natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The host Member State should be able, in connection with the exercise of the right of establishment and the freedom to provide services, to require compliance with specific provisions of its own national laws or regulations on the part of entities not authorised as credit institutions in their home Member States and with regard to activities not referred to in the list of activities subject to mutual recognition, provided that, on the one hand, such provisions are not already provided for in Regulation (EU) No 575/2013, are compatible with Union law and are intended to protect the general good and that, on the other, such entities or such activities are not subject to equivalent rules under the laws or regulations of their home Member States.
I forbindelse med utøvelse av etableringsretten og adgangen til å yte tjenester bør vertsstaten kunne kreve at foretak som ikke har tillatelse som kredittinstitusjon i hjemstaten, og med hensyn til virksomhet som ikke er oppført på listen over virksomhet som omfattes av gjensidig anerkjennelse, overholder særlige bestemmelser i vertsstatens nasjonale lovgivning, forutsatt på den ene side at disse bestemmelsene ikke allerede er fastsatt i forordning (EU) nr. 575/2013, er forenlige med fellesskapsretten og er begrunnet i allmennhetens interesser, og på den annen side at disse foretakene eller denne virksomheten ikke er underlagt tilsvarende regler i lover eller forskrifter i hjemstaten.
In addition to Regulation (EU) No 575/2013 which establishes directly applicable prudential requirements for credit institutions and investment firms, Member States should ensure that there are no obstacles to carrying out activities receiving mutual recognition in the same manner as in the home Member State, provided that the latter do not conflict with legal provisions protecting the general good in the host Member State.
I tillegg til forordning (EU) nr. 575/2013, der det er fastsatt tilsynskrav som gjelder umiddelbart for kredittinstitusjoner og verdipapirforetak, bør medlemsstatene påse at det ikke er noe til hinder for at den virksomhet som omfattes av den gjensidige anerkjennelsen, kan utøves på samme måte som i hjemstaten, så lenge dette ikke er i strid med lovbestemmelser om vern av allmennhetens interesser i vertsstaten.
The rules governing branches of credit institutions having their head office in a third country should be analogous in all Member States.
De reglene som gjelder for filialer av kredittinstitusjoner som har sitt hovedkontor utenfor Fellesskapet, bør være ensartet i alle medlemsstater.
It is important to provide that such rules are not more favourable than those applicable to branches of credit institutions from another Member State.
Det er viktig å fastsette at slike regler ikke kan være gunstigere enn regler som gjelder for filialer av kredittinstitusjoner fra en annen medlemsstat.
The Union should be able to conclude agreements with third countries providing for the application of rules which accord such branches the same treatment throughout its territory.
Unionen bør kunne inngå avtaler med tredjestater om anvendelse av regler som gir slike filialer samme behandling på hele Unionens territorium.
Branches of credit institutions authorised in third countries should not enjoy the freedom to provide services or the freedom of establishment in Member States other than those in which they are established.
Filialer av kredittinstitusjoner som har tillatelse i tredjestater, bør ikke omfattes av adgangen til å yte tjenester i andre medlemsstater enn der de er etablert.
Agreement should be reached between the Union and third countries with a view to allowing the practical exercise of consolidated supervision over the largest possible geographical area.
Det bør inngås avtaler mellom Unionen og tredjestater for å gjøre det praktisk mulig å gjennomføre konsolidert tilsyn over et størst mulig geografisk område.
Responsibility for supervising the financial soundness of a credit institution and in particular its solvency on a consolidated basis should lie with its home Member State.
Ansvaret for tilsyn med en kredittinstitusjons økonomiske soliditet, og særlig med dens solvens på konsolidert grunnlag, bør påhvile institusjonens hjemstat.
The supervision of Union banking groups should be the subject of close cooperation between the competent authorities of the home and host Member States.
Tilsynet med Unionens bankkonserner bør utøves i nært samarbeid mellom vedkommende myndigheter i hjemstaten og vertsstaten.
The competent authorities of host Member States should have the power to carry out, on a case-by-case basis, on-the-spot checks and inspections of the activities of branches of institutions on their territory and require information from a branch about its activities and for statistical, informational, or supervisory purposes, where the host Member States consider it relevant for reasons of stability of the financial system.
Vedkommende myndigheter i vertsmedlesstaten bør ha myndighet til å fra tilfelle til tilfelle å foreta kontroller på stedet og inspeksjoner av virksomheten til filialer av institusjoner på deres territorium og kreve opplysninger fra en filial om dens virksomhet samt til statistikkformål, opplysningsformål eller tilsynsformål, dersom vertsstaten anser det som relevant av hensyn til finanssystemets stabilitet.
The competent authorities of the host Member States should obtain information about activities carried out in their territories.
Vedkommende myndigheter i vertsmedlemsstaten bør få opplysninger om virksomhet som utøves på deres territorium.
Supervisory measures should be taken by the competent authorities of the home Member State unless the competent authorities of the host Member States have to take precautionary emergency measures.
Vedkommende myndigheter i hjemstaten bør treffe tilsynstiltak med mindre vedkommende myndigheter i vertsmedlemsstaten må treffe forebyggende hastetiltak.
The smooth operation of the internal market requires not only legal rules but also close and regular cooperation and significantly enhanced convergence of regulatory and supervisory practices between the competent authorities of the Member States.
For at det indre marked skal virke på en hensiktsmessig måte, kreves det ikke bare rettsregler, men også et nært og regelmessig samarbeid og en betydelig forbedret tilnærming av lovgivningsmessig praksis og tilsynspraksis mellom vedkommende myndigheter i medlemsstatene.
The smooth operation of the internal banking market requires not only legal rules but also close and regular cooperation and significantly enhanced convergence of regulatory and supervisory practices between the competent authorities of the Member States.
For at det indre bankmarked skal virke på en tilfredsstillende måte, kreves det ikke bare rettsregler, men også et nært og regelmessig samarbeid og en betydelig forbedret tilnærming av lovgivningsmessig praksis og tilsynspraksis mellom vedkommende myndigheter i medlemsstatene.
To that end, consideration of problems concerning individual credit institutions and the mutual exchange of information should take place through EBA.
For dette formål bør problemer som gjelder enkelte kredittinstitusjoner og gjensidig informasjonsutveksling behandles gjennom EBA.
That mutual information procedure should not replace bilateral cooperation.
Den nevnte framgangsmåten for gjensidig informasjonsutveksling bør ikke erstatte tosidig samarbeid.
Competent authorities of the host Member States should always be able, in an emergency, on their own initiative or on the initiative of the competent authorities of the home Member State, to check that the activities of a credit institution established within their territories comply with the relevant laws and with the principles of sound administrative and accounting procedures and adequate internal control.
Vedkommende myndigheter i vertsstaten bør i hastesaker på eget initiativ eller på initiativ fra vedkommende myndigheter i hjemstaten, alltid kunne kontrollere at virksomheten til en kredittinstitusjon som er etablert på vedkommende vertsstats territorium, utøves i samsvar med gjeldende lovgivning og med prinsippene for god forvaltnings- og regnskapspraksis og forsvarlig internkontroll.
It is appropriate to allow the exchange of information between the competent authorities and authorities or bodies which, by virtue of their function, help to strengthen the stability of the financial system.
Det bør tillates adgang til utveksling av informasjon mellom vedkommende myndigheter og myndigheter eller organer som i kraft av sin funksjon bidrar til å styrke finanssystemets stabilitet.
In order to preserve the confidential nature of the information forwarded, the list of addressees should be strictly limited.
For å bevare opplysningenes fortrolige karakter bør antallet mottakere være strengt begrenset.
Certain behaviour, such as fraud or insider dealing, is liable to affect the stability and the integrity of the financial system.
Visse former for atferd, som bedrageri og innsidhandel, vil kunne påvirke finanssystemets stabilitet og integritet.
It is necessary to specify the conditions under which exchange of information in such cases is authorised.
Det er nødvendig å fastsette på hvilke vilkår informasjonsutveksling kan tillates i slike tilfeller.
Where it is stipulated that information may be disclosed only with the express agreement of the competent authorities, the competent authorities should be able to make their agreement subject to compliance with strict conditions.
Når det er fastsatt at opplysninger kan gis videre bare med vedkommende myndigheters uttrykkelige samtykke, bør vedkommende myndigheter kunne gjøre sitt samtykke betinget av at strenge krav blir overholdt.
For the same reason Member States should also provide that such a duty applies in all circumstances where such facts are discovered by an auditor during the performance of his tasks in an undertaking which has close links with an institution.
Av samme grunn bør medlemsstatene også fastsette at en slik plikt gjelder under alle omstendigheter der en revisor ved utførelsen av sine oppgaver oppdager slike forhold i et foretak som har nære forbindelser til en kredittinstitusjon.
The duty of auditors to communicate, where appropriate, to the competent authorities certain facts and decisions concerning an institution which they discover during the performance of their tasks in a non-financial undertaking should not in itself change the nature of their tasks in that undertaking nor the manner in which they should perform those tasks in that undertaking.
Revisorenes plikt til eventuelt å underrette vedkommende myndigheter om visse forhold og beslutninger med hensyn til en institusjon som de oppdager ved utførelsen av sine oppgaver i et ikke-finansielt foretak, bør i seg selv ikke endre verken arten av deres oppgaver i vedkommende foretak eller den måten de skal utføre sine oppgaver på i foretaket.
For the purposes of strengthening the prudential supervision of institutions and the protection of clients of institutions, auditors should have a duty to report promptly to the competent authorities, wherever, during the performance of their tasks, they become aware of certain facts which are liable to have a serious effect on the financial situation or the administrative and accounting organisation of an institution.
For å styrke tilsynet med institusjoner og vernet av deres kunder bør revisorer ha plikt til umiddelbart å underrette vedkommende myndigheter dersom de ved utførelsen av sine oppgaver får kjennskap til visse forhold som vil kunne få alvorlige følger for en institusjons finansielle stilling eller dens forvaltningsmessige og regnskapsmessige organisering.
This Directive and Regulation (EU) No 575/2013 aim to ensure the solvency of institutions.
Målet med dette direktiv og forordning (EU) nr. 575/2013 er å sikre institusjoners institusjoners solvens.
If, notwithstanding the solvency requirements, a crisis occurs, it is necessary to ensure that institutions can be resolved in an orderly manner, limiting the negative impact on the real economy and avoiding the need for taxpayers to step in. For that purpose, pending further coordination at Union level, EBA should assess and coordinate initiatives, in accordance with Regulation (EU) No 1093/2010, on recovery and resolution plans with a view to promoting convergence in that area.
Dersom det, på tross av solvenskrav, skulle oppstå en krise, er det nødvendig å sikre at institusjoner kan avvikles på en ordnet måte, at de negative følgene for realøkonomien begrenses og at det unngås at skattebetalerne må tre inn. For dette formål og i påvente av bedre samordning på unionsplan bør EBA i samsvar med forordning (EU) nr. 1093/2010 vurdere og samordne initiativer som gjelder gjenreisnings- og avviklingsplaner med sikte på å fremme tilnærming på dette området.
To that end, EBA should be fully informed in advance of the organisation of meetings on recovery and resolution plans and should be entitled to participate in such meetings.
For dette formål bør EBA på forhånd holdes fullt underrettet om møter om gjenreisnings- og avviklingsplaner og bør ha rett til å delta på slike møter.
Some Member States’ authorities have already introduced obligations for institutions and authorities to prepare recovery and resolution plans.
Visse medlemsstaters myndigheter har allerede innført en plikt for institusjoner og myndigheter til å utarbeide gjenreisnings- og avviklingsplaner.
It is therefore appropriate that institutions be required to cooperate with authorities in that regard.
Det er derfor hensiktsmessig at institusjonene pålegges å samarbeide med myndighetene om dette.
Where a recovery or resolution plan is being drafted, EBA should contribute to and participate actively in the development and coordination of effective and consistent recovery and resolution plans in accordance with Regulation (EU) No 1093/2010.
Når en gjenreisnings- eller avviklingsplan utarbeides, bør EBA bidra til og delta aktivt i utviklingen og samordningen av effektive og ensartede gjenreisnings- og avviklingsplaner i henhold til forordning (EU) nr. 1093/2010.
Priority should be given where such plans involve systemically important institutions.
Planer som omfatter institusjoner som er viktige for systemet, bør prioriteres.
Therefore, administrative penalties and other administrative measures laid down by Member States should satisfy certain essential requirements in relation to addressees, the criteria to be taken into account in their application, their publication, key powers to impose penalties and levels of administrative pecuniary penalties.
Administrative sanksjoner og andre forvaltningsmessige tiltak som fastsettes av medlemsstatene, bør derfor oppfylle visse grunnleggende krav med hensyn til mottakere, kriterier som det bør tas hensyn til når de anvendes, offentliggjøring, viktigste myndighet til å ilegge sanksjoner og størrelsen på bøter.
In particular, competent authorities should be empowered to impose administrative pecuniary penalties which are sufficiently high to offset the benefits that can be expected and to be dissuasive even to larger institutions and their managers.
Særlig bør vedkommende myndigheter ha myndighet til å ilegge bøter som er tilstrekkelig høye til å oppveie de fordelene som kan forventes, og som virker avskrekkende selv for større institusjoner og deres ledere.
In order to ensure a consistent application of administrative penalties or other administrative measures across Member States, when determining the type of administrative penalties or other administrative measures and the level of administrative pecuniary penalties Member States should be required to ensure that the competent authorities take into account all relevant circumstances.
For å sikre en ensartet anvendelse av administrative sanksjoner eller andre forvaltningsmessige tiltak i alle medlemsstatene bør medlemsstatene ved fastsettelse av arten av administrative sanksjoner eller andre forvaltningsmessige tiltak og størrelsen på bøter, sikre at vedkommende myndigheter tar hensyn til alle relevante omstendigheter.
In order to ensure that administrative penalties have a dissuasive effect, they should normally be published except in certain well-defined circumstances.
For å sikre at forvaltningsmessige sanksjoner virker avskrekkende, bør de normalt offentliggjøres, unntatt i visse bestemte tilfeller.
For the purposes of assessing the good repute of directors and members of a management body, an efficient system of exchange of information is required where EBA, subject to professional secrecy and data protection requirements, should be entitled to maintain a central database containing details of administrative penalties, including any appeals in relation thereto, which is accessible to competent authorities only.
For å vurdere om medlemmene av ledelsen og av ledelsesorganet har god vandel, kreves det et effektivt system for informasjonsutveksling der EBA, med forbehold for krav om taushetsplikt og vern av personopplysninger , bør ha rett til å ha en sentral database med opplysninger om administrative sanksjoner, herunder eventuelle klager i denne forbindelse, som bare vedkommende myndigheter har tilgang til.
In order to detect potential breaches of national provisions transposing this Directive and of Regulation (EU) No 575/2013, competent authorities should have the necessary investigatory powers and should establish effective mechanisms to encourage reporting of potential or actual breaches.
For å kunne avdekke mulige overtredelser av nasjonale bestemmelser som innarbeider dette direktiv og forordning (EU) nr. 575/2013, bør vedkommende myndigheter ha den nødvendige undersøkelsesmyndighet og innføre effektive ordninger for å oppmuntre til rapportering av mulige og faktiske overtredelser.
Those mechanisms should be without prejudice to the rights of the defence of anyone who has been charged.
Disse ordningene bør ikke berøre den retten enhver som er anklaget, har til å forsvare seg.
This Directive should provide for administrative penalties and other administrative measures in order to ensure the greatest possible scope for action following a breach and to help prevent further breaches, irrespective of their qualification as an administrative penalty or other administrative measure under national law.
Ved dette direktiv bør det fastsettes administrative sanksjoner og andre forvaltningsmessige tiltak for å sikre størst mulig handlingsrom etter en overtredelse og for å bidra til å forebygge nye overtredelser, uansett om tiltakene utgjør administrative sanksjoner eller andre forvaltningsmessige tiltak i henhold til nasjonal lovgivning.
This Directive should be without prejudice to any provisions in the law of Member States relating to criminal penalties.
Dette direktiv bør ikke berøre bestemmelser om strafferettslige sanksjoner i medlemsstatenes lovgivning.
Member States should be able to provide for additional penalties to, and higher level of administrative pecuniary penalties than, those provided for in this Directive.
Medlemsstatene bør tillegg til sanksjonene fastsatt i dette direktiv kunne fastsette ytterligere sanksjoner, og bør kunne fastsette høyere bøter enn dem som er fastsatt i dette direktiv.
Member States should ensure that credit institutions and investment firms have internal capital that, having regard to the risks to which they are or may be exposed, is adequate in quantity, quality and distribution.
Medlemsstatene bør sikre at kredittinstitusjoner og verdipapirforetak ansvarlig kapital som, med hensyn til den risiko de er eller kan bli eksponert for, er tilstrekkelig med hensyn til mengde, kvalitet og fordeling.
Accordingly, Member States should ensure that credit institutions and investment firms have strategies and processes in place for assessing and maintaining the adequacy of their internal capital.
Medlemsstatene bør derfor sikre at kredittinstitusjoner og verdipapirforetak har innført strategier og framgangsmåter for å vurdere og opprettholde en tilstrekkelig ansvarlig kapital.
Competent authorities should be entrusted with ensuring that institutions have a good organisation and adequate own funds, having regard to the risks to which the institutions are or might be exposed.
Vedkommende myndigheter bør få i oppgave å sikre at institusjonene er godt organisert og har tilstrekkelig ansvarlig kapital, idet det tas hensyn til den risiko som institusjonene er eller kan bli eksponert for.
To ensure that institutions which are active in several Member States are not disproportionately burdened as a result of the continued responsibilities of individual Member State competent authorities as regards authorisation and supervision, it is essential to significantly enhance the cooperation between competent authorities.
For å sikre at institusjoner som er virksomme i flere medlemsstater, ikke pålegges uforholdsmessig store byrder som et resultat av at den enkelte medlemsstats vedkommende myndigheter fortsatt har ansvar for tillatelser og tilsyn, er det viktig at samarbeidet mellom vedkommende myndigheter bedres betydelig.
EBA should facilitate and enhance such cooperation.
EBA bør fremme og styrke dette samarbeidet.
In order to ensure comprehensive market discipline across the Union, it is appropriate that competent authorities publish information concerning the carrying out of the business of credit institutions and investment firms.
For å sikre en omfattende markedsdisiplin i hele Unionen bør vedkommende myndigheter offentliggjøre opplysninger om den virksomhet som kredittinstitusjoner og verdipapirforetak utøver.
Such information should be sufficient to enable a comparison of the approaches adopted by the different competent authorities of the Member States and complement requirements found in Regulation (EU) No 575/2013 regarding disclosure of technical information by institutions.
Slike opplysninger bør være tilstrekkelige til at det kan foretas en sammenligning av de metodene som benyttes av de forskjellige vedkommende myndigheter i medlemsstatene, og de bør utfylle kravene i forordning (EU) nr. 575/2013 med hensyn til institusjoners offentliggjøring av faglige opplysninger.
Supervision of institutions on a consolidated basis aims to protect the interests of depositors and investors of institutions and to ensure the stability of the financial system.
Tilsyn med institusjoner på konsolidert grunnlag tar sikte på å verne interessene til de nevnte institusjonenes innskytere og å sikre finanssytemets stabilitet.
In order to be effective, supervision on a consolidated basis should therefore be applied to all banking groups, including those the parent undertakings of which are not credit institutions or investment firms.
For å være effektivt bør tilsyn på konsolidert grunnlag derfor kunne anvendes på alle bankkonserner, herunder bankkonserner der morforetaket ikke er kredittinstitusjon eller verdipapirforetak.
Member States should provide competent authorities with the necessary legal instruments to enable them to exercise such supervision.
Medlemsstatene bør stille de nødvendige juridiske virkemidler til rådighet for vedkommende myndigheter, slik at de kan føre slikt tilsyn.
In the case of groups with diversified activities where parent undertakings control at least one subsidiary, the competent authorities should be able to assess the financial situation of each credit institution or investment firm in such a group.
Med hensyn til konserner som driver virksomhet av forskjellig art, og der morforetaket har kontroll over minst ett datterforetak, bør vedkommende myndigheter kunne vurdere den finansielle stillingen for hver kredittinstitusjon og hvert verdipapirforetak innenfor et slikt konsern.
The competent authorities should at least have the means of obtaining from all undertakings within a group the information necessary for the performance of their function.
Vedkommende myndigheter bør minst ha mulighet til å innhente fra samtlige foretak i konsernet de opplysninger som er nødvendige for å føre tilsyn.