natgillin/translations-raw huggingface dataset:
However, the freezing and later defrosting of certain foods, especially meat and fishery products, limits their possible further use and may also have an effect on their safety, taste and physical quality.
Innfrysing og påfølgende opptining av visse næringsmidler, særlig kjøtt- og fiskeprodukter, begrenser imidlertid den videre bruken av dem, og kan også ha en innvirkning på deres trygghet, smak og fysiske kvalitet.
Conversely, for other products, especially butter, freezing has no such effects.
På andre produkter, særlig smør, har innfrysing derimot ingen slik innvirkning.
Therefore, where a product has been defrosted, the final consumer should be appropriately informed of its condition.
Derfor bør sluttforbrukeren få korrekt informasjon om tilstanden til næringsmidler som har blitt opptint.
The indication of the country of origin or of the place of provenance of a food should be provided whenever its absence is likely to mislead consumers as to the true country of origin or place of provenance of that product.
Opplysninger om et næringsmiddels opprinnelsesstat eller opphavssted bør angis dersom fravær av slike opplysninger kan villede forbrukerne med hensyn til næringsmiddelets virkelige opprinnelsesstat eller opphavssted.
In all cases, the indication of country of origin or place of provenance should be provided in a manner which does not deceive the consumer and on the basis of clearly defined criteria which ensure a level playing field for industry and improve consumers’ understanding of the information related to the country of origin or place of provenance of a food.
Opplysninger om opprinnelsesstat eller opphavssted bør alltid angis på en måte som ikke villeder forbrukerne, og på grunnlag av klart definerte kriterier som sikrer like vilkår for bransjen og gjør det enklere for forbrukerne å forstå opplysningene om et næringsmiddels opprinnelsesstat eller opphavssted.
Such criteria should not apply to indications related to the name or address of the food business operator.
Disse kriteriene bør ikke gjelde for opplysninger knyttet til navnet eller adressen til den driftsansvarlige for næringsmiddelforetaket.
In some cases, food business operators may want to indicate the origin of a food on a voluntary basis to draw consumers’ attention to the qualities of their product. Such indications should also comply with harmonised criteria.
I noen tilfeller kan driftsansvarlige for næringsmiddelforetak på frivillig grunnlag ønske å angi et næringsmiddels opprinnelse for å gjøre forbrukerne oppmerksomme på produktets kvaliteter. Slike opplysninger bør også være i samsvar med harmoniserte kriterier.
The indication of origin is currently mandatory for beef and beef products() in the Union following the bovine spongiform encephalopathy crisis and it has created consumer expectations.
Som følge av krisen med bovin spongiform encefalopati er opprinnelsesangivelse for tiden obligatorisk for storfekjøtt og produkter av storfekjøtt() i Unionen, og dette har skapt forventninger hos forbrukerne.
The impact assessment of the Commission confirms that the origin of meat appears to be consumers’ prime concern.
Kommisjonens konsekvensanalyse bekrefter at kjøttets opprinnelse ser ut til å være et hovedanliggende for forbrukerne.
There are other meats widely consumed in the Union, such as swine, sheep, goat and poultrymeat.
Det finnes andre typer kjøtt som det er et stort forbruk av i Unionen, som svinekjøtt, sauekjøtt, geitekjøtt og fjørfekjøtt.
It is therefore appropriate to impose a mandatory declaration of origin for those products.
Det bør derfor innføres obligatorisk opprinnelsesangivelse for disse produktene.
The specific origin requirements could differ from one type of meat to another according to the characteristics of the animal species.
De særlige kravene til opprinnelse kan variere fra én type kjøtt til en annen avhengig av dyreartens kjennetegn.
It is appropriate to provide for the establishment through implementing rules of mandatory requirements that could vary from one type of meat to another taking into account the principle of proportionality and the administrative burden for food business operators and enforcement authorities.
Det bør i form av gjennomføringsregler fastsettes obligatoriske krav som kan variere fra én type kjøtt til en annen, idet det tas hensyn til forholdsmessighetsprinsippet og den administrative byrden for driftsansvarlige for næringsmiddelforetak og håndhevende myndigheter.
Mandatory origin provisions have been developed on the basis of vertical approaches for instance for honey(), fruit and vegetables(), fish(), beef and beef products() and olive oil().
Bestemmelser om obligatorisk angivelse av opprinnelse har blitt utviklet på grunnlag av vertikale metoder, for eksempel for honning(), frukt og grønnsaker(), fisk(), storfekjøtt og produkter av storfekjøtt() samt olivenolje().
There is a need to explore the possibility to extend mandatory origin labelling for other foods.
Det er behov for å undersøke muligheten for å utvide obligatorisk opprinnelsesmerking også til andre næringsmidler.
It is therefore appropriate to request the Commission to prepare reports covering the following foods:
Kommisjonen bør derfor anmodes om å utarbeide rapporter som omfatter følgende næringsmidler:
types of meat other than beef, swine, sheep, goat and poultrymeat; milk; milk used as an ingredient in dairy products; meat used as an ingredient; unprocessed foods; single-ingredient products; and ingredients that represent more than 50 % of a food.
andre typer kjøtt enn storfe-, svine-, saue-, geite- og fjørfekjøtt, melk, melk som inngår som ingrediens i melkeprodukter, kjøtt som inngår som ingrediens, uforedlede næringsmidler, næringsmidler med bare én ingrediens og ingredienser som utgjør mer enn 50 % av et næringsmiddel.
Milk being one of the products for which an indication of origin is considered of particular interest, the Commission report on this product should be made available as soon as possible.
Ettersom melk er et av de produktene det er særlig interessant med opprinnelsesmerking for, bør Kommisjonens rapport om dette produktet gjøres tilgjengelig snarest mulig.
Based on the conclusions of such reports, the Commission may submit proposals to modify the relevant Union provisions or may take new initiatives, where appropriate, on a sectoral basis.
Kommisjonen kan på grunnlag av konklusjonene i slike rapporter framlegge forslag om å endre de relevante unionsbestemmelsene eller eventuelt ta nye initiativer på sektorbasis.
The Union’s non-preferential rules of origin are laid down in Council Regulation (EEC) No 2913/92 of 12 October 1992 establishing the Community Customs Code() and its implementing provisions in Commission Regulation (EEC) No 2454/93 of 2 July 1993 laying down provisions for the implementation of Council Regulation (EEC) No 2913/92 establishing the Community Customs Code().
Unionsreglene for ikke-preferanseopprinnelse er fastsatt i rådsforordning (EØF) nr. 2913/92 av 12. oktober 1992 om innføring av Fellesskapets tollkodeks() og dens gjennomføringsbestemmelser i kommisjonsforordning (EØF) nr. 2454/93 av 2. juli 1993 om visse gjennomføringsbestemmelser til rådsforordning (EØF) nr. 2913/92 om innføring av Fellesskapets tollkodeks().
Determination of the country of origin of foods will be based on those rules, which are well known to food business operators and administrations and should ease their implementation.
Næringsmidlers opprinnelsesstat vil bli fastslått på grunnlag av disse reglene, som driftsansvarlige for næringsmiddelforetak og myndigheter har god kjennskap til, og dette bør forenkle gjennomføringen av dem.
The nutrition declaration for a food concerns information on the presence of energy and certain nutrients in foods.
Et næringsmiddels næringsdeklarasjon omfatter opplysninger om innholdet av energi og visse andre næringsstoffer i næringsmidler.
The mandatory provision of nutrition information on packaging should assist nutrition actions as part of public health policies which could involve the provision of scientific recommendations for nutrition education for the public and support informed food choices.
Obligatoriske opplysninger om næringsinnhold på emballasjen bør medvirke til ernæringsmessige tiltak som ledd i folkehelsepolitikken, for eksempel som grunnlag for vitenskapelige anbefalinger  til folkeopplysning i ernæringsspørsmål, og fremme velbegrunnede valg av næringsmidler.
To facilitate the comparison of products in different package sizes, it is appropriate to retain the requirement that the mandatory nutrition declaration should refer to 100 g or 100 ml amounts and, if appropriate, to allow additional portion-based declarations.
For at det skal bli enklere å sammenligne produkter i forskjellige pakningsstørrelser, bør kravet om at den obligatoriske næringsdeklarasjonen skal angis per 100 g eller per 100 ml, opprettholdes, samtidig som supplerende angivelser per porsjon eventuelt tillates.
Therefore, where food is prepacked and individual portions or consumption units are identified, a nutrition declaration per portion or per consumption unit, in addition to the expression per 100 g or per 100 ml, should be allowed.
Dersom næringsmiddelet er ferdigpakket i porsjonspakninger eller forbruksenheter, bør derfor en næringsdeklarasjon per porsjon eller per forbruksenhet tillates i tillegg til angivelsen per 100 g eller per 100 ml.
Furthermore, in order to provide comparable indications relating to portions or consumption units, the Commission should be empowered to adopt rules on the expression of the nutrition declaration per portion or per consumption unit for specific categories of food.
For å kunne sikre sammenlignbare angivelser for porsjoner eller forbruksenheter bør Kommisjonen dessuten ha myndighet til å vedta regler for hvordan næringsdeklarasjoner per porsjon eller per forbruksenhet skal uttrykkes for bestemte næringsmiddelkategorier.
The Commission White Paper highlighted certain nutritional elements of importance to public health such as saturated fat, sugars or sodium.
I Kommisjonens hvitbok pekes det på visse næringselementer som påvirker folkehelsen, som mettet fett, sukker og natrium.
Therefore, it is appropriate that the requirements on the mandatory provision of nutrition information should take into account such elements.
Det bør derfor tas hensyn til disse elementene i kravene til obligatoriske opplysninger om næringsinnhold.
Since one of the objectives pursued by this Regulation is to provide a basis to the final consumer for making informed choices, it is important to ensure in this respect that the final consumer easily understands the information provided on the labelling.
Ettersom et av målene med denne forordning er å gi sluttforbrukeren et grunnlag for å foreta velbegrunnede valg, er det i den forbindelse viktig å sikre at sluttforbrukeren enkelt forstår opplysningene på merkingen.
Therefore it is appropriate to use on the labelling the term ‘salt’ instead of the corresponding term of the nutrient ‘sodium’.
Betegnelsen «salt» bør derfor brukes i merkingen i stedet for den tilsvarende betegnelsen for næringsstoffet, «natrium».
Taking into account the specific nature of alcoholic beverages, it is appropriate to invite the Commission to analyse further the information requirements for those products.
Med tanke på alkoholholdige drikkers egenart bør Kommisjonen oppfordres til å foreta en ytterligere analyse av opplysningskravene for slike produkter.
Therefore, the Commission should, taking into account the need to ensure coherence with other relevant Union policies, produce a report within 3 years of the entry into force of this Regulation concerning the application of the requirements to provide information on ingredients and nutrition information to alcoholic beverages.
Av hensyn til behovet for å sikre sammenheng med annen relevant unionspolitikk bør Kommisjonen derfor senest tre år etter denne forordnings ikrafttredelse framlegge en rapport om anvendelsen av kravene til opplysninger om ingredienser og næringsinnhold for alkoholholdige drikker.
In addition, taking into account the resolution of the European Parliament of 5 September 2007 on an European Union strategy to support Member States in reducing alcohol-related harm(), the opinion of the European Economic and Social Committee(), the work of the Commission, and general public concern about alcohol-related harm especially to young and vulnerable consumers, the Commission, after consultation with stakeholders and the Member States, should consider the need for a definition of beverages such as ‘alcopops’, which are specifically targeted at young people.
I lys av Europaparlamentets resolusjon av 5. september 2007 om en unionsstrategi for å støtte medlemsstatene i å redusere alkoholrelaterte skader(), uttalelse fra Den europeiske økonomiske og sosiale komité(), Kommisjonens arbeid og den allmenne bekymringen for alkoholrelaterte skader, særlig blant unge og sårbare forbrukere, bør Kommisjonen dessuten, etter rådføring med de berørte parter og medlemsstatene, vurdere behovet for en definisjon av drikker som «rusbrus», som spesifikt har unge mennesker som målgruppe.
The Commission should also, if appropriate, propose specific requirements relating to alcoholic beverages in the context of this Regulation.
Kommisjonen bør eventuelt også foreslå særlige krav til alkoholholdige drikker innenfor rammen av denne forordning.
To appeal to the average consumer and to serve the informative purpose for which it is introduced, and given the current level of knowledge on the subject of nutrition, the nutrition information provided should be simple and easily understood.
Opplysninger om næringsinnhold bør være enkle og lett forståelige for å appellere til gjennomsnittsforbrukeren og for å tjene det opplysningsformålet som de innføres for, det nåværende kunnskapsnivået om ernæring tatt i betraktning.
To have the nutrition information partly in the principal field of vision, commonly known as the ‘front of pack’, and partly on another side on the pack, for instance the ‘back of pack’, might confuse consumers.
Det kan forvirre forbrukerne dersom opplysningene om næringsinnhold delvis er angitt i hovedsynsfeltet, vanligvis kalt pakningens forside, og delvis på en annen side, som på pakningens bakside.
Therefore, the nutrition declaration should be in the same field of vision.
Næringsdeklarasjonen bør derfor angis i ett enkelt synsfelt.
In addition, on a voluntary basis, the most important elements of the nutrition information may be repeated in the principal field of vision, in order to help consumers to easily see the essential nutrition information when purchasing foods.
Dessuten kan de viktigste opplysningene om næringsinnholdet på frivillig grunnlag gjentas i hovedsynsfeltet, slik at forbrukerne lettere får øye på de vesentligste opplysningene om næringsinnholdet når de kjøper næringsmidler.
A free choice as to the information that could be repeated might confuse consumers.
Et fritt valg med hensyn til hvilke opplysninger som kan gjentas, vil kunne forvirre forbrukerne.
Therefore it is necessary to clarify which information may be repeated.
Det er derfor nødvendig å klargjøre hvilke opplysninger som kan gjentas.
In order to encourage food business operators to provide on a voluntary basis the information contained in the nutrition declaration for foods such as alcoholic beverages and non-prepacked foods that may be exempted from the nutrition declaration, the possibility should be given to declare only limited elements of the nutrition declaration.
For å oppmuntre driftsansvarlige for næringsmiddelforetak til frivillig å oppgi opplysninger om næringsinnholdet i næringsmidler som kan unntas fra kravet om næringsdeklarasjon, som alkoholholdige drikker og næringsmidler som ikke er ferdigpakket, bør det være mulig å oppgi bare begrensede deler av næringsdeklarasjonen.
It is nevertheless appropriate to clearly establish the information that may be provided on a voluntary basis in order to avoid misleading the consumer by the free choice of the food business operator.
Det bør likevel tydelig fastsettes hvilke opplysninger det er frivillig å oppgi, slik at forbrukerne ikke villedes som følge av det frie valget som driftsansvarlige for næringsmiddelforetak har.
There have been recent developments in the expression of the nutrition declaration, other than per 100 g, per 100 ml or per portion, or in its presentation, through the use of graphical forms or symbols, by some Member States and organisations in the food sector.
I den senere tid har måten å angi næringsdeklarasjonen på blitt utviklet av noen medlemsstater og organisasjoner i næringsmiddelsektoren, slik at den uttrykkes på andre måter enn per 100 g, per 100 ml eller per porsjon, eller presenteres ved hjelp av grafikk eller symboler.
Such additional forms of expression and presentation may help consumers to better understand the nutrition declaration.
Slike supplerende uttrykks- og presentasjonsformer kan gjøre det enklere for forbrukerne å forstå næringsdeklarasjonen.
However, there is insufficient evidence across all the Union on how the average consumer understands and uses the alternative forms of expression or presentation of the information.
Det foreligger imidlertid ikke tilstrekkelig dokumentasjon fra hele Unionen på hvordan gjennomsnittsforbrukeren forstår og anvender de alternative måtene å uttrykke eller presentere opplysningene på.
Therefore, it is appropriate to allow for different forms of expression and presentation to be developed on the basis of criteria established in this Regulation and to invite the Commission to prepare a report regarding the use of those forms of expression and presentation, their effect on the internal market and the advisability of further harmonisation.
Det bør derfor gis mulighet for å utvikle forskjellige uttrykks- og presentasjonsformer på grunnlag av kriteriene fastsatt i denne forordning, og Kommisjonen bør oppfordres til å utarbeide en rapport om anvendelsen av disse uttrykks- og presentasjonsformene, om deres innvirkning på det indre marked og om hvorvidt det er tilrådelig med ytterligere harmonisering.
In order to assist the Commission in producing that report, Member States should provide the Commission with the relevant information on the use of additional forms of expression and presentation of the nutrition declaration on the market in their territory.
Medlemsstatene bør for å bistå Kommisjonen ved utarbeidingen av denne rapporten framlegge for Kommisjonen de relevante opplysningene om anvendelsen av supplerende uttrykks- og presentasjonsformer for næringsdeklarasjon på markedet på deres territorium.
In order to do so, Member States should be empowered to request food business operators placing on the market in their territory foods bearing additional forms of expression or presentation to notify national authorities of the use of such additional forms and of the relevant justifications regarding the fulfilment of the requirements set out in this Regulation.
Medlemsstatene bør for å kunne gjøre dette gis myndighet til å be driftsansvarlige for næringsmiddelforetak som på deres territorium bringer næringsmidler med supplerende uttrykks- eller presentasjonsformer i omsetning, om å underrette nasjonale myndigheter om anvendelsen av slike supplerende former og om relevant dokumentasjon på oppfyllelse av kravene fastsatt i denne forordning.
It is desirable to ensure a certain level of consistency in the development of additional forms of expression and presentation of the nutrition declaration.
Det bør sikres en viss konsekvens i utviklingen av supplerende uttrykks- eller presentasjonsformer for næringsdeklarasjoner.
It is therefore appropriate to promote the constant exchange and sharing of best practices and experience between Member States and with the Commission and to promote the participation of stakeholders in such exchanges.
Det er derfor hensiktsmessig å fremme en løpende utveksling og deling av beste praksis og erfaringer medlemsstatene imellom og med Kommisjonen og å fremme de berørte partenes deltaking i slik utveksling.
Experience shows that in many cases voluntary food information is provided to the detriment of the clarity of the mandatory food information.
Erfaring viser at tilføyelse av frivillige næringsmiddelopplysninger i mange tilfeller fører til at de obligatoriske næringsmiddelopplysningene framstår som mindre klare.
Therefore, criteria should be provided to help food business operators and enforcement authorities to strike a balance between the provision of mandatory and voluntary food information.
Det bør derfor fastsettes kriterier som kan hjelpe driftsansvarlige for næringsmiddelforetak og håndhevende myndigheter med å sikre likevekt mellom obligatoriske og frivillige næringsmiddelopplysninger.
Member States should retain the right, depending on local practical conditions and circumstances, to lay down rules in respect of the provision of information concerning non-prepacked foods.
Under henvisning til lokale forhold og praktiske omstendigheter bør medlemsstatene fortsatt ha rett til å fastsette regler for opplysninger om næringsmidler som ikke er ferdigpakket.
Although in such cases the consumer demand for other information is limited, information on potential allergens is considered very important.
Selv om forbrukernes etterspørsel etter andre opplysninger i slike tilfeller er begrenset, anses opplysninger om potensielt allergiframkallende stoffer å være svært viktige.
Evidence suggests that most food allergy incidents can be traced back to non-prepacked food.
Det har vist seg at de fleste tilfeller av næringsmiddelallergi kan spores tilbake til næringsmidler som ikke er ferdigpakket.
Therefore information on potential allergens should always be provided to the consumer.
Forbrukerne bør derfor alltid få opplysninger om potensielt allergiframkallende stoffer.
As regards the matters specifically harmonised by this Regulation, Member States should not be able to adopt national provisions unless authorised by Union law.
Når det gjelder spørsmål som spesifikt harmoniseres ved denne forordning, bør medlemsstatene ikke kunne vedta nasjonale bestemmelser, med mindre dette tillates i unionsretten.
This Regulation should not prevent Member States from adopting national measures concerning matters not specifically harmonised by this Regulation.
Denne forordning bør ikke forhindre medlemsstatene i å vedta nasjonale tiltak på områder som ikke spesifikt harmoniseres ved denne forordning.
However, such national measures should not prohibit, impede or restrict the free movement of goods that are in conformity with this Regulation.
Slike nasjonale tiltak bør imidlertid ikke forby, begrense eller forhindre et fritt varebytte som er i samsvar med denne forordning.
Union consumers show an increasing interest in the implementation of the Union animal welfare rules at the time of slaughter, including whether the animal was stunned before slaughter.
Forbrukerne i Unionen viser en økende interesse for gjennomføringen av unionsbestemmelsene om dyrs velferd i forbindelse med slakting, og de vil blant annet vite om dyr blir bedøvet før de slaktes.
In this respect, a study on the opportunity to provide consumers with the relevant information on the stunning of animals should be considered in the context of a future Union strategy for the protection and welfare of animals.
Derfor bør det i forbindelse med en framtidig unionsstrategi for dyrevern og dyrs velferd vurderes å undersøke muligheten for å gi forbrukerne relevante opplysninger om bedøving av dyr.
References to Directive 90/496/EEC in Regulation (EC) No 1924/2006 and in Regulation (EC) No 1925/2006 of the European Parliament and of the Council of 20 December 2006 on the addition of vitamins and minerals and of certain other substances to foods() should be updated to take this Regulation into account.
Henvisninger til direktiv 90/496/EØF i forordning (EF) nr. 1924/2006 og i europaparlaments- og rådsforordning (EF) nr. 1925/2006 av 20. desember 2006 om tilsetting av vitaminer, mineraler og visse andre stoffer i næringsmidler() bør ajourføres for å ta hensyn til denne forordning.