natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Therefore, certain aspects of the marketing, sale and resale of timeshares and long-term holiday products as well as the exchange of rights deriving from timeshare contracts should be fully harmonised.
Visse aspekter ved markedsføring, salg og videresalg av deltidsbruksrett og langtidsferieprodukter, samt bytte av rettigheter i forbindelse med avtaler om deltidsbruksrett, bør derfor harmoniseres fullt ut.
Member States should not be allowed to maintain or introduce in their national legislation provisions diverging from those laid down in this Directive.
Det bør ikke være tillatt for medlemsstatene å beholde eller innføre i sin nasjonale lovgivning bestemmelser som avviker fra dem som fastsettes i dette direktiv.
Where no such harmonised provisions exist, Member States should remain free to maintain or introduce national legislation in conformity with Community law.
Der det ikke foreligger slike harmoniserte bestemmelser, bør medlemsstatene stå fritt til å beholde eller innføre nasjonale bestemmelser i samsvar med fellesskapsretten.
Thus, Member States should, for instance, be able to maintain or introduce provisions on the effects of exercising the right of withdrawal in legal relationships falling outside the scope of this Directive or provisions according to which no commitment may be entered into between a consumer and a trader of a timeshare or long-term holiday product, nor any payment made between those persons, as long as the consumer has not signed a credit agreement to finance the purchase of those services.
Medlemsstatene bør derfor, for eksempel, kunne beholde eller innføre bestemmelser om virkningene av at en forbruker bruker angreretten i rettslige forhold som ikke omfattes av dette direktivs virkeområde, eller bestemmelser om at det ikke kan inngås forpliktelser mellom en forbruker og en næringsdrivende som tilbyr en deltidsbruksrett eller et langtidsferieprodukt, og at det heller ikke kan foretas betaling mellom disse personene, med mindre forbrukeren har underskrevet en kredittavtale som skal finansiere kjøpet av disse tjenestene.
This Directive should be without prejudice to the application by Member States, in accordance with Community law, of the provisions of this Directive to areas not within its scope.
Dette direktiv bør ikke berøre medlemsstatenes anvendelse av bestemmelsene i dette direktiv i samsvar med fellesskapsretten på områder som ikke omfattes av direktivets virkeområde.
Member States could therefore maintain or introduce national legislation corresponding to the provisions of this Directive or certain of its provisions in relation to transactions that fall outside the scope of this Directive.
Medlemsstatene kan derfor beholde eller innføre nasjonal lovgivning som tilsvarer bestemmelsene eller visse bestemmelser i dette direktiv om transaksjoner som ikke omfattes av dette direktivs virkeområde.
For the purposes of this Directive, timeshare contracts should not be understood as covering multiple reservations of accommodation, including hotel rooms, in so far as multiple reservations do not imply rights and obligations beyond those arising from separate reservations.
I dette direktiv bør avtaler om deltidsbruksrett ikke omfatte flere bestillinger av innkvartering, herunder hotellrom, ettersom flere bestillinger ikke innebærer rettigheter eller plikter utover dem som gjelder ved enkeltbestillinger.
Nor should timeshare contracts be understood as covering ordinary lease contracts since the latter refer to one single continuous period of occupation and not to multiple periods.
Avtaler om deltidsbruksrett bør heller ikke omfatte vanlige leiekontrakter, ettersom sistnevnte gjelder bare en sammenhengende bruksperiode og ikke flere perioder.
This Directive should not affect the provisions of Council Directive 90/314/EEC of 13 June 1990 on package travel, package holidays and package tours().
Dette direktiv bør ikke berøre bestemmelsene i rådsdirektiv 90/314/EØF av 13. juni 1990 om pakkereiser, herunder pakkeferier og pakketurer().
Directive 2005/29/EC of the European Parliament and of the Council of 11 May 2005 concerning unfair business-to-consumer commercial practices in the internal market (Unfair Commercial Practices Directive)() prohibits misleading, aggressive and other unfair commercial business-to-consumer practices.
I europaparlaments- og rådsdirektiv 2005/29/EF av 11. mai 2005 om foretaks urimelige handelspraksis overfor forbrukere i det indre marked («direktivet om urimelig handelspraksis»)() forbys foretak å bruke villedende, aggressiv og annen urimelig handelspraksis overfor forbrukere.
Given the nature of the products and the commercial practices related to timeshares, long-term holiday products, resale and exchange, it is appropriate to adopt more detailed and specific provisions regarding information requirements and sales events.
I betraktning av produktenes art og handelspraksisen i forbindelse med deltidsbruksrett, langtidsferieprodukter, videresalg og bytte bør det vedtas mer detaljerte og særlige bestemmelser om opplysningskrav og salgsarrangementer.
The commercial purpose of invitations to sales events should be made clear to consumers.
Forbrukerne bør gjøres oppmerksom på det kommersielle formålet med invitasjoner til salgsarrangementer.
The provisions concerning pre-contractual information and the contract should be clarified and updated.
Bestemmelsene om forhåndsopplysninger og om selve avtalen bør klargjøres og ajourføres.
In order to give consumers the possibility to acquaint themselves with the information before the conclusion of the contract, it should be provided by means which are easily accessible to them at that time.
For at forbrukerne skal få muligheten til å gjøre seg kjent med opplysningene før avtalen inngås, bør de foreligge på en slik måte at de er lett tilgjengelige for forbrukerne på det tidspunktet.
Consumers should have the right, which should not be refused by traders, to be provided with pre-contractual information and the contract in a language, of their choice, with which they are familiar.
Forbrukerne bør ha rett til å motta forhåndsopplysningene og selve avtalen på et språk etter deres valg som de har kunnskaper i, og næringsdrivende bør ikke kunne avvise dette.
In addition, in order to facilitate the execution and the enforcement of the contract, Member States should be allowed to determine that further language versions of the contract should be provided to consumers.
For å lette utøvelsen og håndhevingen av avtalen bør dessuten medlemsstatene ha rett til å fastsette at ytterligere språkversjoner av avtalen skal stilles til rådighet for forbrukerne.
In order to provide consumers with the opportunity of fully understanding their rights and obligations under the contract, they should be allowed a period during which they may withdraw from the contract without having to justify the withdrawal and without bearing any cost.
For å gi forbrukerne mulighet til fullt ut å forstå sine rettigheter og forpliktelser i henhold til avtalen, bør de gis en frist for når de kan gå fra avtalen uten å måtte begrunne det og uten kostnader.
Currently the length of this period varies between Member States, and experience shows that the length prescribed in Directive 94/47/EC is not sufficiently long.
Denne fristen varierer for tiden fra medlemsstat til medlemsstat, og erfaringen viser at tiden fastsatt i direktiv 94/47/EF ikke er lang nok.
The period should therefore be extended in order to achieve a high level of consumer protection and more clarity for consumers and traders.
Fristen bør derfor forlenges for å oppnå et høyt nivå for forbrukervern og større klarhet for forbrukere og næringsdrivende.
The length of the period, the modalities for and the effects of exercising the right of withdrawal should be harmonised.
Fristens lengde samt reglene for og virkningene av bruken av angreretten bør harmoniseres.
Consumers should have effective remedies in the event that traders do not comply with the provisions regarding pre-contractual information or the contract, in particular those laying down that the contract should include all the information required and that the consumer should receive a copy of the contract at the time of its conclusion.
Forbrukerne bør ha effektiv klageadgang dersom næringsdrivende ikke etterkommer bestemmelsene om forhåndsopplysninger eller om selve avtalen, særlig bestemmelsene om at avtalen skal inneholde alle nødvendige opplysninger og at forbrukeren skal få en kopi av avtalen når den inngås.
In addition to the remedies existing under national law, consumers should benefit from an extended withdrawal period where information has not been provided by traders.
I tillegg til klageadgangen som omfattes av nasjonal lovgivning, bør forbrukerne gis en forlenget angrefrist dersom de næringsdrivende ikke har framlagt opplysninger.
The exercise of the right of withdrawal should remain free of charge during that extended period regardless of what services consumers may have enjoyed.
Bruken av angreretten bør være kostnadsfri innenfor den forlengede fristen, uavhengig av hvilke tjenester forbrukerne måtte ha benyttet.
The expiration of the withdrawal period does not preclude consumers from seeking remedies in accordance with national law for breaches of the information requirements.
Angrefristens utløp hindrer ikke forbrukerne i å ta rettslige skritt i samsvar med nasjonal lovgivning for brudd på opplysningskravene.
Council Regulation (EEC, Euratom) No 1182/71 of 3 June 1971 determining the rules applicable to periods, dates and time limits() should apply to the calculation of the periods set out in this Directive.
Rådsforordning (EØF, Euratom) nr. 1182/71 av 3. juni 1971 om fastsettelse av regler for frister, datoer og tidspunkter() bør få anvendelse på beregningen av fristene i dette direktiv.
The prohibition on advance payments to traders or any third party before the end of the withdrawal period should be clarified in order to improve consumer protection.
Forbudet mot forskuddsbetaling til næringsdrivende eller en tredjemann innenfor angrefristen bør klargjøres for å forbedre forbrukervernet.
For resale contracts, the prohibition of advance payment should apply until the actual sale takes place or the resale contract is terminated, but Member States should remain free to regulate the possibility and modalities of final payments to intermediaries where resale contracts are terminated.
Når det gjelder avtaler om videresalg, bør forbudet mot forskuddsbetaling gjelde til salget faktisk finner sted eller avtalen om videresalg er opphevet, men medlemsstatene bør fortsatt fritt kunne regulere muligheten til og reglene for endelig utbetaling til mellommenn når avtaler om videresalg er opphevet.
In the event of a consumer withdrawing from a contract where the price is entirely or partly covered by credit granted to the consumer by the trader or by a third party on the basis of an arrangement between that third party and the trader, the credit agreement should be terminated at no cost to the consumer.
Dersom en forbruker går fra en avtale der prisen helt eller delvis er dekket gjennom en kreditt som den næringsdrivende eller en tredjemann har gitt forbrukeren på grunnlag av en ordning mellom nevnte tredjemann og den næringsdrivende, bør kredittavtalen oppheves uten kostnad for forbrukeren.
The same should apply to contracts for other related services provided by the trader or by a third party on the basis of an arrangement between that third party and the trader.
Det samme bør gjelde for avtaler om andre tilknyttede tjenester som den næringsdrivende eller en tredjemann yter på grunnlag av en ordning mellom nevnte tredjemann og den næringsdrivende.
Consumers should not be deprived of the protection granted by this Directive where the law applicable to the contract is that of a Member State.
Forbrukerne bør ikke fratas det vern som følger av dette direktiv dersom den lovgivning som får anvendelse på avtalen, er en medlemsstats lovgivning.
The law applicable to a contract should be determined in accordance with the Community rules on private international law, in particular Regulation (EC) No 593/2008 of the European Parliament and of the Council of 17 June 2008 on the law applicable to contractual obligations (Rome I)().
Den lovgivning som får anvendelse på en avtale, bør fastsettes i samsvar med fellesskapsreglene for internasjonal privatrett, særlig europaparlaments- og rådsforordning (EF) nr. 593/2008 av 17. juni 2008 om hvilken lovgivning som får anvendelse på avtaleforpliktelser (Roma I)().
Under that Regulation, the law of a third country may be applicable, in particular where consumers are targeted by traders whilst on holiday in a country other than their country of residence.
I henhold til nevnte forordning kan lovgivningen i en tredjestat få anvendelse, særlig når forbrukere oppsøkes av næringsdrivende når de er på ferie i et annet land enn der de har sitt bosted.
Given that such commercial practices are common in the area covered by this Directive and that the contracts involve considerable amounts of money, an additional safeguard should be provided in certain specific situations, in particular where the courts of any Member State have jurisdiction over the contract, to ensure that the consumer is not deprived of the protection granted by this Directive.
Ettersom slik handelspraksis er vanlig på det område som omfattes av dette direktiv, og ettersom slike avtaler omfatter betydelige pengebeløp, bør det finnes ytterligere vernetiltak i visse særlige situasjoner, særlig når domstolene i en medlemsstat har domsmyndighet med hensyn til avtalen, for å sikre at forbrukeren ikke fratas det vern som følger av dette direktiv.
This concept reflects the particular needs of consumer protection arising from the typical complexity, long-term nature and financial relevance of the contracts falling within the scope of this Directive.
Dette gjenspeiler de særlige behov for forbrukervern som følger av den typiske kompleksitet, langsiktighet og økonomiske betydning som kjennetegner avtalene som omfattes av dette direktivs virkeområde.
It should be determined in accordance with Council Regulation (EC) No 44/2001 of 22 December 2000 on jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in civil and commercial matters() which courts have jurisdiction in proceedings which have as their object matters covered by this Directive.
Hvilke domstoler som har domsmyndighet i saker som berører forhold som omfattes av dette direktiv, bør fastsettes i samsvar med rådsforordning (EF) nr. 44/2001 av 22. desember 2000 om domsmyndighet og anerkjennelse og fullbyrdelse av rettsavgjørelser på det sivilrettslige og handelsrettslige område().
It is necessary to develop suitable and effective redress procedures in the Member States for settling disputes between consumers and traders.
Det må utarbeides hensiktsmessige og virkningsfulle framgangsmåter i medlemsstatene for å løse tvister mellom forbrukere og næringsdrivende.
To this end, Member States should encourage the establishment of public or private bodies for settling disputes out of court.
Derfor bør medlemsstatene oppmuntre til opprettelse av offentlige eller private organer for utenrettslig tvisteløsning.
Member States should ensure that consumers are effectively informed of the national provisions transposing this Directive and encourage traders and code owners to inform consumers about their codes of conduct in this field.
Medlemsstatene bør sikre at forbrukerne underrettes effektivt om de nasjonale bestemmelser som gjennomfører dette direktiv, og de bør oppmuntre næringsdrivende og ansvarlige for atferdsregler til å opplyse forbrukerne som sine atferdsregler på dette området.
With the aim of pursuing a high level of consumer protection, consumer organisations could be informed of, and involved in, the drafting of codes of conduct.
Med sikte på å oppnå et høyt nivå for forbrukervern kan forbrukerorganisasjoner underrettes og tas med i utarbeidingen av atferdsregler.
Since the objectives of this Directive cannot be sufficiently achieved by the Member States and can therefore be better achieved at Community level, the Community may adopt measures in accordance with the principle of subsidiarity as set out in Article 5 of the Treaty.
Ettersom målene for dette direktiv ikke kan nås i tilstrekkelig grad av medlemsstatene og derfor bedre kan nås på fellesskapsplan, kan Fellesskapet treffe tiltak i samsvar med nærhetsprinsippet som fastsatt i traktatens artikkel 5.
In accordance with the principle of proportionality, as set out in that Article, this Directive does not go beyond what is necessary in order to eliminate the internal market barriers and achieve a high common level of consumer protection.
I samsvar med forholdsmessighetsprinsippet i nevnte artikkel går dette direktiv ikke lenger enn det som er nødvendig for å fjerne hindringene for det indre marked og oppnå et høyt felles nivå for forbrukervern.
This Directive respects the fundamental rights and observes the principles recognised in particular by the European Convention on Human Rights and Fundamental Freedoms and the Charter of Fundamental Rights of the European Union.
Dette direktiv er forenlig med de grunnleggende rettigheter og de prinsipper som er anerkjent særlig i Den europeiske menneskerettighetskonvensjon og Den europeiske unions pakt om grunnleggende rettigheter.
In accordance with point 34 of the Interinstitutional agreement on better law-making(), Member States are encouraged to draw up, for themselves and in the interests of the Community, their own tables, which will, as far as possible, illustrate the correlation between this Directive and the transposition measures, and to make them public
I samsvar med nr. 34 i den tverrinstitusjonelle avtalen om bedre regelverksutforming() oppfordres medlemsstatene til, for eget formål og i Fellesskapets interesse, å utarbeide og offentliggjøre egne tabeller som så langt det er mulig viser sammenhengen mellom dette direktiv og innarbeidingstiltakene.
provides for general contract law remedies;
alminnelige avtalerettslige rettsmidler,
relates to the registration of immovable or movable property and conveyance of immovable property;
registrering av fast eiendom eller løsøre og overdragelse av fast eiendom,
relates to conditions of establishment or authorisation regimes or licensing requirements; and
etableringsvilkår, godkjenningsordninger eller lisenskrav, eller
relates to the determination of the legal nature of the rights which are the subject of the contracts covered by this Directive.
fastsettelse av den rettslige karakteren til de rettigheter som avtaler i dette direktiv omhandler.
«timeshare contract» means a contract of a duration of more than one year under which a consumer, for consideration, acquires the right to use one or more overnight accommodation for more than one period of occupation;
«avtale om deltidsbruksrett» en avtale av mer enn ett års varighet som mot vederlag gir en forbruker rett til å benytte én eller flere innkvarteringer i flere enn én bruksperiode,
«long-term holiday product contract» means a contract of a duration of more than one year under which a consumer, for consideration, acquires primarily the right to obtain discounts or other benefits in respect of accommodation, in isolation or together with travel or other services;
«avtale om langtidsferieprodukt» en avtale av mer enn ett års varighet som mot vederlag hovedsakelig gir en forbruker rett til rabatter eller andre fordeler i forbindelse med innkvartering, alene eller sammen med reise eller andre tjenester,
«resale contract» means a contract under which a trader, for consideration, assists a consumer to sell or buy a timeshare or a long-term holiday product;
«avtale om videresalg» en avtale der en næringsdrivende mot vederlag hjelper en forbruker med å selge eller kjøpe en deltidsbruksrett eller et langtidsferieprodukt,
«exchange contract» means a contract under which a consumer, for consideration, joins an exchange system which allows that consumer access to overnight accommodation or other services in exchange for granting to other persons temporary access to the benefits of the rights deriving from that consumer’s timeshare contract;
«bytteavtale» en avtale der en forbruker mot vederlag blir med i en bytteordning som gir forbrukeren tilgang til innkvartering eller andre tjenester i bytte mot at andre personer midlertidig får dra nytte av de rettigheter som den gjeldende avtalen om deltidsbruksrett medfører,
«trader» means a natural or legal person who is acting for purposes relating to that person’s trade, business, craft or profession and anyone acting in the name of or on behalf of a trader;
«næringsdrivende» enhver fysisk eller juridisk person som opptrer for formål som gjelder vedkommendes nærings-, forretnings-, håndverks- eller yrkesvirksomhet, og enhver som opptrer i vedkommendes navn eller på vedkommendes vegne,
«consumer» means a natural person who is acting for purposes which are outside that person’s trade, business, craft or profession;
«forbruker» enhver fysisk person som opptrer for formål som faller utenfor vedkommendes nærings-, forretnings-, håndverks- eller yrkesvirksomhet,
«ancillary contract» means a contract under which the consumer acquires services which are related to a timeshare contract or long-term holiday product contract and which are provided by the trader or a third party on the basis of an arrangement between that third party and the trader;
«tilknyttet avtale» en avtale der forbrukeren mottar tjenester som er knyttet til en avtale om deltidsbruksrett eller til en avtale om langtidsferieprodukt, og som ytes av den næringsdrivende eller en tredjemann på grunnlag av en avtale mellom nevnte tredjemann og den næringsdrivende,
«durable medium» means any instrument which enables the consumer or the trader to store information addressed personally to him in a way which is accessible for future reference for a period of time adequate for the purposes of the information and which allows the unchanged reproduction of the information stored;
«varig medium» enhver innretning som gjør det mulig for forbrukeren eller den næringsdrivende å lagre opplysninger som er rettet til vedkommende personlig, på en slik måte at opplysningene i framtiden vil være tilgjengelige i et tidsrom som er tilstrekkelig for opplysningenes formål og som tillater uendret gjengivelse av de lagrede opplysningene,
«code of conduct» means an agreement or set of rules not imposed by law, regulation or administrative provision of a Member State which defines the behaviour of traders who undertake to be bound by the code in relation to one or more particular commercial practices or business sectors;
«atferdsregler» en avtale eller et sett med regler som ikke er pålagt av en medlemsstats lover og forskrifter, men som definerer atferden til næringsdrivende som forplikter seg til å være bundet av reglene i forbindelse med én eller flere former for handelspraksis eller næringssektorer,
«code owner» means any entity, including a trader or group of traders, which is responsible for the formulation and revision of a code of conduct and/or for monitoring compliance with the code by those who have undertaken to be bound by it.
«ansvarlig for atferdsregler» enhver enhet, herunder en næringsdrivende eller en gruppe av næringsdrivende, som er ansvarlig for utforming og ajourføring av atferdsregler og/eller for å føre tilsyn med at reglene overholdes av dem som har forpliktet seg til å være bundet av dem.
in the case of a timeshare contract:
for avtaler om deltidsbruksrett:
by means of the standard information form as set out in Annex I and information as listed in Part 3 of that form;
ved bruk av standardopplysningsskjemaet i vedlegg I samt opplysningene i del 3 i nevnte skjema,
in the case of a long-term holiday product contract:
for langtidsferieprodukter:
in the case of a resale contract:
for avtaler om videresalg:
in the case of an exchange contract:
for bytteavtaler:
by means of the standard information form as set out in Annex IV and information as listed in Part 3 of that form.
ved bruk av standardopplysningsskjemaet i vedlegg IV samt opplysningene i del 3 i nevnte skjema.