natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Where it is impossible to identify the insurer of a vehicle, it should be provided that the ultimate debtor in respect of the damages to be paid to the injured party is the guarantee fund provided for this purpose situated in the Member State where the uninsured vehicle, the use of which has caused the accident, is normally based.
Dersom det er umulig å identifisere forsikringsforetaket for kjøretøyet, bør det fastsettes at den endelige skyldner for det erstatningsbeløp som skal utbetales til skadelidte, skal være garantifondet som er opprettet for dette formål i den medlemsstat der det uforsikrede kjøretøyet som har forårsaket ulykken, er hjemmehørende.
Where it is impossible to identify the vehicle, it should be provided that the ultimate debtor is the guarantee fund provided for this purpose situated in the Member State in which the accident occurred.
Dersom det er umulig å identifisere kjøretøyet, bør det fastsettes at den endelige skyldner skal være garantifondet som er opprettet for dette formål i den medlemsstat der ulykken inntraff.
This Directive should be without prejudice to the obligations of the Member States relating to the time limits for transposition into national law and application of the Directives set out in Annex I, Part B,
Dette direktiv bør ikke berøre medlemsstatenes plikter med hensyn til de frister som gjelder for innarbeiding i nasjonal lovgivning og anvendelsen av direktivene i vedlegg I del B —
‘vehicle’ means any motor vehicle intended for travel on land and propelled by mechanical power, but not running on rails, and any trailer, whether or not coupled;
«kjøretøy» enhver motorvogn som er beregnet på å kjøres på bakken og ikke går på skinner, så vel som tilhengere, selv om de ikke er tilkoplet,
‘injured party’ means any person entitled to compensation in respect of any loss or injury caused by vehicles;
«skadelidt» enhver person som har rett til erstatning for skade forårsaket av kjøretøy,
‘national insurers’ bureau’ means a professional organisation which is constituted in accordance with Recommendation No 5 adopted on 25 January 1949 by the Road Transport Sub-committee of the Inland Transport Committee of the United Nations Economic Commission for Europe and which groups together insurance undertakings which, in a State, are authorised to conduct the business of motor vehicle insurance against civil liability;
«nasjonalt forsikringsbyrå» en bransjeorganisasjon som er opprettet i henhold til rekommandasjon nr. 5 vedtatt 25. januar 1949 av Underkomiteen for veitransport i Landtransportkomiteen i De forente nasjoners økonomiske kommisjon for Europa, og som har som medlemmer alle forsikringsforetak som i en stat har tillatelse til å tegne ansvarsforsikring for motorvogn,
‘territory in which the vehicle is normally based’ means:
«territorium der kjøretøyet er hjemmehørende»
the territory of the State of which the vehicle bears a registration plate, irrespective of whether the plate is permanent or temporary; or
territoriet til den stat kjøretøyet har kjennemerket til, uavhengig av om kjennemerket er permanent eller midlertidig,
in cases where no registration is required for a type of vehicle but the vehicle bears an insurance plate, or a distinguishing sign analogous to the registration plate, the territory of the State in which the insurance plate or the sign is issued; or
i tilfeller der det ikke kreves registrering for vedkommende kjøretøytype, men kjøretøyet har et forsikringsskilt eller et kjennetegn som tilsvarer et kjennemerke, territoriet til staten der forsikringsskiltet eller tegnet er utstedt,
in cases where neither a registration plate nor an insurance plate nor a distinguishing sign is required for certain types of vehicle, the territory of the State in which the person who has custody of the vehicle is permanently resident; or
i tilfeller der det for visse kjøretøytyper verken kreves kjennemerke, forsikringsskilt eller kjennetegn, territoriet til staten der kjøretøyets bruker har sin bopel, eller
in cases where the vehicle does not bear any registration plate or bears a registration plate which does not correspond or no longer corresponds to the vehicle and has been involved in an accident, the territory of the State in which the accident took place, for the purpose of settling the claim as provided for in the first indent of Article 2(a) or in Article 10;
i tilfeller der kjøretøyet ikke har noe kjennemerke, eller har et kjennemerke som ikke, eller ikke lenger, svarer til kjøretøyet, og har vært innblandet i en ulykke, territoriet til den stat der ulykken inntraff, når det gjelder erstatningsoppgjør som omhandlet i artikkel 2 bokstav a) første strekpunkt eller artikkel 10,
‘green card’ means an international certificate of insurance issued on behalf of a national bureau in accordance with Recommendation No 5 adopted on 25 January 1949 by the Road Transport Sub-committee of the Inland Transport Committee of the United Nations Economic Commission for Europe;
«grønt kort» et internasjonalt bevis for motorvognforsikring utstedt på vegne av et nasjonalt byrå i samsvar med rekommandasjon nr. 5 vedtatt 25. januar 1949 av Underkomiteen for veitransport i Landtransportkomiteen i De forente nasjoners økonomiske kommisjon for Europa,
‘insurance undertaking’ means an undertaking which has received its official authorisation in accordance with Article 6 or Article 23(2) of Directive 73/239/EEC;
«forsikringsforetak» et foretak som har fått offentlig tillatelse i samsvar med artikkel 6 eller artikkel 23 nr. 2 i direktiv 73/239/EØF,
‘establishment’ means the head office, agency or branch of an insurance undertaking as defined in Article 2(c) of Second Council Directive 88/357/EEC of 22 June 1988 on the coordination of laws, regulations and administrative provisions relating to direct insurance other than life assurance and laying down provisions to facilitate the effective exercise of freedom to provide services (
«etablert forretningssted» et forsikringsforetaks hovedkontor, agentur eller filial som definert i artikkel 2 bokstav c) i annet rådsdirektiv 88/357/EØF av 22. juni 1988 om samordning av lover og forskrifter om direkte forsikring med unntak av livsforsikring og om fastsettelse av bestemmelser for å lette den faktiske utøvelse av adgang til å yte tjenester(
The provisions of Articles 4, 6, 7 and 8 shall apply to vehicles normally based on the territory of one of the Member States:
Bestemmelsene i artikkel 4, 6, 7 og 8 får anvendelse på kjøretøyer hjemmehørende på territoriet til en av medlemsstatene
after an agreement has been concluded between the national insurers’ bureaux under the terms of which each national bureau guarantees the settlement, in accordance with the provisions of national law on compulsory insurance, of claims in respect of accidents occurring in its territory, caused by vehicles normally based in the territory of another Member State, whether or not such vehicles are insured;
etter at det er inngått en avtale mellom de nasjonale forsikringsbyråene hvis vilkår fastsetter at hvert nasjonalt byrå, i henhold til nasjonal lovgivning om lovpliktig forsikring, garanterer for oppgjør for erstatningskrav ved ulykker som inntreffer på dens territorium og som er forårsaket av kjøretøyer hjemmehørende på territoriet til en annen medlemsstat, uansett om kjøretøyet er forsikret eller ikke,
from the date fixed by the Commission, upon its having ascertained in close cooperation with the Member States that such an agreement has been concluded;
fra den dato Kommisjonen fastsetter etter at den i nært samarbeid med medlemsstatene har forsikret seg om at en slik avtale er inngått,
for the duration of that agreement.
i hele avtalens løpetid.
Compulsory insurance of vehicles
Lovpliktig forsikring av kjøretøyer
Each Member State shall, subject to Article 5, take all appropriate measures to ensure that civil liability in respect of the use of vehicles normally based in its territory is covered by insurance.
Hver medlemsstat skal treffe alle nødvendige tiltak for å sikre at ansvar ved bruk av motorvogner hjemmehørende på medlemsstatens territorium er dekket av forsikring.
The extent of the liability covered and the terms and conditions of the cover shall be determined on the basis of the measures referred to in the first paragraph.
Forsikringens dekning og omfang skal fastsettes på grunnlag av tiltakene omhandlet i første ledd.
Each Member State shall take all appropriate measures to ensure that the contract of insurance also covers:
Hver medlemsstat skal treffe de nødvendige tiltak for å sikre at forsikringsavtalen også dekker
according to the law in force in other Member States, any loss or injury which is caused in the territory of those States;
i henhold til lovgivningen i andre medlemsstater, skade som inntreffer på disse statenes territorium,
any loss or injury suffered by nationals of Member States during a direct journey between two territories in which the Treaty is in force, if there is no national insurers’ bureau responsible for the territory which is being crossed; in such a case, the loss or injury shall be covered in accordance with the national laws on compulsory insurance in force in the Member State in whose territory the vehicle is normally based.
skade som påføres borgere av medlemsstater under en direkte reise mellom to territorier der traktaten får anvendelse, dersom det ikke finnes noe nasjonalt forsikringsbyrå som har ansvar for det territoriet som krysses. I slike tilfeller skal skaden dekkes i henhold til gjeldende nasjonal lovgivning om lovpliktig forsikring i medlemsstaten på hvis territorium kjøretøyet er hjemmehørende.
The insurance referred to in the first paragraph shall cover compulsorily both damage to property and personal injuries.
Forsikringen nevnt i første ledd skal dekke både tingsskade og personskade.
Checks on insurance
Kontroller av forsikring
However, they may carry out non-systematic checks on insurance provided that those checks are not discriminatory and are carried out as part of a control which is not aimed exclusively at insurance verification.
De kan imidlertid foreta kontroller som ikke er systematiske eller innebærer forskjellsbehandling, og som foretas som ledd i en kontroll som ikke utelukkende gjelder forsikringskontroll.
Derogation from the obligation in respect of compulsory insurance of vehicles
Unntak fra kravet om lovpliktig motorvognforsikring
A Member State may derogate from Article 3 in respect of certain natural or legal persons, public or private; a list of such persons shall be drawn up by the State concerned and communicated to the other Member States and to the Commission.
En medlemsstat kan gjøre unntak fra artikkel 3 når det gjelder visse offentlige eller private fysiske og juridiske personer. En liste over slike personer skal settes opp av den berørte staten og oversendes de andre medlemsstatene og Kommisjonen.
A Member State so derogating shall take the appropriate measures to ensure that compensation is paid in respect of any loss or injury caused in its territory and in the territory of other Member States by vehicles belonging to such persons.
En medlemsstat som gjør slikt unntak, skal treffe alle nødvendige tiltak for å sikre at erstatning for skader forårsaket av kjøretøyer tilhørende slike personer på sitt territorium eller på territoriet til en annen medlemsstat blir betalt.
It shall in particular designate an authority or body in the country where the loss or injury occurs responsible for compensating injured parties in accordance with the laws of that State in cases where Article 2(a) is not applicable.
Den skal særlig utpeke en myndighet eller et organ i staten der skaden oppstår, som skal ha ansvar for å betale erstatning til skadelidte i samsvar med denne stats lovgivning, dersom artikkel 2 bokstav a) ikke kommer til anvendelse.
It shall communicate to the Commission the list of persons exempt from compulsory insurance and the authorities or bodies responsible for compensation.
Den skal sende Kommisjonen listen over personer som er unntatt fra kravet om lovpliktig forsikring samt de myndigheter eller organer som er ansvarlige for erstatningen.
The Commission shall publish that list.
Kommisjonen skal offentliggjøre denne listen.
A Member State may derogate from Article 3 in respect of certain types of vehicle or certain vehicles having a special plate; the list of such types or of such vehicles shall be drawn up by the State concerned and communicated to the other Member States and to the Commission.
En medlemsstat kan gjøre unntak fra artikkel 3 når det gjelder visse typer kjøretøyer eller visse kjøretøyer som har et særlig kjennemerke. En liste over slike kjøretøyer skal settes opp av den berørte staten og oversendes de andre medlemsstatene og Kommisjonen.
Any Member State so derogating shall ensure that vehicles referred to in the first subparagraph are treated in the same way as vehicles for which the insurance obligation provided for in Article 3 has not been satisfied.
En medlemsstat som gjør slikt unntak, skal sikre at kjøretøyer nevnt i første ledd, behandles på samme måte som kjøretøyer som det ikke er tegnet lovpliktig forsikring for som fastsatt i artikkel 3.
The guarantee fund of the Member State in which the accident has taken place shall then have a claim against the guarantee fund in the Member State where the vehicle is normally based.
Garantifondet i den medlemsstat der ulykken inntraff, skal da ha et krav mot garantifondet i den medlemsstat der kjøretøyet er hjemmehørende.
From 11 June 2010 Member States shall report to the Commission on the implementation and practical application of this paragraph.
Fra 11. juni 2010 skal medlemsstatene rapportere til Kommisjonen om gjennomføringen og den praktiske anvendelsen av bestemmelsene i dette nummer.
The Commission, after examining those reports, shall, if appropriate, submit proposals for the replacement or repeal of this derogation.
Når Kommisjonen har gjennomgått disse rapportene, skal den ved behov framsette forslag om å erstatte eller oppheve dette unntak.
National insurers’ bureaux
Nasjonale forsikringsbyråer
Each Member State shall ensure that, where an accident is caused in its territory by a vehicle normally based in the territory of another Member State, the national insurers’ bureau shall, without prejudice to the obligation referred to in Article 2(a), obtain information:
Uten at dette berører forpliktelsen nevnt i artikkel 2 bokstav a), skal hver medlemsstat, når en ulykke er forårsaket på dens territorium av et kjøretøy hjemmehørende på en annen medlemsstats territorium, sikre at det nasjonale forsikringsbyrået får:
as to the territory in which the vehicle is normally based, and as to its registration mark, if any;
opplysninger om hvilket territorium kjøretøyet er hjemmehørende på, og om kjøretøyets eventuelle registreringsnummer,
in so far as is possible, as to the details of the insurance of the vehicle, as they normally appear on the green card, which are in the possession of the person having custody of the vehicle, to the extent that those details are required by the Member State in whose territory the vehicle is normally based.
i den grad det er mulig, nærmere opplysninger om kjøretøyets forsikring, slik disse vanligvis framgår av det grønne kortet, som kjøretøyets bruker er i besittelse av, i den utstrekning disse opplysningene kreves av medlemsstaten på hvis territorium kjøretøyet er hjemmehørende.
Each Member State shall also ensure that the bureau communicates the information referred to in points (a) and (b) to the national insurers’ bureau of the State in whose territory the vehicle referred to in the first paragraph is normally based.
Hver medlemsstat skal også sikre at byrået oversender opplysningene omhandlet i bokstav a) og b) til det nasjonale forsikringsbyrået i den stat på hvis territorium kjøretøyet nevnt i første ledd er hjemmehørende.
PROVISIONS CONCERNING VEHICLES NORMALLY BASED IN THE TERRITORY OF THIRD COUNTRIES
BESTEMMELSER OM KJØRETØYER HJEMMEHØRENDE PÅ TREDJESTATERS TERRITORIUM
National measures concerning vehicles normally based on the territory of third countries
Nasjonale tiltak med hensyn til kjøretøyer hjemmehørende på tredjestaters territorium
Each Member State shall take all appropriate measures to ensure that vehicles normally based in the territory of a third country which enter the territory in which the Treaty is in force shall not be used in its territory unless any loss or injury caused by those vehicles is covered, in accordance with the requirements of the laws of the various Member States on compulsory insurance against civil liability in respect of the use of vehicles, throughout the territory in which the Treaty is in force.
Medlemsstatene skal treffe alle nødvendige tiltak for å sikre at kjøretøyer hjemmehørende på en tredjestats territorium som kjører inn på territoriet der traktaten får anvendelse, ikke blir brukt på deres territorium med mindre skade som forårsakes av disse kjøretøyene er dekket, i samsvar med kravene i de ulike medlemsstatenes lovgivning om lovpliktig ansvarsforsikring for motorvogn, på hele territoriet der traktaten får anvendelse.
Documentation concerning vehicles normally based in the territory of third countries
Dokumentasjon om kjøretøyer hjemmehørende på tredjestaters territorium
Every vehicle normally based in the territory of a third country must, before entering the territory in which the Treaty is in force, be provided either with a valid green card or with a certificate of frontier insurance establishing that the vehicle is insured in accordance with Article 7.
Ethvert kjøretøy hjemmehørende på en tredjestats territorium skal, før innreise til territoriet der traktaten får anvendelse, være utstyrt med et gyldig grønt kort eller en grenseforsikringsattest som bekrefter at kjøretøyet er forsikret i samsvar med artikkel 7.
However, vehicles normally based in a third country shall be treated as vehicles normally based in the Community if the national bureaux of all the Member States severally guarantee, each in accordance with the provisions of its own national law on compulsory insurance, settlement of claims in respect of accidents occurring in their territory caused by such vehicles.
Kjøretøyer som er hjemmehørende i en tredjestat, skal imidlertid anses som kjøretøyer hjemmehørende i Fellesskapet dersom de nasjonale forsikringsbyråene i alle medlemsstatene enkeltvis garanterer for erstatningsoppgjør, i samsvar med sin nasjonale lovgivning om lovpliktig forsikring, med hensyn til ulykker forårsaket av slike kjøretøyer på dens territorium.
Having ascertained, in close cooperation with the Member States, that the obligations referred to in the second subparagraph of paragraph 1 have been assumed, the Commission shall fix the date from which and the types of vehicles for which Member States shall no longer require production of the documents referred to in the first subparagraph of paragraph 1.
Når Kommisjonen i nært samarbeid med medlemsstatene har fastslått at forpliktelsene nevnt i nr. 1 annet ledd er oppfylt, skal den fastsette fra hvilken dag og for hvilke kjøretøytyper medlemsstatene ikke lenger skal kreve at dokumentene nevnt i nr. 1 første ledd framlegges.
MINIMUM AMOUNTS COVERED BY COMPULSORY INSURANCE
MINSTEBELØP SOM SKAL DEKKES AV DEN LOVPÅLAGTE FORSIKRINGEN
Minimum amounts
Minstebeløp
Without prejudice to any higher guarantees which Member States may prescribe, each Member State shall require the insurance referred to in Article 3 to be compulsory at least in respect of the following amounts:
Hver medlemsstat skal, med forbehold for høyere garantibeløp som medlemsstatene eventuelt selv fastsetter, kreve at forsikringen nevnt i artikkel 3 gir erstatning som utgjør minst følgende beløp:
If necessary, Member States may establish a transitional period extending until 11 June 2012 at the latest within which to adapt their minimum amounts of cover to the amounts provided for in the first subparagraph.
Ved behov kan medlemsstatene innføre en overgangsperiode fram til senest 11. juni 2012 for å tilpasse minstebeløpene for dekning til de beløp som er fastsatt i første ledd.
However, until 11 December 2009 at the latest, Member States shall increase guarantees to at least a half of the levels provided for in the first subparagraph.
Medlemsstatene skal imidlertid senest 11. desember 2009 øke garantiene til minst halvparten av de nivåer som er fastsatt i første ledd.
Every five years after 11 June 2005 or the end of any transitional period as referred to in the second subparagraph of paragraph 1, the amounts referred to in that paragraph shall be reviewed in line with the European Index of Consumer Prices (EICP) established pursuant to Regulation (EC) No 2494/95.
Etter 11. juni 2005 eller etter utgangen av en overgangsperiode som nevnt i nr. 1 annet ledd, skal beløpene angitt i nevnte nummer revideres hvert femte år i samsvar med den europeiske konsumprisindeksen (EKPI), som fastsatt i rådsforordning (EF) nr. 2494/95.
Such amounts shall be increased by the percentage change indicated by the EICP for the relevant period, that is to say, the five years immediately preceding the review referred to in the first subparagraph, and rounded up to a multiple of EUR 10000.
Beløpene skal økes med den prosentvise endringen som angis i EKPI for det aktuelle tidsrom, det vil si de fem årene umiddelbart før revideringen omhandlet i første ledd, og avrundes oppover til nærmeste 10 000 euro.
The Commission shall communicate the adjusted amounts to the European Parliament and to the Council and shall ensure their publication in the
Kommisjonen skal meddele de avrundede beløpene til Europaparlamentet og Rådet og sikre at de offentliggjøres i
Body responsible for compensation
Organ med ansvar for erstatning
Each Member State shall set up or authorise a body with the task of providing compensation, at least up to the limits of the insurance obligation for damage to property or personal injuries caused by an unidentified vehicle or a vehicle for which the insurance obligation provided for in Article 3 has not been satisfied.
Hver medlemsstat skal opprette eller godkjenne et organ som har til oppgave å betale erstatning, minst opp til den grensen som den lovpliktige erstatningen skal erstatte, for tingsskade eller personskade forårsaket av et ukjent kjøretøy eller et kjøretøy uten lovpliktig forsikring som fastsatt i artikkel 3.
However, where the body has paid compensation for significant personal injuries to any victim of the same accident in which damage to property was caused by an unidentified vehicle, Member States may not exclude the payment of compensation for damage to property on the basis that the vehicle is unidentified.
Dersom organet har betalt erstatning for betydelige personskader til en skadelidt ved samme ulykke som et ukjent kjøretøy forårsaket tingsskade, kan medlemsstatene imidlertid ikke utelukke betaling av erstatning for tingsskade med den begrunnelse at kjøretøyet er ukjent.
Nevertheless, Member States may provide for an excess of not more than EUR 500 to be borne by the victim of such damage to property.
Medlemsstatene kan likevel fastsette en egenandel på høyst 500 euro for den skadelidte i forbindelse med en slik tingsskade.
The conditions in which personal injuries are to be regarded as significant shall be determined in accordance with the legislation or administrative provisions of the Member State in which the accident takes place.
Vilkårene for at personskader skal anses som betydelige, skal fastsettes i henhold til nasjonale lover eller andre forskrifter i den medlemsstat der ulykken inntreffer.
In this regard, Member States may take into account, inter alia, whether the injury required hospital care.
Ved fastsettelsen av disse vilkårene kan medlemsstatene blant annet ta hensyn til om skaden har krevd behandling på sykehus.
Disputes
Tvister