natgillin/translations-raw huggingface dataset:
His works have been purchased by public collections including the Northern Norway Art Museum; the Sámi Collections in Karasjok; Arts Council Norway; and Kemi Art Museum in Finland.
Bildene hans er innkjøpt av blant annet Nordnorsk Kunstmuseum, De Samiske Samlinger, Norsk kulturråd og Kemi Kunstmuseum i Finland.
As a graphic designer, Sveen has designed the coats of arms for more than 50 Norwegian municipalities.
Som grafisk formgiver har Sveen utformet flere enn 50 norske kommunevåpen.
In 2004, he was awarded Finnmark County Council’s Cultural Prize.
I 2004 fikk han Finnmark Fylkeskommunes Kulturpris.
He has also published several books, including Rock Carvings – Jiepmaluokta, Alta (1996); Varanger: the land by the Varangerfjord (2000); Mythical Landscapes (2003); and The Peak (2006).
Sveen har laget bøkene Helleristninger, Jiepmaluokta, Alta (1996), Vakre Varanger (2000), Mytiske landskap (2003) og Tinden (2006).
8047 Bodø
8047 Bodø
The Regional State Archives in Bergen
Statsarkivet i Bergen
The Regional State Archives in Bergen operates under the auspices of the Ministry of Culture and is responsible for managing the archives of central government institutions in the counties of Hordaland and Sogn og Fjordane.
Statsarkivet i Bergen ligg under Kulturdepartementet og forvaltar arkiv frå statlege institusjonar i Hordaland og Sogn og Fjordane.
The Archive’s premises have been refurbished and extended.
I 2012 flytta Statsarkivet inn i nye lokale.
New underground storerooms and a new conservation building opened in 2012, and the old building, which dates from the 1920s and is viewed as one of the masterworks of architect Egill Reimers, has been restored.
Nye underjordiske magasin og eit nytt konserveringsbygg vart oppført, og det gamle bygget frå 1920-talet, som blir rekna som eit av hovudverka til arkitekt Egill Reimers, blei restaurert.
In connection with the building work, the artist Tor Børresen was commissioned to create two artworks.
Kunstnaren Tor Børresen vart hyra til å lage to kunstverk til bygget.
The two works are closely related: a single paper clip can be used to fasten many sheets of paper, reminding one of how the process of writing history involves the making of a series of conscious choices.
Dei to verka er nær skylde: Ein binders held fleire papir saman, og slik minner prosjektet om korleis historieskriving handlar om ein serie bevisste val.
Meanwhile the blank sheet of paper evokes new possibilities and new life, while also referring to the fundamental role of paper in the operations of the State Archives.
Det kvite arket er knytt til nye moglegheiter og nytt liv, samtidig som papirmaterialet er sjølve grunnlaget for verksemda til Statsarkivet.
While an archive may be used to document an entire life, it is also possible to edit out certain events.
Eit arkiv kan samle og dokumentere eit heilt liv, men kan òg redigere bort uvesentlege hendingar.
The crumpling of the paper is ambiguous, and may prompt one to ponder on the discarded papers, memoranda and stories that fall outside the official version of history.
Samankrøllinga av papiret er såleis fleirtydig, sidan det òg sender tankane til kasserte ark, notat eller forteljingar som fell utanfor den offisielle historieskrivinga.
The white-lacquered sheet of aluminum, which has been welded, bent and hammered into a naturalistic form, can also be used as a bench.
Den kvitlakkerte stålskulpturen er sveisa, bøygd og banka slik at den rette naturtru forma kjem fram, og slik at folk kan bruke den som benk.
The folds and crevices create areas of light and shadow, and the sculpture’s appearance varies according to the time of day and the weather.
Faldar og fordjupingar fangar lys og kastar skugge, og uttrykket endrar seg etter vêrforholda.
The two giant versions of office products highlight contractions between the unique and the commonplace in a way that recalls other installations and sculptures by Børresen.
Dei overdimensjonerte kontorrekvisittane løftar fram motsetninga mellom det unike og det kvardagslege på ein måte ein kjenner igjen frå andre installasjonar og skulpturar av Børresen.
The State Archives also own a large textile work, Helsingar [Greetings] by Åse Ljones.
Statsarkivet har òg eit stort tekstilarbeid av Åse Ljones.
The story behind Helsingar is personal: the embroidered greetings are from women who have been supportive of the artist during her life.
Bak tekstilen Helsingar ligg ei personleg historie: Dei broderte helsingane kjem frå kvinner som har vore viktige støttespelarar i kunstnaren sitt liv.
At the same time, the work reminds us of something that is fast disappearing from official communications: handwriting.
Samtidig minner verket oss på noko som er i ferd med å forsvinne frå offentlegheita: den personlege handskrifta.
Like the two works by Børresen, this textile piece by Ljones refers to a major reason for ensuring that archives are preserved.
I likskap med dei to verka til Børresen rører verket til Ljones slik ved eit viktig utgangspunkt for arkivering.
Årstadveien 22 5009 Bergen
Årstadveien 22
Tor Børresen Åse Ljones
Tor Børresen Åse Ljones
11.10.2012
16.09.2013
Yngvild Færøy, Utvalgsleder Ingrid Berven
Yngvild Færøy Ingrid Berven
Helsingar
Helsingar
Skulptur fra arkivet
Skulptur fra arkivet
Statsark et
Statsark et
Oslo National Academy of the Arts
Kunsthøgskolen i Oslo
In 2003 the academy’s theatre design department moved into Seilduksfabrikken, a former sail factory in the Grünerløkka district of Oslo.
I 2003 flyttet scenekunstutdanningene ved Kunsthøgskolen i Oslo inn i den gamle Seilduksfabrikken på Grünerløkka.
To mark the event, a photographic work that documented a performance by Vanessa Beecroft in Genoa was purchased.
I den forbindelse ble det i regi av KORO innkjøpt et fotografisk verk av Vanessa Beecroft fra en performance i Genova i 2005.
The work’s location at the art academy also acknowledges how being a student in this kind of educational environment can make one feel: Now this is for real.
Plasseringen på Kunsthøgskolen er også et lite nikk til hvordan man i en slik skolesituasjon kan føle at nå gjelder det.
The visual language of the sign is reminiscent of vintage advertising signs, but in this context it will become the object of a wide range of interpretations and re-interpretations far into the future.
Skiltet føyer seg inn i et formspråk vi kjenner fra eldre reklameskilt, men i denne sammenhengen vil det bli utsatt for et spekter av tolkninger og nylesning i lang tid fremover.
A frequent starting point for Einarsson’s work is the idea that authority and rebellion are two sides of the same coin, and he attempts, in an unsentimental manner, to address the different power structures that exist in society today.
Einarssons arbeider tar ofte utgangspunkt i autoritet og opprør som to sider av samme sak, og han forsøker, på en usentimental måte, å adressere ulike maktstrukturer i dagens samfunn.
Einarsson recycles visual materials, creating works that relate to the visual languages of both Pop Art and Minimalism.
Kunstneren gjenbruker visuelt materiale, og skaper verk som forholder seg til både popkunst og minimalismens formspråk.
Each of the two sculptures, which are positioned facing each other, is formed of four triangular shapes that together are reminiscent of a notched arrowhead.
Hver av de to delene, som står oppstilt direkte mot hverandre, er bygget opp av fire trekantformer som sammen minner om en takkete pilspiss.
When creating the work, Løw was particularly aware of the scale of the sculptures in relation to the surrounding architecture, and of the sculptures’ precise orientation.
Løw har vært spesielt bevisst størrelsesforholdet mellom verket og arkitekturen rundt, og på skulpturens plassering i terrenget.
The interaction of the different shapes and colours alters as one moves around the work.
Formene og fargene inngår i samspill som veksler ettersom man beveger seg rundt verket.
Løw has amassed a considerable reputation both nationally and internationally for her original and expressive sculptures.
Løw har gjort seg bemerket både nasjonalt og internasjonalt for sine originale og uttrykksfulle skulpturer.
Gardar Eide Einarsson (born 1976) studied at the Bergen Academy of Art and Design (KHiB), the Staatliche Hochschule für Bildende Künste in Frankfurt and the Whitney Museum of American Art in New York.
1976) er utdannet ved Vestlandets kunstakademi i Bergen, Statliche Hochschule für Bildende Künste i Frankfurt og Whitney Museum of American Art i New York.
Einarsson has distinguished himself by developing an extensive international career.
Han har markert seg med en omfattende internasjonal karriere.
This is it is his first work for KORO.
This is it er hans første verk for KORO.
Camilla Løw (born 1976) studied at Glasgow School of Art (MFA) and has exhibited regularly in Norway and abroad since 2004.
1976) er utdannet ved Glasgow School of Art (MFA) og har stilt ut jevnlig i inn- og utland siden 2004.
She was awarded the Statoil Prize in 2007 and has contributed to the renewed interest in sculpture both in Norway and internationally.
Hun ble tildelt Statoilprisen i 2007 og har bidratt til fornyet oppmerksomhet på skulptur både her hjemme og internasjonalt.
Fossveien 24
Fossveien 24
Camilla Løw Gardar Eide Einarsson Gardar Eide Einarsson
Camilla Løw Gardar Eide Einarsson
08.10.2012
08.10.2012
Art consultant/Art Committee
Fagkomite
Accessible for the audience
Tilgjengelig for publikum
The history of flags is closely linked to both military and maritime history.
Flaggets historie er tett forbundet med både militær og maritim historie.
In a military context, flags have been used to identify armies and military units – the flags that accompanied armies on military campaigns were sought-after trophies for opposing forces.
Og i militær sammenheng er flagg blitt brukt til å identifisere hærer og militærenheter – de vaiende tøystykkene som fulgte hærene var objekter som ble erobret og forsvant.
In the late 18th and early 19th centuries, flags started to become what they are today: patriotic symbols of sovereign states.
Først mot slutten av 1700-tallet og begynnelsen av 1800-tallet utviklet flagget seg til det det er i dag: patriotiske symboler for nasjoner og selvstendige stater.
While flags are no longer used on the battlefield, they are strongly symbolic in a ceremonial military context.
I dag brukes ikke flaggene lenger på slagmarken – i militære seremonier og markeringer har de derimot sterk, symbolsk betydning.
Haakonsvern is the main base of the Royal Norwegian Navy.
Haakonsvern er marinens nylig moderniserte hovedbase, hvor rundt 4000 personer tjenestegjør.
Approximately 4,000 naval personnel serve at the base, which was recently modernized.
Den norske kunstneren Ole Martin Lund Bø (f.
The Norwegian artist Ole Martin Lund Bø (born 1973) won the competition to create a sculpture for the base.
1973) vant konkurransen om å lage en skulptur til basen.
On several occasions he has worked with mirror-covered surfaces and panels, whose shape mimics recognizable and meaningful structures, as is the case with his sculptures for Haakonsvern.
Han har flere ganger jobbet med blant annet speilfolierte flater og plakater, som i formen mimer kjente og meningstette strukturer, slik han også gjør med sitt verk til Haakonsvern.
They do not represent any particular nation, military unit or geographical region.
De framstår ikke som symboler for verken nasjoner, militærenheter eller geografiske regioner.
While other flags are imbued with patriotic meaning, Lund Bø’s three flags are devoid of any reference to nationality.
Der flagget ellers er innpodet med mening og nasjonal tyngde, er de tre flaggene til Lund Bø tomme, uten referanse til nasjonalitet.
Haakonsvern
Haakonsvern
Ole Martin Lund Bø
Ole Martin Lund Bø
Suvi Nieminen Laila Haugan
Suvi Nieminen Laila Haugan
University of Bergen, Faculty of Law
Universitetet i Bergen, juridisk fakultet
Traditionally universities are closely associated with books and book-based learning, and Bergman’s work Bok hangs in the main entrance to the University of Bergen’s Faculty of Law.
Bøker og boklig lærdom er noe av det vi tradisjonelt forbinder med et universitet, og på fondveggen i Jussbyggets hovedinngang ved Universitetet i Bergen henger Margareta Bergmans fotografi Bok.
Margareta Bergman (born 1979) studied at the University College of Arts, Crafts and Design in Stockholm, and at the National College of Applied Arts (SHKS) and National Academy of Fine Art in Oslo.
1979) er utdannet ved Konstfackskolan i Stockholm, Statens håndverks- og kunstindustriskole og Statens kunstakademi i Oslo.
Bergman has also created artworks for Halden Prison and Ammerud School.
Bergman har også laget kunst til Halden fengsel og Ammerud skole.
Magnus Lagabøtes Plass 1, 5010 Bergen
Magnus Lagabøtes Plass 1, 5010 Bergen
Margareta Bergman
Margareta Bergman
01.09.2012
01.09.2012
Harald Fenn Anders Wibstad Smebye Elisabeth Byre
Harald Fenn Anders Wibstad Smebye Elisabeth Byre
Bok
Bok
The Norwegian Military Academy at Linderud
Krigsskolen på Linderud
But for those of us who have never been either on a ship’s bridge or in an airport control tower, and to whom “Doppler effect” is the title of a novel by Erlend Loe, radar is most familiar from popular culture – from movies, books, computer games and comic strips.
For dei av oss som verken har vore i styrerommet på eit skip eller i kontrolltårnet på ein flyplass, og som assosierer uttrykket «dopplereffekten» med ein roman av Erlend Loe, er radaren noko vi kjenner best frå populærkulturen, det vere seg filmar, bøker, dataspel eller teikneseriar.
It was these latter ideas about radar that Blaker and Henningsen took as the starting point for their art project for the new building at the Norwegian Military Academy at Linderud.
Det er slike førestillingar om radaren dei to kunstnarane tok utgangspunkt i da dei fekk i oppdrag å lage eit kunstverk til eit nybygg på Krigsskolen på Linderud.
The academy was founded in 1750 and is Norway’s oldest institution of higher education.
Krigsskolen vart opna i 1750 og er den eldste institusjonen for høgare utdanning i landet.
After occupying a site in Tollbugata in Oslo city centre for over 200 years, the academy moved in 1969 to the Oslo suburb of Linderud.
Lenge heldt offisersskolen til i Tollbugata i Oslo sentrum, men i 1969 blei den flytta til Linderud utanfor bykjerna.
Currently the academy offers a three-year officer-training programme, which covers subjects including military studies, leadership, engineering, and logistics.
Krigsskolen tilbyr i dag ei treårig leiarutdanning for offiserar, og dekker dessutan fagområda militærmakt, leiing og landmakt, ingeniørfag og logistikk, sistnemnde i tilknytning til avdelinga Operativ.
A new teaching extension to the main building was completed in 2012.
Eit nytt undervisningbygg vart reist i 2012, som ei forlenging av hovudbygningen.
The extension’s architecture is simple and functional, and the interior is dominated by white surfaces and large windows.
Arkitekturen er enkel og funksjonell, og innvendig dominerer kvite og reine flater og store vindauge.
Target Control extends 11 metres along the corridor between the vestibule and seminar rooms.
Target Control er eit 11 meter langt og 3,5 meter høgt emblem som dekker korridoren mellom vestibylen og grupperomma.
Large windows on one side of the corridor face an outdoor atrium.
Store vindauge på den eine sida har utsyn mot eit utandørsatrium.
The mural depicts an imaginary radar image together with coordinates that indicate the actual location of the academy and the date the work was created.
Utgangspunktet for verket til Blaker og Henningsen er eit konstruert radarbilete som peiker mot eit område på eit fiktivt kart, der koordinatane viser til den faktiske plasseringa til Krigsskolen og datoen verket vart skapt.
The work was painted directed onto the wall using a colour palette that echoes the camouflage uniforms worn by Norwegian soldiers.
Verket er måla direkte på veggen.
The imaginary radar image may be interpreted both as symbolic of the army’s defence of Norwegian land territory, but also as referring to the orientation of Norway’s armed forces towards the outside world.
Radaren kan tolkast som eit symbol på Hæren sitt forsvar av landområde i Noreg, men kan òg vise til korleis Forsvaret er orientert mot omverda.
Utfartsveien 2 0593 Oslo
Utfartsveien 2 0593 Oslo
Espen Henningsen Eivind Blaker
Espen Henningsen Eivind Blaker
Arkitektkontoret GASA AS
Arkitektkontoret GASA AS
Delvis tilgjengelig for publikum
Limited public access
Target Control
Target Control
Ila Prison and Detention Centre
Ila fengsel og forvaringsanstalt
In 2012, new art projects were installed in two of these tunnels.
Til to av disse lukkede forflytningspassasjene ble det installert nye kunstprosjekter i 2012.
These long, windowless tunnels are completely devoid of daylight.
I disse lange, vindusløse passasjene under bakkenivå er dagslyset langt unna.
The artworks provide the only spatial interest available to inmates using the tunnels, which are challenging environments for displaying art.
Kunsten er den eneste romlige opplevelsen fangene får i disse gangene, og de fysiske forholdene for visning av kunst er utfordrende.
Mokkelbost’s project focuses on giving the inmates access to a visual sense of light and a distant horizon.
I Are Mokkelbosts kunstprosjekt er det fangenes visuelle tilgang til lys og en horisont han særlig konsentrerer seg om.
A lightbox that covers the whole end wall of the tunnel switches continually between different colour spectrums, in a way that evokes a distant horizon.
En lyskasse som dekker hele endeveggen i tunnelen skifter stadig mellom ulike fargespektre, på en måte som minner om himmelhorisonter.
Mokkelbost collected the colours used in the project from photographs of real horizons, and the effect is to create a dynamic, pulsating surface.
Fargene han benytter er hentet fra fotografier av faktiske horisonter, og de skaper en dynamisk og pulserende flate.
Clearly this abstract horizon cannot replace the real thing, but it manages to offer the inmates an implicit reminder of the sense of calm and contemplation that one may experience when looking out towards a distant horizon.
Den abstrakte horisonten kan selvsagt ikke erstatte en faktisk horisont, men gir fangene en uuttalt påminnelse om roen og kontemplasjonen man får tilgang til gjennom å skue utover horisonten.
Storsveen’s installation consists of two murals and 11 collages.
Elise Storsveens installasjon består av to veggmalerier og 11 collager.
Using motifs from lunar landscapes, tower blocks, hurricanes, geological structures and galaxies, her collaged photographs convey a kind of Utopian dream world that is unmistakably set in a period of post-war optimism.
Med motiver fra månelandskap, høyhus, ørkener, mineralstrukturer og galakser, viser fotografiene utopiske og drømmeaktige konstellasjoner, med en umiskjennelig etterkrigsoptimisme som tidsangivelse.
An important aspect of the installation is Storsveen’s division of the long tunnel walls into geometrical shapes that she has painted in different colours.
Oppdelingen av de to veggene i geometrisk malte flater og farger utgjør en viktig del av installasjonen.
Elise Storsveen Are Mokkelbost
Elise Storsveen Are Mokkelbost
04.05.2012
04.05.2012
Anders Wibstad Smebye Harald Fenn Elisabeth Byre
Anders Wibstad Smebye Harald Fenn Elisabeth Byre
The Norwegian Ambassador’s Residence in The Hague
Den norske embetsboligen i Haag
The deportation of Norwegian Jews began at 4.30 a.m. on 26 November 1942.
Klokken 4.30 om natten torsdag 26. november 1942 startet deportasjonen av norske jøder.
300 policemen were summoned to the police headquarters in Oslo, and 100 taxis were hired to transport Jewish women and children from their homes directly down to the harbour where the German ship the SS Donau was waiting.
Tre hundre politimenn var samlet i politiets hovedkvarter i Kirkeveien i Oslo, mens hundre innleide taxier fraktet jødene ned til havna der det tyske skipet Donau ventet.
The order was clear: “All female Jews with J stamped in their passports shall be seized, together with their children…”
Ordren var klar: «Alle kvinnelige jøder med J. i passet samt deres barn skal anholdes…»
Rød was acquitted of all charges and continued his career in the Oslo police until 1965, when he retired on a full pension.
Rød ble frikjent på alle punkter, og fortsatte i Oslo-politiet til han gikk av med pensjon i 1965.
Victor Lind’s photographic triptych Contemporary Memory – I’ll Bring You Home was created specifically for the entrance hall at the Ambassador’s Residence.
Victor Linds fotografiske triptyk Contemporary Memory – I’ll Bring You Home er spesialprodusert for ankomsthallen i embetsboligen.
The night-time photographs, which show 100 taxis waiting, were taken in 1998 during Lind’s modern-day re-enactment of the 1942 deportation.
Bildene viser hundre taxier som venter i natten og er tatt i 1998, under kunstnerens iscenesettelse av deportasjonen fra 1942.
Lind’s work directly confronts Norwegian participation in the Holocaust; a gruesome topic that is often overlooked in favour of heroic stories about Norway’s resistance movement during World War II.
Verket tar på en svært direkte måte opp den norske deltakelsen i Holocaust; en grusom historie som ofte forbigås til fordel for heroiske fortellinger om motstandsbevegelsen når norsk krigshistorie skal fortelles.
The Hague hosts the International Court of Justice and the International Criminal Court, making it the UN’s most important judicial centre.
Haag er den viktigste byen i FN innen det juridiske feltet.
As a result, the Norwegian Embassy in The Hague is heavily involved in efforts to promote international development, human rights, and peacemaking.
Både Den internasjonale domstolen og Den internasjonale straffedomstolen ligger her, og for Norges ambassade i Haag er utviklingssamarbeid, menneskerettigheter og fredsprosesser viktige arbeidsområder.
Visitors to the residence encounter Lind’s work both on arrival and on departure – often with a taxi waiting outside.
Linds verk møter besøkende når de går inn i boligen eller er på vei ut til sin egen ventende taxi.
The photographs challenge Norway’s self-image, with its emphasis on values such as peace, democracy and freedom of expression, and confront viewers with a direct, physical link between the Holocaust and the international situations and conflicts of our own time.
Slik utfordrer det et norsk selvbilde basert på verdier som fred, demokrati og ytringsfrihet, og skaper en direkte, fysisk forbindelse mellom Holocaust og vår samtids internasjonale relasjoner og konflikter.
The photographs are a reminder of a past that we must not forget.
Bildene er en påminnelse om at vi ikke skal glemme.
Lind’s triptych is accompanied by a pocket-sized book containing a text by Erling Bugge about the Jewish deportation.
En liten bok som følger Linds verk, formidler historien om jødedeportasjonen.
Bugge’s text is based on his essay, published by Torpedopress and Control-z, about Victor Lind’s sculpture Monument.
Teksten av Erling Bugge er basert på hans essay om skulpturen Monument utgitt på Torpedopress og Control-z.
Victor Lind (born 1940) lives and works in Oslo.
1940) bor og arbeider i Oslo.
In 2012 he opened the memorial park Dette er et fint sted [This is a good place] in Hekkveien in Oslo.
I 2012 åpnet han minneparken Dette er et fint sted i Hekkveien i Oslo, til minne om Carl Fredriksens Transport som under krigen reddet over tusen mennesker fra deportasjon.
Andries Bickerweg 4 Den Haag
Andries Bickerweg 4
Victor Lind
Victor Lind
16.04.2012
11.05.2012
Contemporary Memory – I’ll bring you home
Contemporary Memory – I’ll bring you home
The University of Bergen, Faculty of Humanities
Universitetet i Bergen, Det humanistiske fakultet
Johannessen’s clock stands in the building’s atrium, which is open to the elements.
Klokketårnet til Toril Johannessen står i atriet utanfor bygget.
The underlying concept for the work is how the phenomenon of time can be thought about and measured in different ways.
Ho har tatt utgangspunkt i fenomenet tid, som kan tenkast og målast på ulike måtar.