natgillin/translations-raw huggingface dataset:
noise levels (the declared A-weighted sound power level of the computer;
datamaskinens støynivå (angitt A-veid lydeffektnivå),
total harmonic distortion of the electricity supply system,
total harmonisk forvrengning i elektrisitetsnettet,
for products with an integrated display containing mercury, the total content of mercury as X,X mg;
for produkter med en integrert skjerm som inneholder kvikksølv, samlet kvikksølvinnhold uttrykt som X,X mg,
88 % efficiency at 20 % and 100 % of rated output;
88 % virkningsgrad ved 20 % og 100 % av nominell utgangseffekt,
82 % efficiency at 20 % and 100 % of rated output power;
82 % virkningsgrad ved 20 % og 100 % av nominell utgangseffekt,
an additional allowance of 0,70 W can be applied;
kan en tilleggskvote på 0,70 W innregnes,
The Agency shall undertake its best endeavours to carry out an assessment within two years of the date of application of this Regulation.
Byrået skal gjøre sitt ytterste for å foreta en vurdering innen to år fra den dato denne forordning får anvendelse.
ENTSO for Electricity shall provide the Agency with all assistance necessary for the purposes of carrying out this assessment.
ENTSO for elektrisk kraft skal yte Byrået all mulig bistand med henblikk på denne vurderingen.
In this regard, the Commission is aware of the opinion brought forward by Germany that the production of polymers, in particular S-PVC and E-PVC, and VCM is not covered by Annex I to Directive 2003/87/EC.
Kommisjonen er i denne forbindelse kjent med Tysklands synspunkt om at framstilling av polymerer, særlig S-PVC og E-PVC, og VCM ikke omfattes av vedlegg I til direktiv 2003/87/EF.
The Commission considers that polymers, including S-PVC and E-PVC, and VCM, satisfy the definition of the relevant activity (production of bulk organic chemicals) in Annex I to Directive 2003/87/EC.
Kommisjonen anser at polymerer, herunder S-PVC og E-PVC, og VCM, oppfyller definisjonen på relevant virksomhet (produksjon av organiske kjemikalier i bulk) i vedlegg I til direktiv 2003/87/EF.
In this regard, the quantity taken into account pursuant to Article 9 of Directive 2003/87/EC is based on the total quantities of allowances issued by the Member States in accordance with the Commission decisions on their National Allocation Plans for the period from 2008 to 2012.
På denne bakgrunn er antall kvoter som i henhold til artikkel 9 i direktiv 2003/87/EF er tatt med i beregningen, basert på de samlede antallene kvoter som er utstedt av medlemsstatene i samsvar med Kommisjonens beslutninger om de nasjonale tildelingsplanene for perioden 2008-2012.
The limit set by Article 10a(5) of Directive 2003/87/EC is 809315756 allowances in 2013.
Grensen fastsatt ved artikkel 10a nr. 5 i direktiv 2003/87/EF er 809315756 kvoter i 2013.
In order to derive this limit, the Commission first collected from Member States and the EEA-EFTA countries information on whether installations qualify as an electricity generator or other installation covered by Article 10a(3) of Directive 2003/87/EC.
For å utlede denne grensen samlet Kommisjonen først inn opplysninger fra medlemsstatene og EØS-EFTA-statene om hvorvidt anlegg kunne anses for å være produsenter av elektrisk kraft eller andre anlegg som omfattes av bestemmelsene i artikkel 10a nr. 3 i direktiv 2003/87/EF.
The Commission then applied this share of 34,78289436 % to the quantity determined on the basis of Article 9 of Directive 2003/87/EC (1976784044 allowances).
Kommisjonen anvendte deretter denne andelen på 34,78289436 % på antallet fastsatt på grunnlag av artikkel 9 i direktiv 2003/87/EF (1976784044 kvoter).
In this respect, the Commission used information provided by Member States and the EEA-EFTA countries for the adjustment of the cap.
For justering av taket brukte Kommisjonen i den forbindelse opplysninger fra medlemsstatene og EØS-EFTA-statene.
Where annual verified emissions for the period 2005-2007 were not available, the Commission extrapolated, to the extent possible, the relevant emission figures from verified emissions in later years by applying the factor of 1,74 % in reverse direction.
Der årlige verifiserte utslipp for perioden 2005-2007 ikke var tilgjengelig, ekstrapolerte Kommisjonen, i den grad det var mulig, de relevante utslippstallene fra verifiserte utslipp i senere år ved å anvende faktoren på 1,74 % i motsatt retning.
The limit set by Article 10a(5) of Directive 2003/87/EC compared to the sum of the preliminary annual amounts of free allocation without application of the factors referred to in Annex VI to Decision 2011/278/EU gives the annual cross-sectoral correction factor as set out in Annex II to this Decision.
Grensen fastsatt i artikkel 10a nr. 5 i direktiv 2003/87/EF sammenlignet med summen av foreløpige årlige mengder vederlagsfrie tildelinger uten anvendelse av faktorene nevnt i vedlegg VI til beslutning 2011/278/EU, gir den årlige tverrsektorielle korreksjonsfaktoren som fastsatt i vedlegg II til denne beslutning.
The Commission therefore finds that due to the lack of a corresponding sub-installation that would allow for the determination of the allocation in accordance with Article 10 of Decision 2011/278/EU, installations importing hot metal for further processing cannot be regarded eligible for receiving free allocation on the basis of the hot metal benchmark for the amount of hot metal imported.
Kommisjonen mener derfor at på grunn av mangel på et tilsvarende delanlegg, som ville gjøre det mulig å fastsette tildelingen i samsvar med artikkel 10 i beslutning 2011/278/EU, kan anlegg som importerer flytende råjern for videre bearbeiding, ikke anses å oppfylle kravene til vederlagsfri tildeling på bakgrunn av utslippsstandarden for flytende råjern for den mengden flytende råjern som importeres.
on environmental liability with regard to the prevention and remedying of environmental damage
om miljøansvar med hensyn til forebygging og utbedring av miljøskader
Legislative resolution of the European Parliament of 31 March 2004 and Council Decision of 30 March 2004.
Europaparlamentets regelverksresolusjon av 31. mars 2004 og rådsbeslutning av 30. mars 2004.
There are currently many contaminated sites in the Community, posing significant health risks, and the loss of biodiversity has dramatically accelerated over the last decades.
Det finnes i dag mange forurensede områder i Fellesskapet, noe som innebærer betydelige helserisikoer, og det biologiske mangfoldet har blitt dramatisk redusert i løpet av de siste tiårene.
Failure to act could result in increased site contamination and greater loss of biodiversity in the future.
Dersom det ikke treffes tiltak, kan forurensningen forverres, og det biologiske mangfoldet ytterligere reduseres i framtiden.
Preventing and remedying, insofar as is possible, environmental damage contributes to implementing the objectives and principles of the Community's environment policy as set out in the Treaty.
Forebygging og utbedring i størst mulig grad av miljøskader bidrar til å gjennomføre Fellesskapets miljøpolitiske mål og prinsipper, som fastsatt i traktaten.
Local conditions should be taken into account when deciding how to remedy damage.
Det bør tas hensyn til lokale forhold når det vedtas hvordan skader skal utbedres.
The prevention and remedying of environmental damage should be implemented through the furtherance of the «polluter pays» principle, as indicated in the Treaty and in line with the principle of sustainable development.
Forebygging og utbedring av miljøskader bør gjennomføres ved anvendelse av prinsippet om at forurenser betaler, som fastsatt i traktaten, og i samsvar med prinsippet om bærekraftig utvikling.
The fundamental principle of this Directive should therefore be that an operator whose activity has caused the environmental damage or the imminent threat of such damage is to be held financially liable, in order to induce operators to adopt measures and develop practices to minimise the risks of environmental damage so that their exposure to financial liabilities is reduced.
Derfor bør dette direktivs grunnleggende prinsipp være at en driftsansvarlig som gjennom sin virksomhet har forårsaket en miljøskade eller overhengende fare for miljøskade, skal holdes økonomisk ansvarlig, for å motivere driftsansvarlige til å treffe tiltak og utvikle metoder for i størst mulig grad å redusere risikoen for miljøskade og dermed også risikoen for økonomisk ansvar.
Since the objective of this Directive, namely to establish a common framework for the prevention and remedying of environmental damage at a reasonable cost to society, cannot be sufficiently achieved by the Member States and can therefore be better achieved at Community level by reason of the scale of this Directive and its implications in respect of other Community legislation, namely Council Directive 79/409/EEC of 2 April 1979 on the conservation of wild birds(), Council Directive 92/43/EEC of 21 May 1992 on the conservation of natural habitats and of wild fauna and flora(), and Directive 2000/60/EC of the European Parliament and of the Council of 23 October 2000 establishing a framework for Community action in the field of water policy(), the Community may adopt measures in accordance with the principle of subsidiarity as set out in Article 5 of the Treaty.
Ettersom målet for dette direktiv, som er å fastsette en felles ramme for forebygging og utbedring av miljøskader til en rimelig kostnad for samfunnet, ikke kan nås i tilstrekkelig grad av medlemsstatene og bedre kan nås på fellesskapsplan på grunn av direktivets omfang og dets innvirkning på annet fellesskapsregelverk, nærmere bestemt rådsdirektiv 79/409/EØF av 2. april 1979 om vern av viltlevende fugler(), rådsdirektiv 92/43/EØF av 21. mai 1992 om vern av habitater og ville dyr og planter() og europaparlaments- og rådsdirektiv 2000/60/EF av 23. oktober 2000 om fastsettelse av en ramme for fellesskapstiltak på området vannpolitikk(), kan Fellesskapet treffe tiltak i samsvar med nærhetsprinsippet som fastsatt i traktatens artikkel 5.
Environmental damage also includes damage caused by airborne elements as far as they cause damage to water, land or protected species or natural habitats.
Miljøskader omfatter også skader forårsaket av luftbårne elementer i den grad de forårsaker skader på vann, jord, eller vernede arter eller habitater.
Concepts instrumental for the correct interpretation and application of the scheme provided for by this Directive should be defined especially as regards the definition of environmental damage.
De begreper som er nødvendige for korrekt å fortolke og anvende den ordning som er fastsatt i dette direktiv, bør defineres, særlig når det gjelder definisjonen av miljøskader.
When the concept in question derives from other relevant Community legislation, the same definition should be used so that common criteria can be used and uniform application promoted.
Dersom et begrep stammer fra annet relevant fellesskapsregelverk, bør samme definisjon brukes, slik at felles kriterier kan benyttes og ensartet anvendelse fremmes.
Protected species and natural habitats might also be defined by reference to species and habitats protected in pursuance of national legislation on nature conservation.
Vernede arter og habitater kan også defineres ved å vise til arter og habitater som vernes gjennom nasjonal lovgivning om naturvern.
Account should nevertheless be taken of specific situations where Community, or equivalent national, legislation allows for certain derogations from the level of protection afforded to the environment.
Det bør likevel tas hensyn til særlige situasjoner der fellesskapsregelverk eller tilsvarende nasjonal lovgivning tillater visse unntak fra det fastsatte miljøvernnivået.
For the purposes of assessing damage to land as defined in this Directive the use of risk assessment procedures to determine to what extent human health is likely to be adversely affected is desirable.
Med hensyn til vurdering av skader på jord, som definert i dette direktiv, er det ønskelig å bruke framgangsmåter for risikovurdering for å fastslå i hvilken grad det er sannsynlig at menneskers helse påvirkes negativt.
This Directive should apply, as far as environmental damage is concerned, to occupational activities which present a risk for human health or the environment.
Med hensyn til miljøskader bør dette direktiv få anvendelse på yrkesvirksomhet som innebærer en risiko for menneskers helse eller miljøet.
Those activities should be identified, in principle, by reference to the relevant Community legislation which provides for regulatory requirements in relation to certain activities or practices considered as posing a potential or actual risk for human health or the environment.
Slik virksomhet bør i prinsippet identifiseres ved å vise til det relevante fellesskapsregelverk som fastsetter hvilke krav som skal gjelde for en viss type virksomhet eller praksis som anses for å innebære en potensiell eller faktisk risiko for menneskers helse eller miljøet.
This Directive should also apply, as regards damage to protected species and natural habitats, to any occupational activities other than those already directly or indirectly identified by reference to Community legislation as posing an actual or potential risk for human health or the environment.
Med hensyn til skade på vernede arter og habitater bør dette direktiv også få anvendelse på annen yrkesvirksomhet enn den som allerede, ved henvisning til fellesskapsregelverk, er direkte eller indirekte identifisert som en faktisk eller potensiell risiko for menneskers helse eller miljøet.
In such cases the operator should only be liable under this Directive whenever he is at fault or negligent.
I slike tilfeller bør den driftsansvarlige bare være ansvarlig i henhold til dette direktiv når vedkommende har handlet forsettlig eller uaktsomt.
Express account should be taken of the Euratom Treaty and relevant international conventions and of Community legislation regulating more comprehensively and more stringently the operation of any of the activities falling under the scope of this Directive.
Det bør tas uttrykkelig hensyn til Euratom-traktaten og relevante internasjonale konvensjoner, samt til fellesskapsregelverk som inneholder mer omfattende og strengere regler for utøvelse av den virksomhet som omfattes av dette direktivs virkeområde.
This Directive, which does not provide for additional rules of conflict of laws when it specifies the powers of the competent authorities, is without prejudice to the rules on international jurisdiction of courts as provided, inter alia, in Council Regulation (EC) No 44/2001 of 22 December 2000 on jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in civil and commercial matters().
Dette direktiv, som ikke inneholder ytterligere lovvalgsregler i forbindelse med fastsettelse av myndigheten til vedkommende myndigheter, berører ikke reglene for domstolenes internasjonale domsmyndighet som fastsatt blant annet i rådsforordning (EF) nr. 44/2001 av 22. desember 2000 om domsmyndighet og om anerkjennelse og fullbyrdelse av dommer i sivile og kommersielle saker().
This Directive should not apply to activities the main purpose of which is to serve national defence or international security.
Dette direktiv bør ikke få anvendelse på virksomhet som har som hovedformål å tjene det nasjonale forsvar eller internasjonal sikkerhet.
This Directive aims at preventing and remedying environmental damage, and does not affect rights of compensation for traditional damage granted under any relevant international agreement regulating civil liability.
Dette direktiv tar sikte på å forebygge og utbedre miljøskader, og påvirker ikke retten til erstatning for tradisjonelle skader i henhold til relevante internasjonale avtaler om erstatningsansvar.
Many Member States are party to international agreements dealing with civil liability in relation to specific fields.
Mange medlemsstater er part i internasjonale avtaler om erstatningsansvar på særskilte områder.
These Member States should be able to remain so after the entry into force of this Directive, whereas other Member States should not lose their freedom to become parties to these agreements.
Disse medlemsstatene bør kunne fortsette å være det etter at dette direktiv trer i kraft, og andre medlemsstater bør ikke miste retten til å bli parter i disse avtalene.
Not all forms of environmental damage can be remedied by means of the liability mechanism.
Ikke alle typer miljøskader kan utbedres ved hjelp av en ansvarsordning.
For the latter to be effective, there need to be one or more identifiable polluters, the damage should be concrete and quantifiable, and a causal link should be established between the damage and the identified polluter(s).
For at en slik ordning skal være effektiv, må det være en eller flere identifiserbare forurensere, skaden må være konkret og målbar, og det må kunne fastslås en årsakssammenheng mellom skaden og den identifiserte forurenseren.
Liability is therefore not a suitable instrument for dealing with pollution of a widespread, diffuse character, where it is impossible to link the negative environmental effects with acts or failure to act of certain individual actors.
Erstatningsansvar er derfor ikke et egnet redskap for å håndtere forurensning av en mer omfattende og diffus art, der det er umulig å påvise sammenhengen mellom skadevirkningene på miljøet og bestemte individuelle aktørers handling eller unnlatelse.
This Directive does not apply to cases of personal injury, to damage to private property or to any economic loss and does not affect any right regarding these types of damages.
Dette direktiv får ikke anvendelse på personskader, skader på privat eiendom og eiendeler eller på eventuelle økonomiske tap, og berører ikke rettigheter med hensyn til denne type skader.
Since the prevention and remedying of environmental damage is a task directly contributing to the pursuit of the Community's environment policy, public authorities should ensure the proper implementation and enforcement of the scheme provided for by this Directive.
Ettersom forebygging og utbedring av miljøskader er en oppgave som bidrar direkte til gjennomføringen av Fellesskapets miljøpolitikk, bør offentlige myndigheter sikre at ordningen fastsatt i dette direktiv gjennomføres og håndheves på riktig måte.
Restoration of the environment should take place in an effective manner ensuring that the relevant restoration objectives are achieved.
Gjenoppretting av miljøet bør skje på en effektiv måte som sikrer at de relevante mål for gjenopprettingen nås.
A common framework should be defined to that end, the proper application of which should be supervised by the competent authority.
Det bør derfor fastlegges en felles ramme, og vedkommende myndighet bør overvåke at den anvendes på riktig måte.
Appropriate provision should be made for those situations where several instances of environmental damage have occurred in such a manner that the competent authority cannot ensure that all the necessary remedial measures are taken at the same time.
Det bør fastsettes egnede bestemmelser for situasjoner der vedkommende myndighet på grunn av flere tilfeller av miljøskader ikke kan sikre at alle nødvendige utbedringstiltak kan treffes samtidig.
In such a case, the competent authority should be entitled to decide which instance of environmental damage is to be remedied first.
I slike tilfeller bør vedkommende myndighet kunne bestemme hvilken miljøskade som skal utbedres først.
According to the «polluter-pays» principle, an operator causing environmental damage or creating an imminent threat of such damage should, in principle, bear the cost of the necessary preventive or remedial measures.
I samsvar med prinsippet om at forurenser betaler bør en driftsansvarlig som forårsaker en miljøskade eller en overhengende fare for miljøskade, i prinsippet bære kostnadene ved de nødvendige forebyggings- eller utbedringstiltakene.
In cases where a competent authority acts, itself or through a third party, in the place of an operator, that authority should ensure that the cost incurred by it is recovered from the operator.
Dersom vedkommende myndighet selv eller gjennom tredjemann handler på vegne av en driftsansvarlig, bør myndigheten sørge for å få kostnadene dekket av den driftsansvarlige.
It is also appropriate that the operators should ultimately bear the cost of assessing environmental damage and, as the case may be, assessing an imminent threat of such damage occurring.
De driftsansvarlige bør dessuten i siste instans bære kostnadene i forbindelse med vurdering av miljøskader, og eventuelt vurdering av en overhengende fare for miljøskader.
Member States may provide for flat-rate calculation of administrative, legal, enforcement and other general costs to be recovered.
Medlemsstatene kan beregne en fast sats for administrasjonskostnader, rettslige kostnader, håndhevingskostnader og andre alminnelige kostnader som skal dekkes.
An operator should not be required to bear the costs of preventive or remedial actions taken pursuant to this Directive in situations where the damage in question or imminent threat thereof is the result of certain events beyond the operator's control.
Det bør ikke kreves at en driftsansvarlig skal bære kostnadene ved forebyggings- eller utbedringstiltak som treffes i henhold til dette direktiv, dersom den aktuelle skaden eller overhengende faren for skade skyldes hendelser som ligger utenfor den driftsansvarliges kontroll.
Member States may allow that operators who are not at fault or negligent shall not bear the cost of remedial measures, in situations where the damage in question is the result of emissions or events explicitly authorised or where the potential for damage could not have been known when the event or emission took place.
Medlemsstatene kan tillate at driftsansvarlige som ikke har handlet forsettlig eller uaktsomt, ikke skal bære kostnadene ved utbedringstiltak dersom den aktuelle skaden er en følge av utslipp eller hendelser som er uttrykkelig godkjent, eller dersom det ikke var mulig å kjenne til de skadelige virkningene da hendelsen eller utslippet fant sted.
Operators should bear the costs relating to preventive measures when those measures should have been taken as a matter of course in order to comply with the legislative, regulatory and administrative provisions regulating their activities or the terms of any permit or authorisation.
Driftsansvarlige bør bære kostnadene i forbindelse med forebyggende tiltak når slike tiltak uansett ville måtte treffes for å overholde de lover og forskrifter, herunder vilkårene i tillatelser eller godkjenninger, som deres virksomhet er underlagt.
Member States may establish national rules covering cost allocation in cases of multiple party causation.
Medlemsstatene kan fastsette nasjonale regler for kostnadsfordeling i tilfeller der en skade er forårsaket av flere parter.
Member States may take into account, in particular, the specific situation of users of products who might not be held responsible for environmental damage in the same conditions as those producing such products.
Medlemsstatene kan særlig ta hensyn til den særlige situasjon for brukere av produkter som ikke nødvendigvis kan holdes ansvarlig for miljøskader på samme vilkår som de personer som produserer slike produkter.
In this case, apportionment of liability should be determined in accordance with national law.
I slike tilfeller bør ansvarsfordelingen fastsettes i samsvar med nasjonal lovgivning.
Competent authorities should be entitled to recover the cost of preventive or remedial measures from an operator within a reasonable period of time from the date on which those measures were completed.
Vedkommende myndigheter bør ha rett til å få kostnadene ved forebyggings- eller utbedringstiltak dekket av en driftsansvarlig innen en rimelig frist fra den dato tiltakene ble gjennomført.
It is necessary to ensure that effective means of implementation and enforcement are available, while ensuring that the legitimate interests of the relevant operators and other interested parties are adequately safeguarded.
Det må sikres at effektive gjennomførings- og håndhevingsmetoder er tilgjengelige, samtidig som det sikres tilstrekkelig vern av de aktuelle driftsansvarliges og andre berørte parters rettmessige interesser.