused.
Typiske realbevis er bilder fra åstedet, DNA-analyser, analyse fra Rettsmedisinsk institutt, loggutskrifter fra mobiltelefoner, politirapporter som beskriver ransaking og beslag og legeerklæringer som beskriver skader på fornærmede og tiltalte.
In cases where there is doubt about the accused's accountability at the time of the crime or when professional expertise is needed to assess particular problems, expert witnesses are used.
I saker hvor det er tvil om tiltalte var tilregnelig på gjerningstidspunktet, eller i saker hvor det er nødvendig med faglig ekspertise for å gi en faglig vurdering av enkelte problemstillinger, benyttes sakkyndige.
They are usually appointed well in advance of the main hearing and will submit a written declaration prior to the hearing.
Det vanlige er at de sakkyndige blir oppnevnt i god tid før hovedforhandlingen, og at de leverer en skriftlig erklæring forut for hovedforhandlingen.
Their declaration usually contains a provisional conclusion.
I den skriftlige erklæringen er det vanlig at de sakkyndige kommer med en foreløpig konklusjon.
The expert witnesses will be present throughout the main hearing and can put questions to the accused and witnesses.
De sakkyndige er tilstede under hele hovedforhandlingen, og de kan stille spørsmål til tiltalte og vitnene.
They present their testimony after all other witnesses have testified and all physical evidence has been presented.
De sakkyndige forklarer seg etter at alle øvrige vitner har forklart seg og alle realbevis er lagt frem.
Expert witnesses have to explain their work prior to the main hearing, and the basis on which they have reached their conclusions in their written declaration.
De sakkyndige skal redegjøre for sitt arbeid i forkant av hovedforhandlingen og gjøre rede for hvilke premisser de la til grunn for sine konklusjoner i den skriftlige erklæringen.
They also have to testify on whether the evidence presented during the main hearing has had any impact on the basis of their conclusion, and whether they will stick to their original conclusion in their written declaration.
Videre skal de sakkyndige forklare seg om bevisførselen under hovedforhandlingen har medført noen endring i hvilke premisser de mener må legges til grunn, samt om de opprettholder sine opprinnelige konklusjoner fra den skriftlige erklæringen.
Closing statements from prosecution, defence and counsel for the injured party
Aktor, forsvarer og bistandsadvokatens sluttinnlegg
The main hearing is concluded by counsel for the prosecution, defence and the injured party each summarising the case.
Hovedforhandlingen avsluttes med at aktor, forsvarer og bistandsadvokat hver for seg oppsummer saken.
They will examine how they think the evidence ought to be interpreted and the outcome of the case they seek.
De går gjennom hvordan de mener bevisene bør forstås, hvilken løsning rettsreglene gir, og hvilket utfall saken bør få.
The prosecution will state the sentence they think appropriate if the accused is found guilty.
Aktor legger ned påstand om hvilken straff tiltalte bør gis om han kjennes skyldig.
If prosecuting counsel believes that the evidence is insufficient for sentencing, he/she must move that the accused should be found innocent.
Dersom aktor mener bevisene ikke holder til domfellelse, har hun eller han plikt til å legge ned påstand om frifinnelse.
Defence counsel will move that the accused should be found innocent or given the least possible sentence.
Forsvareren vil på sin side legge ned påstand om frifinnelse eller at tiltalte behandles på mildeste måte
Counsel for the injured party will focus heavily on the compensation claim made by the injured party in his/her closing statement.
Bistandsadvokaten vil i sitt sluttinnlegg særlig ha fokus på fornærmedes erstatningskrav.
All three counsels can be given the floor one final time before the presiding judge declares the proceedings closed and sentencing is to be passed.
Aktor, forsvarer og bistandsadvokat har anledning til å få ordet en siste gang, før rettens leder erklærer forhandlingene avsluttet og saken tatt opp til doms.
The accused has the right to make a statement once evidence has been presented.
Tiltalte har rett til å få uttale seg etter hvert bevis som blir ført.
He/she can also make a closing comment before the court adjourns.
I tillegg har tiltalte rett til å komme med en sluttkommentar før retten heves.
Considering verdict
Domskonferanse
The judges will retire to consider their verdict.
I den etterfølgende domskonferansen bestemmes sakens utfall og begrunnelsen for utfallet.
Only the judges are present, and their discussions are confidential.
På dette møtet er bare dommerne til stede, og diskusjonene er konfidensielle.
All reasonable doubt concerning the evidence in a criminal case must be to the benefit of the accused.
Beviskravet i straffesaker er at all rimelig og fornuftig tvil skal komme tiltalte til gode.
That means that the judges’ belief that something could have happened is not enough.
Det er altså ikke nok at dommerne tror noe kan ha skjedd.
The judges must be totally convinced to be able to find the accused guilty.
Dommerne skal være helt overbeviste for å finne tiltalte skyldig.
The decision is usually made by majority vote, with each vote counted as equal.
Avgjørelsen treffes ved vanlig flertall, og hver stemme teller likt.
If the judges believe that the accused is guilty, they also have to decide sentencing.
Hvis dommerne mener tiltalte er skyldig, må de også ta stilling til hvilken straff tiltalte bør idømmes.
Legal precedence has to be taken into account, and the judges will therefore take into account the recommended tariff set by the Supreme Court in similar cases.
Like tilfeller skal behandles likt, og dommerne tar derfor hensyn til det straffenivået Høyesterett har lagt seg på i liknende saker.
Sentencing is intended to be preventive - i.e. discourage the offender from breaking the law again.
Straffen har som siktemål å forhindre at den som blir domfelt, begår nye lovbrudd.
This is referred to as individual preventive consideration when sentencing.
Dette omtales som individualpreventive hensyn ved straffutmålingen.
Sentencing must also have a preventive effect on others.
Straffen skal også virke avskrekkende på andre.
This is referred to as general preventive consideration.
Dette omtales som allmennpreventive hensyn.
The offender can be sentenced to a range of penal sanctions.
Den skyldige kan dømmes til ulike typer straffereaksjoner (les mer om disse)
Read more about common sanctions The case has to be judged on what the judges have learned during the main hearing.
Saken skal avgjøres på grunnlag av det dommerne får vite om saken under hovedforhandlingen.
They cannot use any other knowledge they may have on the case, such as what may have been written in the media.
De kan ikke bygge på annen kunnskap om saken, for eksempel det media har skrevet.
The district judge will pass sentence, which has to be signed by all the judges.
Fagdommeren skriver dommen, som må underskrives av samtlige dommere.
It will then be read out to the accused in a court session the same day or the next, or announced in some other way.
Den blir deretter lest opp for tiltalte i et rettsmøte samme eller neste dag, eller forkynt på annen måte.
What can appeals apply to?
Hva kan anken gjelde?
The prosecution can also appeal to the benefit of the accused.
Påtalemyndigheten kan anke også til fordel for tiltalte.
The victim or injured party affected by a criminal act cannot appeal if they are dissatisfied with a District Court judgement.
Den som er fornærmet eller krenket ved en straffbar handling har ikke rett til å anke straffesaken om han eller hun er misfornøyd med tingrettens dom.
Neither can the next of kin.
Det kan heller ikke pårørende eller etterlatte.
If an appeal applies to evidence submitted to prove guilt, the details must be clearly stated.
Hvis anken gjelder bevisbedømmelsen under skyldspørsmålet, skal dette presiseres.
This means that the court must consider whether the accused has done what he/she is accused of or not is addressed.
Dette innebærer at retten skal ta stiling til om tiltalte har gjort det som han er tiltalt for eller ikke.
If the appeal concerns the case proceedings, you must describe the mistake you believe was made.
Hvis anken gjelder saksbehandlingen, skal anken beskrive den feilen som man mener er gjort.
Explaining why you believe the judgement is wrong will also be an advantage.
Det er også en fordel om det forklares hvorfor man mener at dommen er gal.
The Court of Appeal has to consider all appeals, but not all of them are allowed to proceed to a full hearing, see section 32 of the Criminal Procedure Act (link to lovdata.no).
Lagmannsretten skal vurdere alle anker, men ikke alle anker går videre til full ankebehandling i lagmannsretten, se straffeprosessloven § 32 (lenke til lovdata.no).
If the Court of Appeal rejects an appeal, it has to provide a written ruling explaining why an appeal could not be allowed.
Hvis lagmannsretten nekter å behandle anken, skal den gi en skriftlig beslutning hvor det skal fremgå hvorfor anken ikke kunne behandles.
If the case can lead to imprisonment for over six years, the Court of Appeal will not usually refuse to hear the case.
Hvis saken kan medføre fengsel i mer enn seks år, kan lagmannsretten vanligvis ikke nekte å behandle saken.
Appeals will not usually be allowed in cases when the prosecuting authority seeks a fine, confiscation or loss of driving licence and the court did not make judgement for any other penal sanction.
I saker hvor påtalemyndighetens påstand gjaldt bot, inndragning eller tap av førerkort (og retten ikke avsa dom for en annen type straffereaksjon), er utgangspunktet at anken ikke fremmes.
The Court of Appeal can consent to hear such appeals when there are special reasons to do so.
Likevel kan lagmannsretten samtykke til å behandle en slik sak når saklige grunner taler for det.
Your defence counsel can advise on whether to appeal or not, and can help write an appeal.
Forsvareren kan gi råd om man bør anke eller ikke, og kan hjelpe til med å skrive ankeerklæringen.
You can also obtain help from the court, the prosecuting authority or prison staff.
Man kan også få hjelp til dette i domstolen, hos påtalemyndigheten eller en ansatt i fengselet.
The appeal must be signed.
Ankeerklæringen må undertegnes.
The page was updated: 24.02.2016, kl. 14:30
Siden ble sist oppdatert: 27.10.2017, kl.
“Reasonable grounds” means that it has to be more likely that the accused is guilty of what he is accused of than not.
"Skjellig grunn" betyr at det må være mer sannsynlig at siktede har gjort det han beskyldes for, enn det motsatte.
At least one of the following grounds must also exist:
I tillegg må minst én av disse grunnene være til stede.
A risk of him absconding and failing to attend court
Fare for at han rømmer og ikke møter til rettssaken
A risk of him destroying evidence, for example by contacting or influencing witnesses, threatening witnesses or altering his testimony to fit that of others
Fare for at han ødelegger bevis, for eksempel ved å kontakte og påvirke vitner, truer vitner eller tilpasser sin forklaring til andres forklaringer
A strong risk of a recurrence of the offence
Sterk fare for gjentakelse av straffbare handlinger
The accused asking to be taken into custody
Siktede selv ber om å bli varetektsfengslet
Link to the conditions of section 171 of the Criminal Procedure Act at lovdata.no
Lenke til vilkårene i straffeprosessloven § 171 på lovdata.no
The use of imprisonment on remand has to be weighed against the crime
Bruk av varetekt må vurderes opp mot forbrytelsen
Remand cannot be used if out of proportion to the offence the accused is suspected of.
Varetekt kan ikke brukes hvis dette vil stå i misforhold til det siktede er mistenkt for.
The judge will always consider whether imprisonment represents disproportionate intervention against the accused and whether other measures could be used.
Dommeren skal alltid vurdere om fengslingen representerer et uforholdsmessig inngrep overfor siktede, og om andre tiltak enn fengsling kan brukes.
Imprisonment on remand is more common in cases when the tariff is ten years or more.
Det er utvidet adgang til varetekt i saker hvor strafferammen er ti år eller mer.
The requirement for evidence is stricter, in that there have to be circumstances that significantly enhance suspicion.
Beviskravet skjerpes ved at det må foreligge forhold som særlig styrker mistanken.
In addition, particular consideration has to be given to whether releasing the accused is in the public interest or could create unrest.
I tillegg skal det legges vekt på om løslatelse av siktede er egnet til å støte allmennhetens rettsfølelse eller skape utrygghet.
See link to section 172 of the Criminal Procedure Act at lovdata.no.
Se lenke til straffelovens § 172 på lovdata.no
Has to be accountable
Må ha vært tilregnelig
If the accused was not accountable at the time a criminal offence was committed, he cannot be imprisoned on remand in principle.
Var siktede ikke tilregnelig da de straffbare forhold ble begått, kan han i utgangspunktet ikke varetektsfengsles.
If it is probable that proceedings for compulsory transfer to psychiatric care will be raised and the conditions for imprisonment on remand are fulfilled, the accused can also be imprisoned on remand.
Hvis det er sannsynlig at sak om overføring til tvunget psykisk helsevern blir reist, og vilkårene for varetektsfengsling for øvrig er oppfylt, kan også en utilregnelig siktet varetektsfengsles.
The police will bring the accused before a judge.
Det er politiet som fremstiller siktede for dommeren.
The prosecution will always attend a remand hearing, and the accused must always have defence counsel present.
I fengslingsmøtet møter aktor, og siktede skal alltid ha forsvarer til stede.
Length of imprisonment
Fengslingstidens lengde
The most common period is four weeks.
Mest vanlig er det å fire ukers varetekt.
After hearing both sides, the judge will decide the period of imprisonment on remand.
Etter å ha hørt begge sider, bestemmer dommeren varetektstiden.
Once that period expires, the accused must be released unless the prosecuting authority asks for an extension.
Når denne tiden er utløpt, skal siktede løslates med mindre påtalemyndigheten ber om forlenget fengsling.
A new remand hearing will be held in court.
Da må det holdes et nytt fengslingsmøte i domstolen.
The accused can be released earlier if the grounds for imprisonment lapse.
Siktede kan løslates tidligere, hvis grunnen for fengslingen faller bort.
According to Norwegian law, there is no maximum period for how long a person can be held on remand.
Etter norsk lov er det ingen bestemt frist for hvor lenge en person kan sitte i varetekt.
International human rights conventions do define criteria for when a case should be heard however.
Internasjonale menneskerettighetskonvensjoner stiller imidlertid krav til rettsbehandlingen.
The term used is “within a reasonable space of time”.
Saken skal opp for retten «etter rimelig tid».
What is deemed to be a “reasonable space of time” has to be seen in the context of how complex the case is.
Hva som er «rimelig tid» må sees i sammenheng med hvor kompleks saken er.
Media ban, letter and visitor ban
Medieforbud og brev- og besøksforbud
In the interests of the investigation, the court can rule that the accused cannot have access to the internet, newspapers, radio or TV.
Av hensyn til etterforskningen kan retten bestemme at siktede ikke skal ha adgang til Internett, aviser, radio eller TV.
The court can rule that the accused cannot have visitors, send or receive letters and the like, or use a telephone.
Retten kan bestemme at siktede ikke kan motta besøk, sende eller motta brev og lignende eller bruke telefon.
Sometimes the court rules that visits, correspondence and phone calls can only be permitted if supervised by the police.
Noen ganger bestemmer retten at besøk, brevveksling og telefonering bare kan skje under kontroll av politiet.
Complete or partial isolation
Fullstendig eller delvis isolasjon
Partial isolation means that the accused is not allowed to mix with certain other inmates.
Delvis isolasjon betyr at siktede ikke får ha samvær med enkelte andre innsatte.
They could be accused in the same case, and the isolation order is intended to safeguard the investigation.
Det kan være siktede i samme sakskompleks, og gjøres av hensyn til etterforskningen.
In the event of complete isolation, the accused is not allowed to mix with any other inmates.
Ved fullstendig isolasjon blir siktede utelukket fra fellesskap med alle andre innsatte.
There are strict rules for the use of isolation.
Det er strenge regler for bruk av isolasjon.
The duration of isolation is also kept to the absolute minimum wherever possible.
Man forsøker også å begrense varigheten av isolasjon så mye som mulig.
Consent to imprisonment form (several languages)
Skjema for samtykke til fengsling (flere språk)
The page was updated: 24.02.2016, kl. 14:34
Siden ble sist oppdatert: 31.07.2017, kl.
If the suspect fails to comply with the ban and confiscation, the matter has to be referred to a District Court for trial within three weeks.
Dersom den mistenkte ikke samtykker i det midlertidige tilbakekallet av føreretten og beslaget, må spørsmålet sendes tingretten til avgjørelse innen tre uker.
Temporary ban and confiscation
Midlertidig inndragelse og beslaglegging
Anyone suspected of a criminal act that can imply a ban on driving for various reasons can usually expect to be banned and confiscation of their driving license until the case has been resolved.
Hvis noen med skjellig grunn mistenkes for et straffbart forhold som kan medføre tap av førerrett, vil man som hovedregel måtte regne med at førerretten inndras og førerkortet beslaglegges frem til straffesaken er endelig avgjort.
Long-term confiscation
Beslag over lengre tid
For cases that involve long-term confiscation, the Supreme Court's appeals committee issued the following guidelines in Rt (Retstidende - statutes) 2006 page 254:
For saker der det er snakk om beslag over lengre tid, har Høyesteretts kjæremålsutvalg gitt følgende retningslinjer for vurderingen i Rt (Retstidende) 2006 side 254:
With regard to the conditions for a temporary suspension, Supreme Court statutes state that absolute proof of the need for long-term confiscation is necessary, cf. Rt-2004-2044.
Når det gjelder betingelsene for midlertidig tilbakekall, er det fastslått i Høyesteretts praksis at det ved beslag over et lengre tidsrom er nødvendig med en konkret påvisning av at det faktisk er behov for et slikt tiltak, se Rt-2004-2044.
The statutes also state that key aspects for deciding on confiscation and whether it will be disproportional intervention will include the seriousness of the offence, what risks to traffic safety the offender represents, how strong the evidence is against him and how strong the need is for him to retain his driving licence, cf. inter alia Rt-2005-160, Rt-2005-605 and Rt-2005-1252.”
Av praksis følger for øvrig at sentrale momenter i vurderingen av tilbakekall og om dette vil være et uforholdsmessig inngrep, særlig vil være lovovertredelsens alvor, hvilken trafikksikkerhetsrisiko domfelte representerer, hvor sterke bevis som foreligger mot ham og hvilket behov han har for å beholde førerkortet, se blant annet Rt-2005-160, Rt-2005-605 og Rt-2005-1252.”
District Court proceedings
Tingrettens behandling av saken
The District Courts will hear the case in a court session.
Tingretten avgjør saken i et rettsmøte.