natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Substances with acute toxicities well below 1 mg/l contribute as components of a mixture to the toxicity of the mixture even at a low concentration and shall normally be given increased weight in applying the summation of classification approach (see note 1 of Table 4.1.0 and 4.1.3.5.5).
Stoffer hvis akutte giftighet ligger godt under 1 mg/l, bidrar i egenskap av bestanddeler i en stoffblanding til stoffblandingens giftighet selv ved lav konsentrasjon, og skal vanligvis gis økt vekt ved å anvende summeringsmetoden for klassifisering (se merknad 1 i tabell 4.1.0 og 4.1.3.5.5).
The criteria for classifying and categorising substances as ‘hazardous to the aquatic environment’ are summarised in Table 4.1.0.
Kriteriene som gjelder for klassifisering og kategorisering av stoffer som «farlige for vannmiljøet», er sammenfattet i tabell 4.1.0.
Table 4.1.0
Tabell 4.1.0
Classification categories for hazardous to the aquatic environment
Klassifiseringskategorier for stoffer som er farlige for vannmiljøet
Acute (short-term) aquatic hazard
Akutt (kortsiktig) fare for vannmiljøet
96 hr LC
96 h LC
≤ 1 mg/l and/or
≤ 1 mg/l og/eller
48 hr EC
48 h EC
72 or 96 hr ErC
72 eller 96 h ErC
> 1 to ≤10 mg/l (Note 2)
> 1 til ≤10 mg/l (merknad 2)
Chronic (long-term) aquatic hazard
Kronisk (langsiktig) fare for vannmiljøet
and the substance is not rapidly degradable and/or the experimentally determined BCF ≥ 500 (or, if absent, the log K
og stoffet ikke nedbrytes raskt og/eller den forsøksmessig bestemte BCF ≥ 500 (eller om verdien ikke finnes, log K
> 1 to ≤10 mg/l and/or
> 1 til ≤ 10 mg/l og/eller
and the substance is not rapidly degradable and/or the experimentally determined BCF ≥ 500 (or, if absent, the log K
og stoffet ikke nedbrytes raskt og/eller den forsøksmessig bestemte BCF ≥ 500 (eller om verdien ikke finnes, log K
«Safety net» classification
«Sikkerhetsnett»-klassifisering
Cases when data do not allow classification under the above criteria but there are nevertheless some grounds for concern.
Tilfeller der dataene ikke tillater klassifisering i henhold til de ovennevnte kriteriene, men der det likeveler grunn til en viss bekymring.
This includes, for example, poorly soluble substances for which no acute toxicity is recorded at levels up to the water solubility (note 3), and which are not rapidly degradable and have an experimentally determined BCF ≥ 500 (or, if absent, a log K
Dette omfatter f.eks. tungt løselige stoffer som det ikke er registrert noen akutt giftighet for ved nivåer opp til vannløseligheten (merknad 3), og som ikke er raskt nedbrytbare, og som har en forsøksmessig bestemt BCF ≥ 500 (eller om verdien ikke finnes, en log K
Such evidence includes chronic toxicity NOECs > water solubility or > 1 mg/l, or evidence of rapid degradation in the environment.
Slike bevis omfatter kronisk giftighet NOECs > vannløselighet eller > 1 mg/l, eller bevis på rask nedbryting i miljøet.
When classifying substances as Acute Category 1 and/or Chronic Category 1 it is necessary at the same time to indicate an appropriate M-factor (see table 4.1.3).
Når stoffer klassifiseres som akutt giftige, kategori 1 og/eller kronisk giftige, kategori 1, må samtidig en passende M-faktor angis (se tabell 4.1.3).
Classification shall be based on the ErC
Klassifiseringen skal skje på grunnlag av ErC
In circumstances where the basis of the EC
I tilfeller der EC
‘No acute toxicity’ is taken to mean that the L(E)C
«Ingen akutt giftighet» betyr at verdien(e) for L(E)C
Also for poorly soluble substances, (water solubility < 1 mg/l), where there is evidence that the acute test does not provide a true measure of the intrinsic toxicity.
Dette gjelder også for tungt løselige stoffer (vannløselighet < 1 mg/l) der det finnes bevis for at undersøkelsen av akutt giftighet ikke resulterer i et sant mål for iboende giftighet.
Acute aquatic toxicity is normally determined using a fish 96 hour LC
Akutt giftighet i vann bestemmes vanligvis ved hjelp av forsøkene 96h LC
These species cover a range of trophic levels and taxa and are considered as surrogate for all aquatic organisms.
Disse artene omfatter en rekke trofiske nivåer og taksa og anses som erstatninger for alle vannorganismer.
Data on other species (e.g. Lemna spp.) shall also be considered if the test methodology is suitable.
Data om andre arter (f.eks. Lemna spp.) skal også vurderes dersom forsøksmetoden er egnet.
The aquatic plant growth inhibition tests are normally considered as chronic tests but the EC
Veksthemmingsforsøk for vannplanter betraktes vanligvis som forsøk med kronisk giftighet, men EC
For determining chronic aquatic toxicity for classification purposes data generated according to the standardised test methods referred to in Article 8(3) shall be accepted, as well as results obtained from other validated and internationally accepted test methods.
For å bestemme kronisk giftighet i vann for klassifiseringsformål, skal data som er framkommet i henhold til de standardiserte forsøksmetodene nevnt i artikkel 8 nr. 3 samt resultater som oppnås på grunnlag av validerte og internasjonalt godkjente forsøksmetoder, godtas.
The NOECS or other equivalent L(E)C
NOECS-verdiene eller andre likeverdige L(E)C
Bioaccumulation of substances within aquatic organisms can give rise to toxic effects over longer time scales even when actual water concentrations are low.
Bioakkumulering av stoffer i vannorganismer kan føre til giftvirkninger over lengre tid når de faktiske vannkonsentrasjonene er lave.
For organic substances the potential for bioaccumulation shall normally be determined by using the octanol/water partition coefficient, usually reported as a log K
For organiske stoffer skal potensialet for bioakkumulering som regel bestemmes ved hjelp av fordelingskoeffisienten oktanol/vann, vanligvis uttrykt som en log K
The relationship between the log K
Forholdet mellom et organisk stoffs log K
Using a cut-off value of log K
Ved bruk av en grenseverdi for log K
While this represents a potential to bioaccumulate, an experimentally determined BCF provides a better measure and shall be used in preference if available.
Selv om dette er et godt mål på bioakkumuleringspotensialet, er en BCF bestemt ved forsøk et bedre mål, og skal brukes som førstevalg dersom det er tilgjengelig.
A BCF in fish of ≥ 500 is indicative of the potential to bioconcentrate for classification purposes.
En BCF hos fisk på ≥ 500 gir for klassifiseringsformål en antydning om biokonsentrasjonspotensialet.
Rapid degradability of organic substances
Rask nedbrytbarhet for organiske stoffer
Substances that rapidly degrade can be quickly removed from the environment.
Stoffer som nedbrytes raskt, kan raskt fjernes fra miljøet.
While effects of such substances can occur, particularly in the event of a spillage or accident, they are localised and of short duration.
Selv om virkninger av slike stoffer kan oppstå, særlig ved lekkasjer eller ulykker, er virkningene lokale og av kort varighet.
In the absence of rapid degradation in the environment a substance in the water has the potential to exert toxicity over a wide temporal and spatial scale.
I mangel av en rask nedbryting i miljøet, har et stoff i vann potensial til å være giftig over et langt tidsrom og over et stort område.
One way of demonstrating rapid degradation utilises the biodegradation screening tests designed to determine whether an organic substance is ‘readily biodegradable’.
Én framgangsmåte for å påvise rask nedbryting består i å bruke kartleggingsforsøkene for biologisk nedbryting til å bestemme om et organisk stoff er «raskt bionedbrytbart».
Where such data are not available, a BOD(5 days)/COD ratio ≥ 0,5 is considered as indicative of rapid degradation.
Dersom slike data ikke finnes, anses et BOD(5 dager)/COD-forhold ≥ 0,5 som et tegn på rask nedbryting.
Thus, a substance which passes this screening test is considered likely to biodegrade ‘rapidly’ in the aquatic environment, and is thus unlikely to be persistent.
Et stoff som oppfyller kravene i de nevnte kartleggingsforsøkene, anses derfor tilbøyelig til å brytes raskt ned i vannmiljøer, og er derfor sannsynligvis ikke persistent.
However, a fail in the screening test does not necessarily mean that the substance will not degrade rapidly in the environment.
Et negativt resultat av et kartleggingsforsøk, betyr imidlertid ikke nødvendigvis at stoffet ikke vil nedbrytes raskt i miljøet.
Other evidence of rapid degradation in the environment may therefore also be considered and are of particular importance where the substances are inhibitory to microbial activity at the concentration levels used in standard testing.
Andre bevis på rask nedbryting i miljøet kan derfor også vurderes, og er spesielt viktige dersom stoffet virker hemmende på mikrobiell virksomhet ved de konsentrasjonsgrensene som brukes i standardforsøksmetodene.
Thus, a further classification criterion is included which allows the use of data to show that the substance did actually degrade biotically or abiotically in the aquatic environment by > 70 % in 28 days.
Et ytterligere klassifiseringskriterium er derfor tatt med, som muliggjør bruk av data som viser at stoffet faktisk nedbrytes biotisk eller abiotisk i vannmiljøet med > 70 % på 28 dager.
Thus, if degradation is demonstrated under environmentally realistic conditions, then the criterion of ‘rapid degradability’ is met.
Dersom nedbryting vises under miljømessig realistiske forhold, er derfor kriteriet «rask nedbrytbarhet» oppfylt.
Many degradation data are available in the form of degradation half-lives and these can be used in defining rapid degradation provided that ultimate biodegradation of the substance, i.e. full mineralisation, is achieved.
Mange nedbrytingsdata er tilgjengelige i form av halveringstider for nedbryting, og disse kan brukes til å definere rask nedbryting, forutsatt at endelig biologisk nedbryting av stoffet, dvs. full mineralisering, er oppnådd.
Primary biodegradation does not normally suffice in the assessment of rapid degradability unless it can be demonstrated that the degradation products do not fulfil the criteria for classification as hazardous to the aquatic environment.
Grunnleggende biologisk nedbryting er som regel ikke tilstrekkelig for å vurdere rask nedbrytbarhet, med mindre det kan vises at nedbrytingsproduktene ikke oppfyller kriteriene for klassifisering som farlige for vannmiljøet.
The criteria used reflect the fact that environmental degradation may be biotic or abiotic.
Kriteriene som brukes, gjenspeiler det faktum at miljømessig nedbryting kan være biotisk eller abiotisk.
Hydrolysis can be considered if the hydrolysis products do not fulfil the criteria for classification as hazardous to the aquatic environment.
Hydrolyse kan vurderes dersom hydrolyseproduktene ikke oppfyller kriteriene for klassifisering som farlige for vannmiljøet.
Substances are considered rapidly degradable in the environment if one of the following criteria holds true:
Stoffer anses som raskt nedbrytbare i miljøet dersom ett av følgende kriterier er oppfylt:
if, in 28-day ready biodegradation studies, at least the following levels of degradation are achieved;
ved undersøkelser av biologisk nedbryting over 28-dager oppnås minst følgende nedbrytingsnivåer:
tests based on dissolved organic carbon:
forsøk basert på oppløst organisk karbon:
tests based on oxygen depletion or carbon dioxide generation:
forsøk basert på oksygensvinn eller danning av karbondioksid:
60 % of theoretical maximum.
60 % av teoretisk maksimumsverdi.
These levels of biodegradation must be achieved within 10 days of the start of degradation which point is taken as the time when 10 % of the substance has been degraded; or
De nevnte nivåene for biologisk nedbryting må oppnås innen 10 dager etter at nedbrytingen startet, som er det tidspunktet da 10 % av stoffet er brutt ned, eller
if, in those cases where only BOD and COD data are available, when the ratio of BOD5/COD is ≥ 0,5; or
i tilfellene der bare BOD- eller COD-data er tilgjengelige, når forholdet BOD5/COD er ≥ 0,5, eller
if other convincing scientific evidence is available to demonstrate that the substance can be degraded (biotically and/or abiotically) in the aquatic environment to a level > 70 % within a 28-day period.
andre overbevisende vitenskapelige bevis som viser at stoffet kan nedbrytes (biotisk og/eller abiotisk) i vannmiljøet til et nivå > 70 % i løpet av 28 dager, foreligger.
Inorganic compounds and metals
Uorganiske forbindelser og metaller
For inorganic compounds and metals, the concept of degradability as applied to organic compounds has limited or no meaning.
For uorganiske forbindelser og metaller har begrepet nedbrytbarhet anvendt på uorganiske forbindelser begrenset eller ingen mening.
Rather, such substances may be transformed by normal environmental processes to either increase or decrease the bioavailability of the toxic species.
Slike stoffer kan i stedet omdannes ved normale miljøprosesser for enten å øke eller redusere de giftige artenes biotilgjengelighet.
Equally the use of bioaccumulation data shall be treated with care(
Tilsvarende skal bruken av data om bioakkumulering fortolkes med forsiktighet(
Specific guidance will be provided by the Agency on how these data for such substances may be used in meeting the requirements of the classification criteria.
Byrået vil gi særskilt veiledning om hvordan de nevnte opplysningene for slike stoffer kan brukes for å oppfylle kravene i klassifiseringskriteriene.
Poorly soluble inorganic compounds and metals may be acutely or chronically toxic in the aquatic environment depending on the intrinsic toxicity of the bioavailable inorganic species and the rate and amount of this species which enter solution.
Tungt løselige uorganiske forbindelser og metaller kan være akutt eller kronisk giftige i vannmiljøet avhengig av de biotilgjengelige uorganiske artenes iboende giftighet, hvor stor mengde av den nevnte arten som går i oppløsning, og hvor raskt dette skjer.
The classification system for mixtures covers all classification categories which are used for substances, i.e. Acute Category 1 and Chronic Categories 1 to 4. In order to make use of all available data for purposes of classifying the aquatic environmental hazards of the mixture, the following is applied where appropriate:
Systemet for klassifisering av stoffblandinger omfatter alle kategorier for klassifisering av stoffer, dvs. kategori 1, akutt giftighet og kategori 1 til 4, kronisk giftighet. For å benytte alle tilgjengelige data for å klassifisere stoffblandingens farer for vannmiljøet, gjelder følgende dersom det er aktuelt:
The «relevant components» of a mixture are those which are classified ‘Acute Category 1’ or ‘Chronic Category 1’ and present in a concentration of 0,1 % (w/w) or greater, and those which are classified ‘Chronic Category 2’, ‘Chronic Category 3’ or ‘Chronic Category 4’ and present in a concentration of 1 % (w/w) or greater, unless there is a presumption (such as in the case of highly toxic components (see 4.1.3.5.5.5)) that a component present in a lower concentration can still be relevant for classifying the mixture for aquatic environmental hazards.
En stoffblandings «relevante bestanddeler» er de som er klassifisert som «akutt giftige, kategori 1» eller «kronisk giftige, kategori 1», og de som er klassifisert som «kronisk giftige, kategori 2», «kronisk giftige, kategori 3» eller «kronisk giftige, kategori 4», og som finnes i en konsentrasjon på 0,1 % (w/w) eller høyere, med mindre det antas (som for svært giftige bestanddeler (se 4.1.3.5.5.5)) at det likevel er relevant å klassifisere en stoffblanding som finnes i en lavere konsentrasjon, som farlig for vannmiljøet.
Generally, for substances classified as ‘Acute Category 1’ or ‘Chronic Category 1’ the concentration to be taken into account is (0,1/M) %.
For stoffer som er klassifisert som «akutt giftige, kategori 1» eller «kronisk giftige, kategori 1», er konsentrasjonen som skal tas hensyn til, vanligvis (0,1/M) %.
(For explanation M-factor see 4.1.3.5.5.5).
(For forklaring av M-faktor, se 4.1.3.5.5.5).
The approach for classification of aquatic environmental hazards is tiered, and is dependent upon the type of information available for the mixture itself and for its components.
Klassifiseringen på grunnlag av fare for vannmiljøet skjer i flere trinn og er avhengig av hva slags opplysninger som finnes om stoffblandingen selv og om dens bestanddeler.
Figure 4.1.2 outlines the process to be followed.
Figur 4.1.2 inneholder en beskrivelse av prosessen som skal følges.
Elements of the tiered approach include:
Elementene i den trinnvise metoden omfatter
classification based on tested mixtures;
klassifisering på grunnlag av stoffblandinger som det er foretatt forsøk med,
classification based on bridging principles;
klassifisering på grunnlag av ekstrapoleringsprinsipper,
the use of ‘summation of classified components’ and/or an ‘additivity formula’.
bruk av «summering av klassifiserte bestanddeler» og/eller en «summeringsformel».
Figure 4.1.2
Figur 4.1.2
Tiered approach to classification of mixtures for acute and chronic (long term) aquatic environmental hazards
Trinnvis metode for klassifisering av stoffblandinger på grunnlag av akutte og kroniske (langsiktige) farer for vannmiljøet
When the mixture as a whole has been tested to determine its aquatic toxicity, it is classified according to the criteria that have been agreed for substances, but only for acute hazard.
Når stoffblandingen som helhet har vært gjenstand for forsøk for å bestemme stoffblandingens giftighet i vann, klassifiseres den i henhold til kriteriene som er fastsatt for stoffer, men bare for akutt fare.
The classification is normally based on the data for fish, crustacea and algae/plants.
Klassifiseringen bygger vanligvis på data om fisk, krepsdyr og alger/planter.
Classification of mixtures by using LC
Klassifisering av stoffblandinger ved hjelp av LC
It is not possible to apply the criteria for chronic classification because the data from degradability and bioaccumulation tests of mixtures cannot be interpreted; they are meaningful only for single substances.
Kriteriene for klassifisering i kategoriene for kronisk giftighet kan ikke brukes, fordi dataene fra nedbrytbarhets- og bioakkumuleringsforsøkene ikke kan tolkes. De gir mening bare for enkeltstoffer.
When there is acute toxicity test data (LC
Dersom det finnes forsøksdata (LC
When chronic toxicity data (NOEC) is also available, this shall be used too.
Dersom det også finnes data om kronisk giftighet (NOEC), skal disse brukes i tillegg.
This also has consequences for Annex I to Regulation (EC) No 1907/2006, which was not amended by Regulation (EC) No 1272/2008.
Dette har også følger for vedlegg I til forordning (EF) nr. 1907/2006, som ikke ble endret ved forordning (EF) nr. 1272/2008.
L(E)C
L(E)C
Classify mixture as Acute Category 1 (LC
Klassifiser stoffblandingen som akutt giftig, kategori 1 (når LC
Apply summation method (see 4.1.3.5.5) for chronic classification (Chronic Category 1, 2, 3, 4 or no need for chronic classification).
Anvend summeringsmetoden (se 4.1.3.5.5) for å klassifisere stoffblandingen som kronisk giftig, kategori 1, 2, 3, 4, eller klassifisering for kronisk giftighet ikke nødvendig.
point 5.7 is replaced by the following:
Nr. 5.7 skal lyde:
Steps of a chemical safety assessment
Trinn i en vurdering av kjemikaliesikkerhet
No need to classify for acute hazard
Klassifisering for akutt fare ikke nødvendig.
Apply summation method (see 4.1.3.5.5) for classification as Chronic Category 1. If the mixture is not classified as Chronic Category 1, then there is no need for chronic classification.
Anvend summeringsmetoden (se 4.1.3.5.5) for å klassifisere stoffblandingen som kronisk giftig, kategori 1. Dersom stoffblandingen ikke klassifiseres i denne kategorien, er klassifisering for kronisk giftighet ikke nødvendig.
Apply summation method (see 4.1.3.5.5) for Chronic classification (Chronic Category 4 or no need for chronic classification).
Anvend summeringsmetoden (se 4.1.3.5.5) for å klassifisere stoffblandingen som kronisk giftig (kategori 4, eller klassifisering for kronisk giftighet ikke nødvendig).
No need to classify for acute or chronic (long-term) hazard.
Klassifisering for akutt eller kronisk (langsiktig) fare ikke nødvendig.
Bridging principles
ekstrapoleringsprinsipper
Where the mixture itself has not been tested to determine its aquatic environmental hazard, but there are sufficient data on the individual components and similar tested mixtures to adequately characterise the hazards of the mixture, this data shall be used in accordance with the bridging rules set out in section 1.1.3. However, in relation to application of the bridging rule for dilution, paragraphs 4.1.3.4.2 and 4.1.3.4.3 shall be used.
Dersom forsøk for å bestemme stoffblandingens fare for vannmiljøet ikke er gjennomført på stoffblandingen selv, men det finnes tilstrekkelige data om enkeltbestanddeler og stoffblandinger som har gjennomgått tilsvarende forsøk til at stoffblandingens fareegenskaper kan beskrives på en tilfredsstillende måte, skal de nevnte dataene brukes i samsvar med ekstrapoleringsprinsippene fastsatt i avsnitt 1.1.3. Med hensyn til anvendelse av ekstrapoleringsprinsippet som gjelder fortynning skal imidlertid nr. 4.1.3.4.2 og 4.1.3.4.3 benyttes.
Dilution:
Fortynning:
if a mixture is formed by diluting another mixture or a substance classified for its aquatic environmental hazard with a diluent which has an equivalent or lower aquatic hazard classification than the least toxic original component and which is not expected to affect the aquatic hazards of other components, then the mixture may be classified as equivalent to the original mixture or substance.
Dersom en stoffblanding dannes ved at en annen stoffblanding eller et annet stoff, som er klassifisert som farlige for vannmiljøet, fortynnes med et fortynningsmiddel som har en lik eller lavere klassifisering med hensyn til giftighet i vann enn den minst giftige opprinnelige bestanddelen, og fortynningsmiddelet ikke forventes å påvirke de andre bestanddelenes giftighet i vann, kan stoffblandingen klassifiseres som likeverdig med den opprinnelige stoffblandingen eller det opprinnelige stoffet.
If a mixture is formed by diluting another classified mixture or substance with water or other totally non-toxic material, the toxicity of the mixture can be calculated from the original mixture or substance
Dersom en stoffblanding dannes ved at en annen klassifisert stoffblanding eller et annet klassifisert stoff fortynnes med vann eller et annet fullstendig ikke-toksisk materiale, kan stoffblandingens giftighet beregnes på grunnlag av den opprinnelige stoffblandingen eller det opprinnelige stoffet.
The classification of a mixture is based on summation of the classification of its components.
Klassifiseringen av en stoffblanding skjer på grunnlag av summering av stoffblandingens bestanddeler.
The percentage of components classified as ‘Acute’ or ‘Chronic’ is fed straight in to the summation method.
Prosentdelen av bestanddeler som klassifiseres som «akutt giftige» eller «kronisk giftige», mates rett inn i summeringsmetoden.
Details of the summation method are described in 4.1.3.5.5.
Nærmere opplysninger om summeringsmetoden er beskrevet i nr. 4.1.3.5.5.
When a mixture consists of components that are not (yet) classified (as Acute Category 1 and/or Chronic Category 1, 2, 3 or 4) adequate data for these components shall be taken into account when available.
Når en stoffblanding består av bestanddeler som (ennå) ikke er klassifisert (som akutt giftige, kategori 1 og/eller kronisk giftige, kategori 1, 2, 3 eller 4), skal egnede data om disse bestanddelene tas i betraktning dersom de foreligger.