natgillin/translations-raw huggingface dataset:
content, expressed as a mass fraction (e.g. mg kg 1, ng kg 1), a mass concentration (e. g. mg l 1) or a concentration (e. g. mol l 1).
et innhold, uttrykt som en massedel (f. eks. µg kg
in the case of substances for which there is a zero tolerance, the identity of the analyte has not been proved unambiguously;
for stoffer med en toleranse på null, dersom analyttens identitet ikke er entydig bevist,
Laboratory sample
Laboratorieprøve
This is a sample as prepared for sending to the laboratory and intended for inspection or testing.
Dette er en prøve som er tilberedt for oversendelse til laboratoriet, og som skal undersøkes eller analyseres.
This is a sample prepared from the laboratory sample and from which test portions will be taken.
Dette er en prøve som er tilberedt av laboratorieprøven, og som det tas deler av for analyse.
Test portion
Analyseprøve
This is the quantity of material drawn from the test sample (or, if both are the same, from the laboratory sample) and on which the test or observation is actually carried out.
Dette er den mengde materiale som tas fra prøveoppløsningen (eller fra laboratorieprøven dersom det dreier seg om samme prøve), og som faktisk benyttes til analyse eller undersøkelse.
Standard analyte
Standardanalytt
This is a well-defined substance of declared analyte content in its highest available purity to be used as a reference in the analysis.
Dette er et veldefinert stoff med et spesifisert innhold av analytten i en så høy renhetsgrad som mulig, som benyttes som referanse for analysen.
Reference material
Referansestoff
This is a material of which one, or several, properties have been confirmed by a validated method, so that it can be used to calibrate an apparatus or to verify a method of measurement.
Dette er et stoff der én eller flere egenskaper er bekreftet ved en validert metode, og som derfor kan benyttes for å kalibrere et apparat eller til å verifisere en målemetode.
Blank determinations
Blindforsøk
Sample blank determination
Blindforsøk på en analyseprøve
This is the complete analytical procedure applied to a test portion taken from a sample from which the analyte is absent.
Det dreier seg om en fullstendig analyse gjennomført på en del tatt fra en prøve som ikke inneholder analytt.
Reagent blank determination
Blindforsøk på en reagens
This is the complete analytical procedure applied with omission of the test portion or using an equivalent amount of suitable solvent in place of the test portion.
Det dreier seg om en fullstendig analyse der den del av prøven som skal analyseres, utelates eller eventuelt erstattes med en tilsvarende mengde av løsemiddelet.
Specificity is the ability of a method to distinguish between the analyte being measured and other substances.
Spesifisitet er en metodes evne til å skille analytten som skal måles, fra andre stoffer.
From the details concerning specificity it must be possible to derive quantitatively the extent to which the method can distinguish between the analyte and the other substances under the experimental conditions.
Opplysningene om spesifisitet må gjøre det mulig å bestemme kvantitativt i hvilken utstrekning metoden kan skille analytten fra andre stoffer på forsøksvilkår.
In this Decision this refers to accuracy of the mean.
I dette vedtak brukes dette begrepet om gjennomsnittlig nøyaktighet.
The definition which shall be used is laid down in ISO 3534-1977 under 2.83
Den definisjon som skal brukes, er fastlagt i ISO 3534-1977 punkt 2.83
(Accuracy of the mean:
(gjennomsnittlig nøyaktighet:
the closeness of agreement between the true value and the mean result which would be obtained by applying the experimental procedure a very large number of times).
graden av samsvar mellom den sanne verdi og den gjennomsnittsverdi som oppnås ved å anvende forsøksmetoden et meget stort antall ganger).
The principal limitations on accuracy are:
De viktigste usikkerhetsmomentene er:
For a very large number of experiments, the accuracy of the mean approaches the systematic error.
Ved et meget stort antall forsøk vil den gjennomsnittlige nøyaktighet nærme seg den systematiske feil.
For desk review of a method, the number of experiments must be specified.
Når en metode analyseres på grunnlag av dokumentasjon, må derfor antall forsøk spesifiseres.
The measure of accuracy is the difference between the mean value measured for a reference material and its true value, expressed as a percentage of the true value.
Målet på nøyaktighet er forskjellen mellom referansematerialets målte gjennomsnittsverdi og den sanne verdi, uttrykt som en prosent av den sanne verdi.
If no reference material is available, relevant parameters may be evaluated by analysing fortified sample material.
Dersom referansemateriale ikke er tilgjengelig, kan de forskjellige parametrer vurderes ved analyse av ytterligere prøvemateriale.
In cases where neither absolute defining methods nor certified reference materials are available, the analyte content of a sample may be defined by the results obtained with the aid of a method which exhibits a high degreee of specificity, accuracy and precision for the analyte.
I mangel av både en fullstendig definert metode og sertifisert referansemateriale, kan analyttinnholdet i en prøve bestemmes ved en metode med høy spesifisitet, nøyaktighet og presisjon.
Precision
Presisjon
This is the closeness of agreement between the results obtained by applying the experimental procedure several times under prescribed conditions (ISO 3534-1977, 2.84), and covers repeatability and reproducibility.
Dette er graden av samsvar mellom de resultater som oppnås ved å anvende forsøksmetoden flere ganger på fastlagte vilkår [ISO 3534-1977 punkt 2.84]. Presisjon omfatter repeterbarhet og reproduserbarhet.
Repeatability:
Repeterbarhet:
The closeness of agreement between mutually independent test results obtained under repeatability conditions, i.e. with the same method on identical test material in the same laboratory by the same operator using the same equipment within short intervals of time.
Graden av samsvar mellom resultatet av uavhengige analyser, oppnådd under repeterbare vilkår, dvs. etter samme metode på identisk prøvemateriale i samme laboratorium, av den samme operatør, med det samme utstyr og med korte tidsintervaller.
Reproducibility:
Reproduserbarhet:
The closeness of agreement between mutually independent test results obtained under reproducibility conditions, i.e. with the same method on identical test material in different laboratories with different operators using different equipment.
Graden av samsvar mellom resultatet av uavhengige forsøk, oppnådd under reproduserbare vilkår, dvs. med samme metode på identisk prøvemateriale, i forskjellige laboratorier, av forskjellige operatører og med forskjellig utstyr.
According to the Annex to Council Directive 85/591/EEC the precision values for methods of analysis which are to be considered for adoption under the provisions of that Directive shall be obtained from a collaborative trial which has preferably been conducted in accordance with ISO 5725-1986.
I henhold til vedlegget til rådsdirektiv 85/591/EØF skal presisjonsverdiene for de analysemetoder som skal vurderes i samsvar med bestemmelsene i nevnte direktiv, fastsettes på grunnlag av en felles undersøkelse som helst skal foretas i samsvar med ISO 5725-1986.
For conducting such trials, sample materials of known analyte content ranging around the maximum residue limit to be enforced shall be used.
For å utføre slike sammenlignende undersøkelser, bør det benyttes prøvemateriale der det kjente innholdet av analytten ligger i nærheten av den fastlagte øvre grenseverdien.
Until such time as the reproducibility of a method has been established by a collaborative trial, then for the purpose of pre-selection of candidate methods by desk review, it is sufficient that data on repeatability are available.
Inntil en metodes reproduserbarhet er fastsatt på grunnlag av en sammenlignende felles undersøkelse, er det til foreløpig utvelgelse av metoder på grunnlag av dokumentasjon tilstrekkelig at det foreligger data om repeterbarhet.
The measure of repeatability and reproducibility to be used is the coefficient of variation as defined in ISO 3534-1977, 2.35 (Coefficient of variation:
Det mål på repeterbarhet og reproduserbarhet som skal brukes, er variasjonskoeffisienten definert i ISO 3534-1977, punkt 2.35 (variasjonskoeffisient:
the ratio of the standard deviation to the absolute value of the arithmetic mean).
forholdet mellom standardavviket og den absolutte verdi av det aritmetiske gjennomsnitt).
Limit of detection
Påvisningsgrense
This is the smallest measured content from which it is possible to deduce the presence of the analyte with reasonable statistical certainty (at least 95 % for unauthorized substances - see 1.2.6.1).
Dette er det minste målte innhold som med rimelig statistisk sikkerhet gjør det mulig å påvise forekomst av analytt (minst 95 % for ikke-autoriserte stoffer - se 1.2.6.1).
The limit of detection can be calculated using different approaches:
Påvisningsgrensen kan regnes ut på forskjellige måter:
The amount of test portion typically used in the analysis should be specified.
Antallet analyseprøver som brukes i analysen, bør oppgis.
If it is to be expected that factors such as species, sex, age, feeding or other environmental factors may influence the characteristics of a method, then a set of at least 20 blank samples is required for each individual homogeneous population to which the method is to be applied;
Dersom faktorer som art, kjønn, alder, fôring eller andre miljøfaktorer kan forventes å påvirke metodens egenskaper, kreves det minst 20 blindprøver for hver enkelt homogen populasjon som metoden skal brukes på.
(b) alternatively, in the case of spectrometric determinations in which representative blank determinations give white noise only, the limit of detection is calculated as the apparent content corresponding to three times the peak-to-peak noise.
Ved måling med spektrometri og når representative blindprøver ikke gir annet enn bakgrunnsstøy, skal påvisningsgrensen være det tilsynelatende innhold tilsvarende tre ganger bakgrunnsstøyen mellom toppene.
Limit of determination
Kvantifiseringsgrense
This is the smallest analyte content for which the method has been validated with specified accuracy and precision.
Dette er den aller minste konsentrasjon av analytten som metoden er validert for med spesifisert nøyaktighet og presisjon.
This is a measure of the ability of a method to discriminate between differences in analyte content.
Dette er et mål på en metodes evne til å skille mellom små differanser i innholdet av analytt.
In this Decision, sensitivity is calculated as the slope of the calibration curve at the level of interest.
I dette vedtak defineres følsomhet som kalibreringskurvens helling på det nivå som undersøkes.
Practicability
Gjennomførbarhet
This is a characteristic of an analytical procedure which is dependent on the scope of the method and is determined by requirements such as sample throughput and costs.
Dette er en egenskap ved en analysemetode som avhenger av metodens formål og bestemmes av krav som f.eks. produktivitet og kostnader.
This is a list of the sample materials and/or analytes to which the method can be applied as presented or with specified minor modifications.
Dette er en liste over de prøvene og/eller analyttene som metoden kan anvendes på slik den er, eller med små justeringer.
Positive result
Positive resultater
The presence of the analyte in the sample is proved, according to the analytical procedure, when the general criteria, and the criteria specified for the individual detection method, are fulfilled.
Forekomst av analytt i prøven er bevist etter metoden når de alminnelige kriterier og de særskilte kriterier for den aktuelle påvisningsmetoden er oppfylt.
For substances with a zero tolerance, the result of the analysis is 'positive' if the identity of the analyte in the sample is proved unambiguously;
a)	For stoffer med en toleranse på null er resultatet av analysen positivt dersom analytten i prøven identifiseres entydig.
For substances with an established maximum residue limit, the result of the analysis is 'positive' if the experimentally determined content of the analyte in the sample, (after applying any correction for recovery), is greater than that established maximum residue limit, which takes into account the acceptable probability of obtaining false positive or false negative results.
b)	For stoffer med en øvre grenseverdi for restmengder er resultatet av analysen positivt når innholdet av analytt i prøven, fastsatt ved forsøk (etter eventuell korreksjon for gjenfinning), er større enn den fastsatte øvre grenseverdien for reststoffer, der det tas hensyn til den akseptable sannsynlighet for falske positive eller negative resultater.
Negative result
Negative resultater
The result of the analysis is regarded as 'negative' according to the analytical procedure, when the general criteria and the criteria specified for the individual detection method are fulfilled in the case of appropriate reference materials and blank determination and:
Resultatet av analysen anses som negativt etter analysemetoden dersom de alminnelige kriterier og de særskilte kriterier for den aktuelle påvisningsmetoden er oppfylt for relevante referansestoffer og blindprøver, og:
in the case of substances with an established maximum residue limit, the measured content of the analyte in the sample is below the level specified in 1.1.15.1 (b) above.
for stoffer med en øvre grenseverdi for restmengder, dersom innholdet av analytt i prøven er mindre enn grenseverdien angitt i punkt 1.1.15.1 b) ovenfor.
+1 oC and kept at that temperature during transportation to a processing house within a maximum period of 15 days from the post-mortem inspection referred to in (b).
+1 ?C og holdt ved denne temperaturen under transport til et behandlingsanlegg innen høyst 15 dager etter post mortem-kontrollen nevnt i bokstav b).
A negative result does not prove in case (a) that the analyte is absent from the sample, or in case (b) that the true content of the analyte is below the maximum residue limit.
I tilfelle a) beviser ikke et negativt resultat at prøven ikke inneholder analytt, og i tilfelle b) beviser ikke et negativt resultat at det reelle innholdet av analytt er lavere enn den fastsatte grenseverdien for reststoffer.
Co-chromatography
Ko-kromatografi
This is a procedure in which the purified test solution prior to the chromatographic step(s) is divided into two parts and:
Etter denne metoden skal den rensede prøveløsningen deles i to deler før den/de kromatografiske fase(r);
(a) one part is chromatographed as such;
a)	den ene delen kromatograferes i uendret tilstand, og
(b) the standard analyte that is to be identified is added to the other part, and this mixed solution of test solution and standard analyte is chromatographed.
b)	i den andre delen tilsettes den standardanalytt som skal identifiseres, og denne blandingsløsningen av standardanalytt og prøveoppløsning kromatograferes.
The amount of added standard analyte has to be similar to the estimated amount of the analyte in the test solution.
Mengden av tilsatt standardanalytt skal være tilnærmet lik den antatte mengde analytt i løsningen som skal undersøkes.
Immunogram
Immunogram
In this Decision, an immunogram is defined as a graphical plot of immunochemical response versus retention time or elution volume as obtained from chromatographic separation with (in general off-line) immunochemical detection of the components of the sample extract.
I dette vedtak defineres immunogram som en grafisk representasjon av den immunokjemiske respons i forhold til den retensjonstid eller det elusjonsvolum som oppstår ved kromatografisk separasjon med (normalt uavhengig) immunokjemisk påvisning av bestanddelene i prøveoppløsningen.
In accordance with the Annex to Council Directive 85/591/EEC, the criteria set out below shall apply to the examination of methods of analysis.
I henhold til vedlegget til direktiv 85/591/EØF skal kriteriene nedenfor anvendes ved undersøkelse av analysemetoder.
Fixed requirements cannot be set for screening methods.
Det er ikke mulig å fastsette krav til påvisningsmetoder.
The most important aspect of performance is that the incidence of false negative results at the level of interest must be minimal.
Deres viktigste egenskap er at forekomsten av falske negative resultater må være så liten som mulig.
Specificity must be defined.
Spesifisiteten må være definert.
Accuracy and precision:
Nøyaktighet og presisjon
Quantification may not be necessary.
Det kan hende kvantifisering ikke er nødvendig.
Depending on whether the use of a substance is prohibited or authorised, a screening method may be qualitative or quantitative.
Avhengig av om bruken av et stoff er forbudt eller tillatt, kan påvisningsmetoden være kvalitativ eller kvantitativ.
False positive results are acceptable but false negative results at the level of interest should be minimal.
Falske positive resultater kan godtas, men falske negative resultater må reduseres til et minimum på det nivå som undersøkes.
Limit of detection:
Påvisningsgrense
This should be appropriate for the purpose.
Påvisningsgrensen avhenger av formålet.
For substances with an established maximum residue limit, it must be sufficiently low to detect residues at this level.
For stoffer der det er fastsatt en grenseverdi for reststoffer, må den være så lav at reststoffene kan påvises på dette nivået.
For substances which are not authorized for use in food-producing animals, the limit of detection should be as low as possible.
For stoffer som er forbudt brukt for slaktedyr, må påvisningsgrensen være så lav som mulig.
Practicability:
Gjennomførbarhet
A high sample throughput capability is desirable and costs should be low.
Det er ønskelig at metoden gjør det mulig å analysere et stort antall prøver og at kostnadene er begrenset.
As far as possible, confirmatory methods must provide unambiguous information on the chemical structure of the analyte.
Bekreftelsesmetodene må i størst mulig grad gi entydige opplysninger om analyttens kjemiske struktur.
When more than one compound gives the same response, then the method cannot discriminate between these compounds.
Dersom flere bestanddeler gir samme respons, kan metoden ikke skille mellom disse bestanddelene.
Methods based only on chromatographic analysis without the use of molecular spectrometric detection are not suitable for use as confirmatory methods.
Metoder som utelukkende er basert på kromatografisk analyse og ikke omfatter påvisning ved molekylær spektrometri, egner seg ikke som verifiseringsmetoder.
If a single technique lacks sufficient specificity, the desired specificity may be achieved by analytical procedures consisting of suitable combinations of clean-up, chromatographic separation(s) and spectrometric or immunochemical detection, e.g. GC-MS, LC-MS, IAC/GC-MS, GC-IR, LC-IR, LC/IMG.
Dersom en bestemt teknikk ikke gir tilstrekkelig spesifisitet, kan den ønskede spesifisitet oppnås ved analytiske metode med passende kombinasjoner av rensing, kromatografisk(e) separasjon(er) og spektrometrisk eller immunokjemisk påvisning, f. eks. GC-MS, LC-MS, IAC/GC-MS, GC-IR, LC-IR, LC/IMG.
In the case of repeated analysis of a reference material, the guideline ranges for the deviation of the mean experimentally determined content (after applying any correction for recovery) from the true value are as follows:
Ved gjentatt analyse av referansestoffet skal forskjellen mellom den gjennomsnittlige verdi fastsatt ved forsøk og den sanne verdi (etter eventuell korreksjon for gjenfinning) ikke ligge utenfor følgende grenser:
In the case of repeated analysis of a reference material under reproducibility conditions, typical values for the inter-laboratory coefficient of variation (CV) calculated according to the Horwitz equation [(CV(%) = 2(5) 0,5 logC), where C is the content expressed as a power of 10] are as follows:
Ved gjentatt analyse av referansematerialet under reproduserbarhetsvilkår er de typiske verdier for variasjonskoeffisienten (CV) mellom laboratorier, utregnet etter Horwitz' ligning [(CV(%) = 2
It is usually sufficient that the required reagents and equipment are available.
Det er vanligvis tilstrekkelig at reagenser og nødvendig utstyr står til rådighet.
Adequate for the purpose.
Fastsettes ut fra formålet.
Speed and cost are of lesser importance compared with screening methods.
Hastighet og kostnader er mindre viktige enn for påvisningsmetoder.
For confirmatory methods, most aspects of practicability are of minor significance compared with the other criteria defined in this Decision.
For bekreftelsesmetodene er de fleste gjennomførbarhetsaspektene lite viktige i forhold til de andre kriteriene fastsatt i dette vedtak.
- the mathematical formula which describes the calibration curve,
den matematiske formelen som beskriver kalibreringskurven,
- acceptable ranges within which the parameters of the calibration curve may vary from day to day,
de akseptable grensene som kalibreringskurvens parametrer kan variere mellom fra dag til dag,
- the working range of the calibration curve.
kalibreringskurvens arbeidsområde.
Whenever possible, suitable internal standards and reference materials should be used for the quality control of calibration curves of confirmatory methods, and details of the variance of the variables which is valid at least for the working range of the calibration curve should be given.
Der det er mulig skal passende interne standarder og referansestoffer benyttes til å kontrollere kvaliteten på bekreftelsesmetodenes kalibreringskurver, og det skal gis opplysninger om endringer i variablene som minst gjelder for kalibreringskurvens arbeidsområde.
For all experimental conditions which could in practice be subject to fluctuation (e.g. stability of reagents, composition of the sample, pH, temperature) any variations which could affect the analytical result should be indicated.
For alle forsøksvilkår som i praksis kan utsettes for variasjoner (f.eks. reagensenes stabilitet, prøvens sammensetning, pH, temperatur), skal alle variasjoner som kan påvirke resultatet av analysen oppgis.
The method description shall include means of overcoming any foreseeable interference.
I beskrivelsen av metoden skal det hvordan eventuelle problemer med hensyn til forstyrrelser kan unngås.
If necessary, alternative detection principles suited for confirmation shall be described.
Om nødvendig beskrives andre påvisningsprinsipper for bekreftelse.
If co-chromatography is carried out, then only one peak should be obtained, the enhanced peak height (or area) being equivalent to the amount of added analyte.
Ved ko-kromatografi skal det bare oppnås en topp, der toppens forsterkede høyde (eller område) tilsvarer mengden av tilsatt analytt.
With GC or LC, the peak width at half maximum height should be within the range 90-110 % of the original width, and the retention times should be identical within a margin of 5 %.
Ved GC eller LC må bredden på toppen ved halvparten av maksimumshøyden være mellom 90 % og 110 % av den opprinnelige bredden, og retensjonstidene må være identiske med en margin på 5 %.
For TLC methods, the spot presumed to be due to the analyte should be intensified only;
For TLC-metoder må flekken som skriver seg fra analytten, bare intensiveres.
a new spot should not appear, and the visual appearance should not change.
Det må ikke vise seg noen ny flekk, og utseendet må ikke endre seg.
Relationship between permitted residue levels and analytical limits
Forholdet mellom tillatte restkonsentrasjoner og analysegrenser
For substances which are not authorized for use in food-producing animals, the limit of detection of the analytical method must be sufficiently low that residue levels which would be expected after illegal use will be detected with at least 95 % probability.
For stoffer som ikke tillates brukt til slaktedyr, må analysemetodens påvisningsgrense være tilstrekkelig lav til at de restmengder som kan forventes etter bruk av et ulovlig stoff, skal kunne påvises med en sannsynlighet på minst 95 %.