natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Cooperation between the authorities responsible for the supervision of different financial sectors should be established in the case of groups of undertakings carrying out a range of financial activities.
Det bør opprettes et samarbeid mellom ansvarlige tilsynsmyndigheter innenfor ulike finanssektorer når det gjelder konserner av foretak som driver flere typer finansvirksomhet.
Member States should be able to refuse or withdraw a credit institution’s authorisation in the case of certain group structures considered inappropriate for carrying out banking activities, because such structures cannot be supervised effectively.
Medlemsstatene bør kunne avslå eller tilbakekalle en kredittinstitusjons tillatelse dersom visse konsernstrukturer som vurderes som uegnet til å utøve bankvirksomhet, fordi det ikke vil kunne føres effektivt tilsyn med dem.
In that respect the competent authorities should have the necessary powers to ensure the sound and prudent management of credit institutions.
Vedkommende myndigheter bør derfor ha den nødvendige myndighet til å sikre en sunn og forsvarlig ledelse av kredittinstitusjoner.
In order to secure a sustainable and diverse Union banking culture which primarily serves the interest of the citizens of the Union, small-scale banking activities, such as those of credit unions and cooperative banks, should be encouraged.
For å sikre en bærekraftig og allsidig bankkultur i Unionen, som først og fremst tjener unionsborgernes interesser, bør det oppmuntres til bankvirksomhet i mindre målestokk, som for eksempel kredittforeninger og samvirkebanker.
The mandates of competent authorities should take into account, in an appropriate manner, the Union dimension.
I vedkommende myndigheters mandat bør det på hensiktsmessig måte tas hensyn til EU-dimensjonen.
Competent authorities should therefore duly consider the effect of their decisions not only on the stability of the financial system in their jurisdiction but also in all other Member States concerned.
Vedkommende myndigheter bør derfor behørig vurdere den virkning som deres beslutninger vil få, ikke bare på finanssystemets stabilitet innenfor deres jurisdiksjon, men også i alle andre berørte medlemsstater.
Subject to national law, that principle should serve to promote financial stability across the Union and should not legally bind competent authorities to achieve a specific result.
Med forbehold for nasjonal lovgivning bør dette prinsippet kunne fremme den finansielle stabiliteten i hele Unionen og bør ikke binde vedkommende myndigheter juridisk til å oppnå et bestemt resultat.
The financial crisis demonstrated links between the banking sector and so-called ‘shadow banking’.
Finanskrisen avdekket forbindelser mellom banksektoren og såkalte skyggebanker.
Some shadow banking usefully keeps risks separate from the banking sector and hence avoids potential negative effects on taxpayers and systemic impact.
En viss skyggebankvirksomhet er nyttig i den forstand at den holder risikoene atskilt fra banksektoren og på den måten unngår mulige negative virkninger for skattebetalerne og systemet.
Nevertheless, a fuller understanding of shadow banking operations and their links to financial sector entities, and tighter regulation to provide transparency, a reduction of systemic risk and the elimination of any improper practices are necessary for the stability of the financial system.
Ikke desto mindre er en bedre forståelse av skyggebankvirksomheten og dens forbindelser til foretak i finanssektoren og strengere bestemmelser for å sikre åpenhet, minske systemrisikoen og avskaffe enhver uhensiktsmessig praksis, nødvendig for finanssystemets stabilitet.
Additional reporting from institutions can establish some of this but specific new regulation is also necessary.
Institusjonene kan bidra til dette gjennom ytterligere rapportering, men det er også nødvendig med nye særlige bestemmelser.
Increased transparency regarding the activities of institutions, and in particular regarding profits made, taxes paid and subsidies received, is essential for regaining the trust of citizens of the Union in the financial sector.
Økt innsyn i institusjonenes virksomhet, særlig med hensyn til overskudd, betalte skatter og mottatte tilskudd, er avgjørende for å gjenvinne unionsborgernes tillit til finanssektoren.
Mandatory reporting in that area can therefore be seen as an important element of the corporate responsibility of institutions towards stakeholders and society.
Obligatorisk rapportering på dette området kan derfor ses som en viktig del av institusjonenes ansvar overfor berørte parter og samfunnet.
Weaknesses in corporate governance in a number of institutions have contributed to excessive and imprudent risk-taking in the banking sector which has led to the failure of individual institutions and systemic problems in Member States and globally.
Svakheter i foretaksstyringen i et visst antall institusjoner har bidratt til overdreven og uforsiktig risikotaking i banksektoren som har ført til at flere enkeltinstitusjoner har gått konkurs og til systemproblemer i medlemsstater og på verdensplan.
In some cases, the absence of effective checks and balances within institutions resulted in a lack of effective oversight of management decision-making, which exacerbated short-term and excessively risky management strategies.
I noen tilfeller har manglende effektiv kontroll internt i institusjonene medført at det ikke har vært noe effektivt tilsyn med ledelsens beslutningstaking, noe som har fremmet kortsiktige og altfor risikable ledelsesstrategier.
The unclear role of the competent authorities in overseeing corporate governance systems in institutions did not allow for sufficient supervision of the effectiveness of the internal governance processes.
Vedkommende myndigheters uklare rolle i tilsynet med foretaksstyringen i institusjonene gav ikke mulighet til tilstrekkelig kontroll med de interne styringsprosessene.
In order to address the potentially detrimental effect of poorly designed corporate governance arrangements on the sound management of risk, Member States should introduce principles and standards to ensure effective oversight by the management body, promote a sound risk culture at all levels of credit institutions and investment firms and enable competent authorities to monitor the adequacy of internal governance arrangements.
For å demme opp for den mulige negative innvirkning dårlig utformede foretaksstyringsordninger kan ha på forsvarlig risikohåndtering, bør medlemsstatene innføre prinsipper og standarder for å sikre effektiv kontroll fra ledelsesorganets side, fremme en sunn risikokultur på alle nivåer i kredittinstitusjoner og verdipapirforetak og gjøre det mulig for vedkommende myndigheter å føre tilsyn med at de interne styringsordningene er tilstrekkelige.
Those principles and standards should apply taking into account the nature, scale and complexity of institutions’ activities.
Disse prinsippene og standardene bør få anvendelse samtidig som det tas hensyn til arten og omfanget av og kompleksiteten til institusjonenes virksomhet.
Member States should be able to impose corporate governance principles and standards additional to those required by this Directive.
Medlemsstatene bør kunne fastsette prinsipper og standarder for foretaksstyring i tillegg til dem som er fastsatt i dette direktiv.
Different governance structures are used across Member States.
Det brukes forskjellige styringsstrukturer i medlemsstatene.
In most cases a unitary or a dual board structure is used.
I de fleste tilfellene brukes en monistisk eller dualistisk ledelseskultur.
The definitions used in this Directive are intended to embrace all existing structures without advocating any particular structure.
Definisjonene i dette direktiv tar sikte på å omfatte alle eksisterende strukturer uten å anbefale noen av dem.
They are purely functional for the purpose of setting out rules aimed at a particular outcome irrespective of the national company law applicable to an institution in each Member State.
De er til for praktiske formål for å fastsette regler for å oppnå et bestemt resultat uansett hvilken nasjonal selskapslovgivning som får anvendelse på en institusjon i hver medlemsstat.
A management body should be understood to have executive and supervisory functions.
Et ledelsesorgan bør forstås som et organ som har en ledelsesfunksjon og en tilsynsfunksjon.
The definitions should therefore not interfere with the general allocation of competences in accordance with national company law.
Definisjonene bør derfor ikke berøre den alminnelige kompetansefordeling i samsvar med nasjonal selskapsrett.
The competence and structure of management bodies differ across Member States.
Et ledelsesorgans fullmakter og struktur varierer fra medlemsstat til medlemsstat.
In Member States where management bodies have a one-tier structure, a single board usually performs management and supervisory tasks.
I medlemsstater der ledelsesorganer har en ettnivåstruktur, utfører ett styre både ledelses- og tilsynsoppgaver.
In Member States with a two-tier system, the supervisory function is performed by a separate supervisory board which has no executive functions and the executive function is performed by a separate management board which is responsible and accountable for the day-to-day management of the undertaking.
I medlemsstater med tonivåsystem utøves tilsynsfunksjonen av et atskilt kontrollorgan som ikke har noen ledelsesfunksjoner, og ledelsesfunksjonen utøves av en atskilt styringsgruppe som har ansvar for den daglige ledelsen av foretaket.
Accordingly, separate tasks are assigned to the different entities within the management body.
I samsvar med dette tildeles de ulike enhetene innenfor ledelsesorganet forskjellige oppgaver.
In order to monitor management actions and decisions effectively, the management body of an institution should commit sufficient time to allow it to perform its functions and to be able to understand the business of the institution, its main risk exposures and the implications of the business and the risk strategy.
For å kunne overvåke ledelsens tiltak og beslutninger på en effektiv måte bør en institusjons ledelsesorgan sette av tilstrekkelig tid til å kunne ivareta sine funksjoner og til å kunne forstå institusjonens virksomhet, dens viktigste risikoeksponeringer og virkningene av dens virksomhet og risikostrategi.
Combining too high a number of directorships would preclude a member of the management body from spending adequate time on the performance of that oversight role.
Å ha for mange oppdrag i et ledelsesorgan samtidig vil hindre et medlem av ledelsesorganet i å bruke tilstrekkelig tid på å ivareta tilsynsfunksjonen.
Therefore, it is necessary to limit the number of directorships a member of the management body of an institution may hold at the same time in different entities.
Det er derfor nødvendig å begrense antall oppdrag et medlem av en institusjons ledelsesorgan kan ha samtidig i ledelsesorganer i forskjellige enheter.
However, directorships in organisations which do not pursue predominantly commercial objectives, such as non-profit-making or charitable organisations, should not be taken into account for the purposes of applying such a limit.
Oppdrag i ledelsesorganer i institusjoner som ikke hovedsakelig har kommersielt formål, som ideelle eller veldedige organisasjoner, bør imidlertid ikke tas hensyn til ved anvendelsen av en slik begrensning.
When appointing members of the management body, the shareholders or members of an institution should consider whether the candidates have the knowledge, qualifications and skills necessary to safeguard proper and prudent management of the institution.
Når medlemmene i ledelsesorganet utnevnes, bør aksjeeierne eller medlemmene i institusjonen vurdere om kandidatene har de kunnskaper, kvalifikasjoner og ferdigheter som er nødvendige for å sikre en korrekt og forsvarlig ledelse av institusjonen.
Those principles should be exercised and manifested through transparent and open appointment procedures, with regard to members of the management body.
Disse prinsippene bør, når det gjelder medlemmene i ledelsesorganet, følges og komme til uttrykk gjennom klare og åpne framgangsmåter for utnevning.
The lack of monitoring by management bodies of management decisions is partly due to the phenomenon of ‘groupthink’.
Ledelsesorganers manglende overvåking av ledelsesbeslutninger skyldes delvis fenomenet «gruppetenkning».
This phenomenon is, inter alia, caused by a lack of diversity in the composition of management bodies.
Dette fenomenet oppstår blant annet på grunn av manglende mangfold i sammensetningen av ledelsesorganer.
To facilitate independent opinions and critical challenge, management bodies of institutions should therefore be sufficiently diverse as regards age, gender, geographical provenance and educational and professional background to present a variety of views and experiences.
For å fremme selvstendige meninger og kritiske innvendinger bør sammensetningen av institusjonenes ledelsesorganer være tilstrekkelig mangfoldig med hensyn til alder, kjønn, geografisk opprinnelse samt utdannings- og yrkesbakgrunn til at varierte synspunkter og erfaringer kommer til uttrykk.
Gender balance is of particular importance to ensure adequate representation of population.
En jevn kjønnsfordeling er særlig viktig for å sikre en passende gjenspeiling av befolkningen.
In particular, institutions not meeting a threshold for representation of the underrepresented gender should take appropriate action as a matter of priority.
Særlig bør institusjoner som ligger under terskelverdien for representasjon av det underrepresenterte kjønn, prioritere å treffe egnede tiltak.
More diverse management bodies should more effectively monitor management and therefore contribute to improved risk oversight and resilience of institutions.
Ledelsesorganer med mer mangfold bør være bedre i stand til å overvåke ledelsen og dermed bidra til bedre risikokontroll og motstandsdyktighet i institusjonene.
Therefore, diversity should be one of the criteria for the composition of management bodies.
Derfor bør mangfold være et av kriteriene ved sammensetning av ledelsesorganene.
Diversity should also be addressed in institutions’ recruitment policy more generally.
Institusjonene bør også ta hensyn til mangfold i sin ansettelsespolitikk i alminnelighet.
Such a policy should, for instance, encourage institutions to select candidates from shortlists including both genders.
En slik politikk bør for eksempel innebære at institusjonene oppmuntres til å velge kandidater fra innstillingslister som omfatter begge kjønn.
In order to strengthen legal compliance and corporate governance, Member States should establish effective and reliable mechanisms to encourage reporting to competent authorities of potential or actual breaches of national provisions transposing this Directive and of Regulation (EU) No 575/2013.
For å bedre overholdelsen av gjeldende lovgivning og styrke foretaksstyringen bør medlemsstatene innføre effektive og pålitelige ordninger for å oppmuntre rapportering til vedkommende myndigheter av mulige eller faktiske overtredelser av nasjonale bestemmelser som innarbeider dette direktiv og forordning (EU) nr. 575/2013.
Employees reporting breaches committed within their own institutions should be fully protected.
Arbeidstakere som rapporterer om overtredelser innenfor sin egen institusjon, bør ha fullt vern.
Employee representation in management bodies could also, by adding a key perspective and genuine knowledge of the internal workings of institutions, be seen as a positive way of enhancing diversity.
Arbeidstakerrepresentasjon i ledelsesorganer kan også anses som en positiv måte å fremme mangfold, ved å bringe fram et viktig perspektiv og genuin kunnskap om institusjonenes interne virksomhet.
Members of the G-20 committed themselves to implementing the Financial Stability Board (FSB) Principles for Sound Compensation Practices and Implementing Standards, which address the potentially detrimental effect of poorly designed remuneration structures on the sound management of risk and control of risk-taking behaviour by individuals.
Medlemmene i G-20 forpliktet seg til å gjennomføre Rådet for finasiell stabilitets (FSB) prinsipper for solid lønnspraksis og tilhørende gjennomføringsstandarder, som gjelder mulige skadelige virkninger av dårlig utformede lønnsstrukturer på en forsvarlig risikohåndtering og kontroll med fysiske personers risikoatferd.
For that purpose, the assessment of the performance-based component of remuneration should be based on long-term performance and take into account the current and future risks associated with that performance.
Derfor bør vurderingen av den resultatavhengige delen av godtgjøringen bygge på resultatene på lang sikt og ta hensyn til aktuelle og framtidige risikoer forbundet med disse resultatene.
When considering the policy on variable remuneration a distinction should be made between fixed remuneration, which includes payments, proportionate regular pension contributions, or benefits (where such benefits are without consideration of any performance criteria), and variable remuneration, which includes additional payments, or benefits depending on performance or, in exceptional circumstances, other contractual elements but not those which form part of routine employment packages (such as healthcare, child care facilities or proportionate regular pension contributions).
Når en politikk med variabel godtgjøring overveies, bør det skjelnes mellom fast godtgjøring, som omfatter tilleggsutbetalinger, forholdsmessige regelmessige pensjonsavgifter eller ytelser (dersom slike ytelser ikke tar hensyn til eventuelle resultatkritier), og variabel godtgjøring, som omfatter tilleggsutbetalinger, eller ytelser avhenger av resultater, eller, i unntakstilfeller, andre avtaleelementer, men ikke slike som inngår i vanlige ansettelsespakker (som helsetjenester, barnepass eller forholdsmessige regelmessige pensjonsavgifter).
Both monetary and non-monetary benefits should be included.
Både økonomiske og andre ytelser bør omfattes.
In any event, in order to avoid excessive risk taking, a maximum ratio between the fixed and the variable component of the total remuneration should be set.
For å unngå overdreven risikoatferd bør det under alle omstendigheter fastsettes en høyeste sats for forholdet mellom den faste og den variable bestanddelen av den samlede godtgjøringen.
It is appropriate to provide for a certain role for the shareholders, owners or members of institutions in that respect.
Det er i den forbindelse hensiktsmessig å at institusjoners aksjeeiere, eiere og medlemmer tildeles en bestemt rolle.
Member States should be able to set stricter requirements as regards the relationship between the fixed and the variable components of the total remuneration.
Medlemsstatene bør kunne fastsette strengere krav når det gjelder forholdet mellom de faste og de variable bestanddelene av den samlede godtgjøringen.
With a view to encouraging the use of equity or debt instruments which are payable under long-term deferral arrangements as a component of variable remuneration, Member States should be able, within certain limits, to allow institutions to apply a notional discount rate when calculating the value of such instruments for the purposes of applying the maximum ratio.
For å oppmuntre til bruk av egenkapital- eller gjeldsinstrumenter som utbetales i henhold til langsiktige utsettelsesordninger som en variabel bestanddel av godtgjøringen, bør medlemsstatene innenfor visse grenser kunne tillate at institusjoner anvender en teoretisk diskonteringsrente når de beregner disse instrumentenes verdi med henblikk på anvendelse av den høyeste satsen.
However, Member States should not be obliged to provide for such a facility and should be able to provide for it to apply to a lower maximum percentage of total variable remuneration than set out in this Directive.
Medlemsstatene bør imidlertid ikke ha plikt til å gi en slik mulighet, og de bør kunne bestemme at muligheten gjelder for en lavere høyeste prosentsats av den samlede variable godtgjøring enn den som er fastsatt i dette direktiv.
With a view to ensuring a harmonised and coherent approach which guarantees a level playing field across the internal market, EBA should provide appropriate guidance on the applicable notional discount rate to be used.
For å sikre at det anvendes en harmonisert og ensartet metode som garanterer like vilkår i hele det indre marked, bør EBA gi egnet veiledning om den gjeldende teoretiske diskonteringsrente som skal anvendes.
In order to ensure that the design of remuneration policies is integrated in the risk management of the institution, the management body should adopt and periodically review the remuneration policies in place.
For å sikre at utformingen av godtgjøringspolitikken er en del av institusjonens risikohåndtering bør ledelsesorganet vedta og regelmessig gjennomgå godtgjøringspolitikken.
The provisions of this Directive on remuneration should reflect differences between different types of institutions in a proportionate manner, taking into account their size, internal organisation and the nature, scope and complexity of their activities.
Bestemmelsene i dette direktiv om godtgjøring bør avspeile de forskjellige typene institusjoner sett i forhold til hverandre, idet det tas hensyn til deres størrelse og interne organisering samt virksomhetens art, omfang og kompleksitet.
In particular it would not be proportionate to require certain types of investment firms to comply with all of those principles.
Særlig ville det ikke være rimelig å kreve at visse typer vedipapirforetak følger alle disse prinsippene.
In order to protect and foster financial stability within the Union and to address any possible avoidance of the requirements laid down in this Directive, competent authorities should ensure compliance with the principles and rules on remuneration for institutions on a consolidated basis, that is at the level of the group, parent undertakings and subsidiaries, including the branches and subsidiaries established in third countries.
For å verne og fremme finansiell stabilitet i Unionen og unngå enhver omgåelse av kravene fastsatt i dette direktiv, bør vedkommende myndigheter sikre at prinsippene og reglene for godtgjøring følges av institusjonene på konsolidert grunnlag, dvs. på konsern-, morforetaks- eller datterforetaksnivå, herunder filialer og datterforetak som er etablert i tredjestater.
Since poorly designed remuneration policies and incentive schemes are capable of increasing to an unacceptable extent the risks to which credit institutions and investment firms are exposed, prompt remedial action and, if necessary, appropriate corrective measures should be taken.
Ettersom godtgjøringspolitikk og oppmuntringsordninger som er uheldig utformet, kan øke kredittinstitusjoners og verdipapirforetaks risikoeksponering til et uakseptabelt nivå, bør det raskt treffes utbedringstiltak og, ved behov, egnede korrigerende tiltak.
Consequently, it is appropriate to ensure that competent authorities have the power to impose qualitative or quantitative measures on the relevant institutions that are designed to address problems that have been identified in relation to remuneration policies in the supervisory review.
Det er derfor hensiktsmessig å sikre at vedkommende myndigheter har fullmakt til å pålegge de relevante institusjoner å gjennomføre kvalitative eller kvantitative tiltak som er utformet for å behandle problemer i forbindelse med godtgjøringspolitikken som er avdekket ved tilsynet.
For reasons of legal certainty, the date of repeal of Solvency I should be postponed accordingly.
Av hensyn til rettssikkerheten bør datoen for oppheving av Solvens I utsettes.
Directive 2011/89/EU of the European Parliament and of the Council (
Ved europaparlaments- og rådsdirektiv 2011/89/EU(