natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For example, an investor might use its assets in combination with the assets of the investee, such as combining operating functions to achieve economies of scale, cost savings, sourcing scarce products, gaining access to proprietary knowledge or limiting some operations or assets, to enhance the value of the investor’s other assets.
En investor kan for eksempel bruke sine eiendeler i kombinasjon med eiendelene til foretaket som det er investert i, for eksempel ved å kombinere driftsfunksjoner for å oppnå stordriftsfordeler, kostnadsbesparelser, få tilgang til produkter det er knapphet på, få tilgang til kunnskap underlagt eiendomsrett eller begrense enkelte operasjoner eller eiendeler, for å øke verdien av sine andre eiendeler.
Delegated power
Delegert makt
B58
B58
When an investor with decision-making rights (a decision maker) assesses whether it controls an investee, it shall determine whether it is a principal or an agent.
Når en investor med en beslutningstakingrettighet (en beslutningstaker) vurderer om han kontrollerer et foretak som det er investert i, skal investor avgjøre om denne er fullmaktsgiver eller fullmektig.
An investor shall also determine whether another entity with decision-making rights is acting as an agent for the investor.
En investor skal også avgjøre om et annet foretak med beslutningstakingsrettighet opptrer som fullmektig for investor.
An agent is a party primarily engaged to act on behalf and for the benefit of another party or parties (the principal(s)) and therefore does not control the investee when it exercises its decision-making authority (see paragraphs 17 and 18).
En fullmektig er en part som i hovedsak er engasjert til å opptre på vegne av og til fordel for én eller flere andre parter (fullmaktsgiver(e)), og kontrollerer derfor ikke foretaket som det er investert i, når denne utøver sin beslutningstakingsmyndighet (se nr. 17 og 18).
Thus, sometimes a principal’s power may be held and exercisable by an agent, but on behalf of the principal.
Slik kan en fullmaktsgivers makt enkelte ganger innehas og utøves av en fullmektig, men på vegne av fullmaktsgiveren.
A decision maker is not an agent simply because other parties can benefit from the decisions that it makes.
En beslutningstaker er ikke en fullmektig bare fordi andre parter kan få fordeler av de beslutningene som denne treffer.
B59
B59
An investor may delegate its decision-making authority to an agent on some specific issues or on all relevant activities.
En investor kan delegere sin beslutningstakingsmyndighet til en fullmektig for særlige saker eller for alle relevante aktiviteter.
When assessing whether it controls an investee, the investor shall treat the decision-making rights delegated to its agent as held by the investor directly.
Når det skal vurderes om investor kontrollerer et foretak som det er investert i, skal investor behandle beslutningstakingsrettigheter som er delegert til denne fullmektig som om de innehas direkte av investor.
In situations where there is more than one principal, each of the principals shall assess whether it has power over the investee by considering the requirements in paragraphs B5–B54.
I situasjoner der det er flere fullmaktsgivere, skal hver av fullmaktsgiverne vurdere om han har makt over foretaket som det er investert i, ved å ta i betraktning kravene i B5–B54.
Paragraphs B60–B72 provide guidance on determining whether a decision maker is an agent or a principal.
B60–B72 gir veiledning om hvordan det kan avgjøres om en beslutningstaker er en fullmektig eller en fullmaktsgiver.
B60
B60
A decision maker shall consider the overall relationship between itself, the investee being managed and other parties involved with the investee, in particular all the factors below, in determining whether it is an agent:
En beslutningstaker skal ta i betraktning det samlede forholdet mellom seg selv, foretaket som det er investert i og som blir forvaltet og andre parter involvert i vedkommende foretak, særlig alle faktorene nedenfor, når det skal avgjøres om beslutningstakeren er en fullmektig:
the scope of its decision-making authority over the investee (paragraphs B62 and B63).
omfanget av investors beslutningtakingsmyndighet over foretaket som det er investert i (nr. B62 og B63),
the rights held by other parties (paragraphs B64–B67).
retter som innehas av andre parter (nr. B64–B67),
the remuneration to which it is entitled in accordance with the remuneration agreement(s) (paragraphs B68–B70).
godtgjørelsen som investor har rett til i samsvar med godtgjørelsesavtalen(e) (nr. B68–B70),
the decision maker’s exposure to variability of returns from other interests that it holds in the investee (paragraphs B71 and B72).
beslutningstakers eksponering for variabilitet med hensyn til avkastning fra andre interesser som denne innehar i foretaket som det er investert i (nr. B71 og B72).
Different weightings shall be applied to each of the factors on the basis of particular facts and circumstances.
Ulike vektinger skal anvendes for hver av faktorene på grunnlag av særlige fakta og omstendigheter.
B61
B61
Determining whether a decision maker is an agent requires an evaluation of all the factors listed in paragraph B60 unless a single party holds substantive rights to remove the decision maker (removal rights) and can remove the decision maker without cause (see paragraph B65).
Avgjørelsen av om en beslutningstaker er en fullmektig krever en evaluering av alle faktorene i B60, med mindre en enkelt part innehar reelle rettigheter til å kunne fjerne beslutningstakeren (tilbakekallingsrettigheter) og kan fjerne beslutningstakeren uten å angi noen grunn for dette (se B65).
The scope of the decision-making authority
Omfanget av beslutningstakerens myndighet
B62
B62
The scope of a decision maker’s decision-making authority is evaluated by considering:
Omfanget av en beslutningstakers beslutningstakingsmyndighet evalueres ved å ta i betraktning
the activities that are permitted according to the decision-making agreement(s) and specified by law, and
de aktivitetene som er tillatt ifølge beslutningstakingsavtalen(e) og angitt i lovgivningen, og
the discretion that the decision maker has when making decisions about those activities.
den mulighet for skjønn som beslutningstaker har når denne skal treffe beslutninger om disse aktivitetene.
B63
B63
A decision maker shall consider the purpose and design of the investee, the risks to which the investee was designed to be exposed, the risks it was designed to pass on to the parties involved and the level of involvement the decision maker had in the design of an investee.
En beslutningstaker skal ta i betraktning formålet med og utformingen av foretaket som det er investert i, hvilken risiko vedkommende foretak ble utformet for å bli eksponert for, hvilken risiko det var utformet for å videresende til de involverte partene og hvilket nivå når det gjelder engasjement beslutningstakeren hadde ved utformingen av vedkommende foretak.
For example, if a decision maker is significantly involved in the design of the investee (including in determining the scope of decision-making authority), that involvement may indicate that the decision maker had the opportunity and incentive to obtain rights that result in the decision maker having the ability to direct the relevant activities.
Dersom en beslutningstaker for eksempel i betydelig grad er involvert i utformingen av foretaket som det er investert i (herunder i fastsettelsen av omfanget av beslutningstakingsmyndighet), kan dette engasjementet indikere at beslutningstaker hadde mulighet og incentiv til å oppnå rettigheter som har som følge at beslutningstaker har mulighet til å styre de relevante aktivitetene.
Rights held by other parties
Retter som innehas av andre parter
B64
B64
Substantive rights held by other parties may affect the decision maker’s ability to direct the relevant activities of an investee.
Reelle rettigheter som innehas av andre parter, kan påvirke beslutningstakers mulighet til å styre de relevante aktivitetene til et foretak som det er investert i.
Substantive removal or other rights may indicate that the decision maker is an agent.
Reelle tilbakekallingsrettigheter eller andre rettigheter kan indikere at beslutningstakeren er en fullmektig.
B65
B65
When a single party holds substantive removal rights and can remove the decision maker without cause, this, in isolation, is sufficient to conclude that the decision maker is an agent.
Når en enkelt part innehar reelle tilbakekallingsrettigheter og kan fjerne beslutningstakeren uten å angi noen grunn for dette, er dette isolert sett tilstrekkelig til å konkludere med at beslutningstakeren er en fullmektig.
If more than one party holds such rights (and no individual party can remove the decision maker without the agreement of other parties) those rights are not, in isolation, conclusive in determining that a decision maker acts primarily on behalf and for the benefit of others.
Dersom flere parter innehar slike rettigheter (og ingen enkeltstående part kan fjerne beslutningstakeren uten etter avtale med andre parter), er disse rettighetene isolert sett nok til å kunne konkludere med at en beslutningstaker i hovedsak opptrer på vegne av og til fordel for andre.
In addition, the greater the number of parties required to act together to exercise rights to remove a decision maker and the greater the magnitude of, and variability associated with, the decision maker’s other economic interests (ie remuneration and other interests), the less the weighting that shall be placed on this factor.
I tillegg kommer at jo større antall parter som det kreves at opptrer samlet for å utøve rettigheter for å fjerne en beslutningstaker, og jo større omfanget av og variabiliteten tilknyttet beslutningstakerens andre økonomiske interesser (dvs. godtgjørelse og andre interesser), desto mindre vekt skal denne faktoren tillegges.
B66
B66
Substantive rights held by other parties that restrict a decision maker’s discretion shall be considered in a similar manner to removal rights when evaluating whether the decision maker is an agent.
Reelle rettigheter som innehas av andre parter og som begrenser en beslutningstakers skjønn, skal tas i betraktning på lignende måte for tilbakekallingsrettigheter når det skal evalueres om beslutningstaker er en fullmektig.
For example, a decision maker that is required to obtain approval from a small number of other parties for its actions is generally an agent.
En beslutningstaker som for eksempel må få godkjenning fra et lite antall andre parter for sine handlinger, er som oftest en fullmektig.
(See paragraphs B22–B25 for additional guidance on rights and whether they are substantive.)
(Se B22–B25 om ytterligere veiledning om rettigheter og om de er reelle.)
B67
B67
Consideration of the rights held by other parties shall include an assessment of any rights exercisable by an investee’s board of directors (or other governing body) and their effect on the decision-making authority (see paragraph B23(b)).
Når rettigheter som innehas av andre parter, skal tas i betraktning, skal dette omfatte en vurdering av alle rettigheter som kan utøves av styret (eller et annet styrende organ) i et foretak som det er investert i, og deres virkning på beslutningstakingsmyndigheten (se B23 b)).
Remuneration
Godtgjørelse
B68
B68
The greater the magnitude of, and variability associated with, the decision maker’s remuneration relative to the returns expected from the activities of the investee, the more likely the decision maker is a principal.
Jo større omfanget av, og den tilknyttede variabiliteten til, beslutningstakers godtgjørelse i forhold til avkastningen som forventes fra aktivitetene til foretaket som det er investert i, desto mer sannsynlig er det at beslutningstakeren er en fullmaktsgiver.
B69
B69
In determining whether it is a principal or an agent the decision maker shall also consider whether the following conditions exist:
Når det skal avgjøres om beslutningstakeren er en fullmaktsgiver eller en fullmektig, skal beslutningstaker også ta i betraktning om følgende forhold foreligger:
The remuneration of the decision maker is commensurate with the services provided.
Godtgjørelsen til beslutningstaker er sammenfallende med de tjenestene som ytes.
The remuneration agreement includes only terms, conditions or amounts that are customarily present in arrangements for similar services and level of skills negotiated on an arm’s length basis.
Godtgjørelsesavtalen omfatter bare vilkår, betingelser eller beløp som normalt er til stede i ordninger for tilsvarende tjenester og kompetansenivå, forhandlet fram på armlengdes avstand.
B70
B70
A decision maker cannot be an agent unless the conditions set out in paragraph B69(a) and (b) are present.
En beslutningstaker kan ikke være en fullmektig med mindre betingelsene i B69 a) og b) er til stede.
However, meeting those conditions in isolation is not sufficient to conclude that a decision maker is an agent.
På den annen side er oppfyllelse av disse betingelsene alene ikke tilstrekkelig til å kunne konkludere med at beslutningstakeren er en fullmektig.
Exposure to variability of returns from other interests
Eksponering for variabilitet med hensyn til avkastning fra andre interesser
B71
B71
A decision maker that holds other interests in an investee (eg investments in the investee or provides guarantees with respect to the performance of the investee), shall consider its exposure to variability of returns from those interests in assessing whether it is an agent.
En beslutningstaker som innehar andre interesser i et foretak som det er investert i (f.eks. har investeringer i vedkommende foretak eller gir garantier med hensyn til inntjeningen til vedkommende foretak), skal ta i betraktning sin eksponering for variabilitet med hensyn til avkastning fra disse interessene når det skal vurderes om beslutningstakeren er en fullmektig.
Holding other interests in an investee indicates that the decision maker may be a principal.
Når beslutningstakeren innehar andre interesser i et foretak som det er investert i, indikerer dette at beslutningstakeren kan være en fullmaktsgiver.
B72
B72
In evaluating its exposure to variability of returns from other interests in the investee a decision maker shall consider the following:
Når en beslutningstaker skal evaluere sin eksponering for variabilitet med hensyn til avkastning fra andre interesser i foretaket som det er investert i, skal en beslutningstaker ta i betraktning følgende:
the greater the magnitude of, and variability associated with, its economic interests, considering its remuneration and other interests in aggregate, the more likely the decision maker is a principal.
Jo større omfanget av og variabiliteten tilknyttet beslutningstakers økonomiske interesser er, idet det tas hensyn til samlet godtgjørelse og andre interesser, desto mer sannsynlig er det at beslutningstakeren er en fullmaktsgiver.
whether its exposure to variability of returns is different from that of the other investors and, if so, whether this might influence its actions.
Om beslutningstakers eksponering for variabilitet med hensyn til avkastning er forskjellig fra det som gjelder for andre investorer og, dersom dette er tilfellet, om dette kan ha innflytelse på beslutningstakerens handlinger.
For example, this might be the case when a decision maker holds subordinated interests in, or provides other forms of credit enhancement to, an investee.
Dette kan for eksempel være tilfellet når en beslutningstaker innehar uprioriterte interesser i, eller gir andre former for kredittforbedringer til, et foretak som det er investert i.
The decision maker shall evaluate its exposure relative to the total variability of returns of the investee.
Beslutningstakeren skal evaluere sin eksponering i forhold til den samlede variabiliteten med hensyn til avkastning fra foretaket som det er investert i.
This evaluation is made primarily on the basis of returns expected from the activities of the investee but shall not ignore the decision maker’s maximum exposure to variability of returns of the investee through other interests that the decision maker holds.
Denne evalueringen gjøres primært på grunnlag av forventet avkastning fra aktivitetene til foretaket som det er investert i, men skal ikke se bort fra beslutningstakerens største eksponering for variabilitet med hensyn til avkastning fra vedkommende foretak gjennom andre interesser som beslutningstakeren innehar.
A decision maker (fund manager) establishes, markets and manages a publicly traded, regulated fund according to narrowly defined parameters set out in the investment mandate as required by its local laws and regulations.
En beslutningstaker (fondsforvalter) etablerer, markedsfører og forvalter et offentlig omsatt regulert fond i samsvar med sterkt begrensede definerte parametrer angitt i investeringsmandatet slik det kreves av lokale lover og forskrifter.
The fund was marketed to investors as an investment in a diversified portfolio of equity securities of publicly traded entities.
Fondet ble markedsført overfor investorer som en investering i en spredt portefølje av egenkapitalinstrumenter i foretak hvis verdipapirer omsettes offentlig.
Within the defined parameters, the fund manager has discretion about the assets in which to invest.
Innenfor de definerte parametrene kan fondsforvalteren utvise skjønn når det gjelder hvilke eiendeler det skal investeres i.
The fund manager has made a 10 per cent pro rata investment in the fund and receives a market-based fee for its services equal to 1 per cent of the net asset value of the fund.
Fondsforvalteren har foretatt en proratarisk investering på ti prosent i fondet, og mottar et markedsbasert vederlag for sine tjenester lik én prosent av nettoeiendelsverdien av fondet.
The fees are commensurate with the services provided.
Vederlagene er sammenfallende med tjenestene som ytes.
The fund manager does not have any obligation to fund losses beyond its 10 per cent investment.
Fondsforvalteren har ingen plikt til å finansiere tap ut over sin investering på ti prosent.
The fund is not required to establish, and has not established, an independent board of directors.
Det kreves ikke at fondet etablerer, og fondet har heller ikke etablert, et uavhengig styre.
The investors do not hold any substantive rights that would affect the decision-making authority of the fund manager, but can redeem their interests within particular limits set by the fund.
Investorene innehar ingen reelle rettigheter som ville påvirke fondsforvalterens beslutningstakingsmyndighet, men kan innløse sine interesser innen bestemte grenser som fondet har satt opp.
Although operating within the parameters set out in the investment mandate and in accordance with the regulatory requirements, the fund manager has decision-making rights that give it the current ability to direct the relevant activities of the fund—the investors do not hold substantive rights that could affect the fund manager’s decision-making authority.
Selv om fondsforvalteren opererer innenfor parametrene fastsatt i investeringsmandatet og i samsvar med lovbestemte krav, har denne beslutningstakingsrettigheter som for øyeblikket gir forvalteren mulighet til å styre fondets relevante aktiviteter — investorene innehar ikke reelle rettigheter som vil kunne påvirke fondsforvalterens beslutningstakingsmyndighet.
The fund manager receives a market-based fee for its services that is commensurate with the services provided and has also made a pro rata investment in the fund.
Fondsforvalteren mottar et markedsbasert vederlag for sine tjenester som er sammenfallende med de tjenestene som ytes, og har også en proratarisk investering i fondet.
The remuneration and its investment expose the fund manager to variability of returns from the activities of the fund without creating exposure that is of such significance that it indicates that the fund manager is a principal.
Godtgjørelsen og denne investeringen utsetter fondsforvalteren for variabilitet med hensyn til avkastning fra fondets aktiviteter uten å være årsak til eksponering av en slik betydning at den indikerer at fondsforvalteren er en fullmaktsgiver.
In this example, consideration of the fund manager’s exposure to variability of returns from the fund together with its decision-making authority within restricted parameters indicates that the fund manager is an agent.
I dette eksempelet indikerer en betraktning av fondsforvalterens eksponering for variabilitet med hensyn til avkastning fra fondet sammen med forvalterens beslutningstakingsmyndighet innenfor begrensede parametrer, at fondsforvalteren er en fullmektig.
Thus, the fund manager concludes that it does not control the fund.
Derfor konkluderer fondsforvalteren med at denne ikke kontrollerer fondet.
A decision maker establishes, markets and manages a fund that provides investment opportunities to a number of investors.
En beslutningstaker etablerer, markedsfører og forvalter et fond som tilbyr investeringmuligheter for en rekke investorer.
The decision maker (fund manager) must make decisions in the best interests of all investors and in accordance with the fund’s governing agreements.
Beslutningstakeren (fondsforvalteren) må treffe beslutninger i alle investorers beste interesse og i samsvar med avtalene som regulerer fondet.
Nonetheless, the fund manager has wide decision-making discretion.
Likevel har fondsforvalteren vid anledning til skjønnsmessig beslutningstaking.
The fund manager receives a market-based fee for its services equal to 1 per cent of assets under management and 20 per cent of all the fund’s profits if a specified profit level is achieved.
Fondsforvalteren mottar et markedsbasert vederlag for sine tjenester lik én prosent av eiendelene som denne forvalter og 20 prosent av hele fondets overskudd dersom et nærmere angitt nivå av overskudd oppnås.
Although it must make decisions in the best interests of all investors, the fund manager has extensive decision-making authority to direct the relevant activities of the fund.
Selv om fondsforvalteren må treffe beslutninger i alle investorenes beste interesser, har denne omfattende beslutningstakingsmyndighet til å styre de relevante aktivitetene til fondet.
The fund manager is paid fixed and performance-related fees that are commensurate with the services provided.
Fondsforvalteren får betalt et fast og inntjeningsrelatert vederlag som er sammenfallende med de tjenestene som ytes.
In addition, the remuneration aligns the interests of the fund manager with those of the other investors to increase the value of the fund, without creating exposure to variability of returns from the activities of the fund that is of such significance that the remuneration, when considered in isolation, indicates that the fund manager is a principal.
I tillegg gjør godtgjørelsen at fondsforvalterens interesser er sammenfallende med de andre investorenes interesser i å øke verdien av fondet, men uten at det skapes en eksponering for variabilitet med hensyn til avkastning fra aktivitetene til fondet av en slik betydning at godtgjørelsen isolert sett indikerer at fondsforvalteren er en fullmaktsgiver.
The above fact pattern and analysis applies to examples 14A–14C described below.
Faktaene og analysen i eksempelet foran gjelder også for eksemplene 14A–14C som beskrevet nedenfor.
The fund manager also has a 2 per cent investment in the fund that aligns its interests with those of the other investors.
Fondsforvalteren har også en investering på to prosent i fondet som setter dennes interesser på linje med de andre investorenes interesser.
The fund manager does not have any obligation to fund losses beyond its 2 per cent investment.
Fondsforvalteren har ingen plikt til å finansiere tap ut over sin investering på to prosent.
The investors can remove the fund manager by a simple majority vote, but only for breach of contract.
Investorene kan fjerne fondsforvalteren med simpelt flertall, men bare for kontraktsbrudd.