natgillin/translations-raw huggingface dataset:
absorption, metabolism, distribution and excretion studies that indicate the likelihood that the substance is present in potentially toxic levels in breast milk.
undersøkelser av opptak, stoffskifte, fordeling eller utskilling som tyder på at det er sannsynlig at stoffet finnes i potensielt giftige mengder i brystmelk.
Basis of classification
Grunnlag for klassifisering
Classification is made on the basis of the appropriate criteria, outlined above, and an assessment of the total weight of evidence (see 1.1.1).
Klassifiseringen gjøres på grunnlag av de egnede kriteriene angitt ovenfor og en vurdering av bevisenes samlede beviskraft (se 1.1.1).
Classification as a reproductive toxicant is intended to be used for substances which have an intrinsic, specific property to produce an adverse effect on reproduction and substances shall not be so classified if such an effect is produced solely as a non-specific secondary consequence of other toxic effects.
Klassifisering som et reproduksjonstoksisk stoff er ment for stoffer som har en iboende, spesifikk egenskap som fører til skadevirkninger på forplantningen. Stoffer skal ikke klassifiseres i denne kategorien dersom skadevirkningene utelukkende skyldes sekundære, uspesifiserte konsekvenser av andre toksiske virkninger.
The classification of a substance is derived from the hazard categories in the following order of precedence:
Klassifiseringen av et stoff utledes av farekategoriene i følgende prioriterte rekkefølge:
Category 1A, Category 1B, Category 2 and the additional Category for effects on or via lactation.
Kategori 1A, kategori 1B, kategori 2 og en tilleggskategori for virkninger på eller via amming.
If a substance meets the criteria for classification into both of the main categories (for example Category 1B for effects on sexual function and fertility and also Category 2 for development) then both hazard differentiations shall be communicated by the respective hazard statements.
Dersom stoffet oppfyller kriteriene for klassifisering i begge de to hovedgruppene (f.eks. kategori 1B for virkninger på kjønnsfunksjon og forplantningsevne samt kategori 2 for avkommets utvikling), skal begge faretypene angis med sine respektive faresetninger.
Classification in the additional category for effects on or via lactation will be considered irrespective of a classification into Category 1A, Category 1B or Category 2.
Klassifisering i tilleggskategorien for virkninger på eller via amming skal vurderes uavhengig av klassifiseringen i kategori 1A, kategori 1B eller kategori 2.
In the evaluation of toxic effects on the developing offspring, it is important to consider the possible influence of maternal toxicity (see section 3.7.2.4).
Ved evaluering av toksiske virkninger på avkommets utvikling er det viktig å vurdere eventuelle virkninger av morstoksisitet (se avsnitt 3.7.2.4).
For human evidence to provide the primary basis for a Category 1A classification there must be reliable evidence of an adverse effect on reproduction in humans.
For at erfaringer fra mennesker skal danne hovedgrunnlaget for en klassifisering i kategori 1A, må det finnes pålitelige bevis for at stoffet har skadevirkninger på forplantningen hos mennesker.
Evidence used for classification shall ideally be from well conducted epidemiological studies which include the use of appropriate controls, balanced assessment, and due consideration of bias or confounding factors.
Bevis som brukes til klassifiseringen, skal ideelt sett komme fra korrekt gjennomførte epidemiologiske undersøkelser, som omfatter bruk av egnede kontroller, balansert vurdering og behørig vurdering av systematiske feil eller forstyrrende faktorer.
Less rigorous data from studies in humans shall be supplemented with adequate data from studies in experimental animals and classification in Category 1B shall be considered.
Mindre nøyaktige resultater av undersøkelser på mennesker skal suppleres med relevante data fra undersøkelser på forsøksdyr, og klassifisering i kategori 1B skal vurderes.
Weight of evidence
Beviskraft
Classification as a reproductive toxicant is made on the basis of an assessment of the total weight of evidence, see section 1.1.1. This means that all available information that bears on the determination of reproductive toxicity is considered together, such as epidemiological studies and case reports in humans and specific reproduction studies along with sub-chronic, chronic and special study results in animals that provide relevant information regarding toxicity to reproductive and related endocrine organs.
Klassifisering som et reproduksjonstoksisk stoff skjer på grunnlag av en bestemmelse av de samlede dataenes beviskraft, se avsnitt 1.1.1. Det betyr at alle tilgjengelige, relevante opplysninger for bestemmelse av et stoffs reproduksjonstoksisitet vurderes under ett, som epidemiologiske undersøkelser og forsøksrapporter for mennesker samt særlige reproduksjonsundersøkelser i sammenheng med resultater av undersøkelser av subkroniske, kroniske og særlige virkninger hos dyr, som gir relevante opplysninger for giftighet for forplantningsorganene og tilknyttede endokrine organer.
Evaluation of substances chemically related to the substance under study may also be included, particularly when information on the substance is scarce.
Vurdering av stoffer som er kjemisk beslektet med det stoffet som undersøkes, kan også tas med, særlig når opplysningene om stoffet er mangelfulle.
The weight given to the available evidence will be influenced by factors such as the quality of the studies, consistency of results, nature and severity of effects, the presence of maternal toxicity in experimental animal studies, level of statistical significance for inter-group differences, number of endpoints affected, relevance of route of administration to humans and freedom from bias.
Vektleggingen av de tilgjengelige dataene påvirkes av faktorer som kvaliteten på undersøkelsen, resultatenes sammenheng, virkningenes art og alvorlighetsgrad, forekomsten av morstoksisitet i eksperimentelle dyreforsøk, graden av statistisk signifikans for ulikheter mellom gruppe, antallet berørte sluttpunkter, tilførselsveiens relevans og unngåelse av systematiske feil.
Both positive and negative results are assembled together into a weight of evidence determination.
Bestemmelse av dataenes beviskraft skal bygge på positive og negative resultater sett under ett.
A single, positive study performed according to good scientific principles and with statistically or biologically significant positive results may justify classification (see also 3.7.2.2.3).
En enkelt, positiv undersøkelse som gjennomføres i henhold til gode vitenskapelige prinsipper, og med positive resultater som er statistisk eller biologisk signifikante, kan begrunne klassifisering (se også 3.7.2.2.3).
Toxicokinetic studies in animals and humans, site of action and mechanism or mode of action study results may provide relevant information which reduces or increases concerns about the hazard to human health.
Toksikokinetiske undersøkelser av dyr og mennesker, resultater av undersøkelser om virkningssted og virkningsmekanisme eller -måte kan gi relevante opplysninger som bidrar til å redusere eller øke bekymringen for en fare for menneskers helse.
If it is conclusively demonstrated that the clearly identified mechanism or mode of action has no relevance for humans or when the toxicokinetic differences are so marked that it is certain that the hazardous property will not be expressed in humans then a substance which produces an adverse effect on reproduction in experimental animals should not be classified.
Dersom det med sikkerhet vises at den klart identifiserte virkningsmekanismen eller -måten ikke har noen relevans for mennesker, eller når de toksikokinetiske forskjellene er så tydelige at den farlige egenskapen helt sikkert ikke vil komme til uttrykk hos mennesker, bør et stoff som fører til skadevirkninger på forplantningen hos forsøksdyr, ikke klassifiseres.
If, in some reproductive toxicity studies in experimental animals the only effects recorded are considered to be of low or minimal toxicological significance, classification may not necessarily be the outcome.
Dersom det i noen undersøkelser av reproduksjonstoksisitet hos forsøksdyr bare registreres virkninger som anses å ha liten eller minimal toksikologisk signifikans, kan en klassifisering eventuelt sløyfes.
These effects include small changes in semen parameters or in the incidence of spontaneous defects in the foetus, small changes in the proportions of common foetal variants such as are observed in skeletal examinations, or in foetal weights, or small differences in postnatal developmental assessments.
De nevnte virkningene kan omfatte små endringer i sædparametrer eller i hyppigheten av spontandefekter hos fosteret, små endringer i andelen av vanlige fostervariasjoner, f.eks. slike som observeres ved skjelettundersøkelser, eller i fostervekten, eller små ulikheter ved vurderinger av utviklingen etter fødselen.
Data from animal studies ideally shall provide clear evidence of specific reproductive toxicity in the absence of other systemic toxic effects.
Data fra dyreforsøk skal ideelt sett, i mangel av andre systemiske toksiske virkninger, inneholde klare bevis på spesifikk reproduksjonstoksisitet.
However, if developmental toxicity occurs together with other toxic effects in the dam, the potential influence of the generalised adverse effects shall be assessed to the extent possible.
Dersom imidlertid utviklingstoksisitet oppstår sammen med andre toksiske virkninger hos mordyret, skal de mulige påvirkningene fra de generelle skadevirkningene vurderes i så stor grad som mulig.
The preferred approach is to consider adverse effects in the embryo/foetus first, and then evaluate maternal toxicity, along with any other factors which are likely to have influenced these effects, as part of the weight of evidence.
Som ledd i vurderingen av beviskraften bør først skadevirkninger på embryoet/fosteret evalueres, og deretter morstoksisiteten, sammen med andre faktorer som kan ha påvirket disse virkningene.
In general, developmental effects that are observed at maternally toxic doses shall not be automatically discounted.
Generelt skal utviklingsskader på avkommet som observeres ved doser som fører til morstoksisitet, ikke automatisk overses.
Discounting developmental effects that are observed at maternally toxic doses can only be done on a case-by-case basis when a causal relationship is established or refuted.
Utviklingsskader som observeres ved doser som fører til morstoksisitet, kan bare overses på grunnlag av en vurdering i hvert enkelt tilfelle, når en årsakssammenheng er fastslått eller motbevist.
If appropriate information is available it is important to try to determine whether developmental toxicity is due to a specific maternally mediated mechanism or to a non-specific secondary mechanism, like maternal stress and the disruption of homeostasis.
Dersom relevante opplysninger foreligger, er det viktig å fastslå om utviklingstoksisitet skyldes en spesifikk morsformidlet mekanisme eller en uspesifisert sekundær mekanisme, som stress hos moren og homøostaseforstyrrelse.
Generally, the presence of maternal toxicity shall not be used to negate findings of embryo/foetal effects, unless it can be clearly demonstrated that the effects are secondary non-specific effects.
Generelt skal tilstedeværelsen av morstoksisitet ikke brukes til å overse fastslåtte virkninger på embryo/foster, med mindre det klart kan vises at virkningene er av sekundær, uspesifisert art.
This is especially the case when the effects in the offspring are significant, e.g. irreversible effects such as structural malformations.
Dette gjelder særlig når virkningene på avkommet er betydelige, f.eks. irreversible virkninger av typen strukturelle misdannelser.
In some situations it can be assumed that reproductive toxicity is due to a secondary consequence of maternal toxicity and discount the effects, if the substance is so toxic that dams fail to thrive and there is severe inanition, they are incapable of nursing pups; or they are prostrate or dying.
I noen situasjoner kan det antas at reproduksjonstoksisitet skyldes sekundære konsekvenser av morstoksisitet. Virkningene kan derfor overses dersom stoffet er så giftig at mordyrene er sterkt avkreftet og underernært, ikke klarer å gi ungene mat, eller er avkreftet eller døende.
Maternal toxicity
Morstoksisitet
Development of the offspring throughout gestation and during the early postnatal stages can be influenced by toxic effects in the mother either through non-specific mechanisms related to stress and the disruption of maternal homeostasis, or by specific maternally-mediated mechanisms.
Utviklingen av avkommet under drektighetsperioden og i de tidlige postnatale fasene kan påvirkes av toksiske virkninger hos moren, enten gjennom uspesifiserte mekanismer knyttet til stress og forstyrrelse av morens homøostase, eller gjennom spesifikke morsformidlede mekanismer.
In the interpretation of the developmental outcome to decide classification for developmental effects it is important to consider the possible influence of maternal toxicity.
Når utviklingsresultatet skal fortolkes med sikte på klassifisering for virkninger på utviklingen, er det viktig å vurdere morstoksisitetens mulige påvirkning på resultatet.
This is a complex issue because of uncertainties surrounding the relationship between maternal toxicity and developmental outcome.
Dette er et komplisert spørsmål, på grunn av usikkerheten knyttet til sammenhengen mellom morstoksisitet og utviklingstoksisitet.
Expert judgement and a weight of evidence approach, using all available studies, shall be used to determine the degree of influence that shall be attributed to maternal toxicity when interpreting the criteria for classification for developmental effects.
Ved fastsettelsen av hvilken påvirkning som skal tilskrives morstoksisitet ved fortolkningen av kriteriene for klassifisering av utviklingstoksisitet skal alle tilgjengelige undersøkelser gjøres til gjenstand for en sakkyndig vurdering og bestemmelse av dataenes beviskraft .
The adverse effects in the embryo/foetus shall be first considered, and then maternal toxicity, along with any other factors which are likely to have influenced these effects, as weight of evidence, to help reach a conclusion about classification.
For å lette klassifiseringen, og som ledd i bestemmelsen av dataenes beviskraft, skal skadevirkningene på embryoet/fosteret vurderes først, og deretter morstoksisiteten, sammen med eventuelle andre faktorer som kan ha påvirket de nevnte virkningene.
Based on pragmatic observation, maternal toxicity may, depending on severity, influence development via non-specific secondary mechanisms, producing effects such as depressed foetal weight, retarded ossification, and possibly resorptions and certain malformations in some strains of certain species.
På grunnlag av pragmatiske observasjoner kan morstoksisitet, avhengig av alvorlighetsgrad, påvirke utviklingen via uspesifiserte, sekundære mekanismer, og føre til virkninger som redusert fostervekt, forsinket beindanning og eventuelt resorpsjoner og visse misdannelser i noen stammer av bestemte arter.
However, the limited number of studies which have investigated the relationship between developmental effects and general maternal toxicity have failed to demonstrate a consistent, reproducible relationship across species.
Med det begrensede antall undersøkelser som er utført for å studere sammenhengen mellom virkninger på utviklingen og generell morstoksisitet, har det ikke vært mulig å vise en konsekvent, reproduserbar sammenheng på tvers av arter.
Developmental effects which occur even in the presence of maternal toxicity are considered to be evidence of developmental toxicity, unless it can be unequivocally demonstrated on a case-by-case basis that the developmental effects are secondary to maternal toxicity.
Virkninger på utviklingen som oppstår også ved tilstedeværelse av morstoksisitet, anses som bevis på utviklingstoksisitet, med mindre det i hvert enkelt tilfelle entydig kan vises at virkningene på utviklingen er en sekundær følge av morstoksisitet.
Moreover, classification shall be considered where there is a significant toxic effect in the offspring, e.g. irreversible effects such as structural malformations, embryo/foetal lethality, significant post-natal functional deficiencies.
Klassifisering skal dessuten vurderes dersom det foreligger en signifikant toksisk virkning hos avkommet, f.eks. irreversible virkninger som strukturelle misdannelser, embryo-/fosterdødelighet, betydelige funksjonelle mangler etter fødselen.
Classification shall not automatically be discounted for substances that produce developmental toxicity only in association with maternal toxicity, even if a specific maternally-mediated mechanism has been demonstrated.
Stoffer som bare fører til utviklingstoksisitet i forbindelse med morstoksisitet, skal ikke automatisk unntas fra klassifisering, selv om det er vist at en særlig morsformidlet mekanisme foreligger.
In such a case, classification in Category 2 may be considered more appropriate than Category 1. However, when a substance is so toxic that maternal death or severe inanition results, or the dams are prostrate and incapable of nursing the pups, it is reasonable to assume that developmental toxicity is produced solely as a secondary consequence of maternal toxicity and discount the developmental effects.
I slike tilfeller kan det være mer hensiktsmessig å klassifisere stoffet i kategori 2 enn i kategori 1. Når et stoff imidlertid er så giftig at det fører til morsdød og alvorlig avkreftelse, eller mordyrene er avkreftet eller ikke er i stand til å gi ungene mat, er det rimelig å anta at utviklingstoksisitet oppstår utelukkende som en sekundær følge av morstoksisitet, og at virkningene på utviklingen kan nedvurderes.
Classification is not necessarily the outcome in the case of minor developmental changes, when there is only a small reduction in foetal/pup body weight or retardation of ossification when seen in association with maternal toxicity.
I forbindelse med morstoksisitet fører ikke mindre endringer i utviklingen, f.eks. små reduksjoner i fosterets/ungens vekt eller forsinket beindanning, nødvendigvis til klassifisering.
Some of the end points used to assess maternal effects are provided below.
Noen av sluttpunktene som brukes for å vurdere morsvirkninger, er oppgitt nedenfor.
Data on these end points, if available, need to be evaluated in light of their statistical or biological significance and dose response relationship.
Dataene om disse virkningene må, dersom de er tilgjengelige, evalueres på bakgrunn av deres statistiske eller biologiske signifikans og forholdet mellom dose og virkning.
Maternal mortality:
Morsdødelighet:
an increased incidence of mortality among the treated dams over the controls shall be considered evidence of maternal toxicity if the increase occurs in a dose-related manner and can be attributed to the systemic toxicity of the test material.
En økt forekomst av dødelighet hos behandlede mordyr i forhold til kontrollgruppen skal anses som bevis på morstoksisitet dersom økningen har sammenheng med dosen, og kan henføres til systemisk giftighet i forsøksmaterialet.
Maternal mortality greater than 10 % is considered excessive and the data for that dose level shall not normally be considered for further evaluation.
En morsdødelighet på mer enn 10 % anses som for høy, og dataene for dette dosenivået skal normalt ikke komme i betraktning for videre evaluering.
Mating index
Paringsindeks
(no. animals with seminal plugs or sperm/no. mated × 100)(
(antall dyr med sædplugger eller sæd/antall parrede × 100)(
It is recognised that the Mating index and the Fertility index can also be affected by the male.
Paringsindeksen og befruktningsindeksen kan naturligvis også påvirkes av hannen.
Fertility index
Befruktningsindeks
(no. animals with implants/no. of matings × 100)
(antall dyr med implantater/antall parringer × 100)
Gestation length
Drektighetstid
(if allowed to deliver)
(dersom fødselen kan gjennomføres)
Body weight and body weight change:
Kroppsvekt og endring av kroppsvekt:
Consideration of the maternal body weight change and/or adjusted (corrected) maternal body weight shall be included in the evaluation of maternal toxicity whenever such data are available.
Data om endring av mordyrets kroppsvekt og/eller justert (korrigert) kroppsvekt hos mordyret skal inngå i evalueringen av morstoksisitet dersom slike data finnes.
The calculation of an adjusted (corrected) mean maternal body weight change, which is the difference between the initial and terminal body weight minus the gravid uterine weight (or alternatively, the sum of the weights of the foetuses), may indicate whether the effect is maternal or intrauterine.
Beregningen av en justert (korrigert) gjennomsnittlig endring i mordyrets kroppsvekt, som er forskjellen mellom opprinnelig kroppsvekt og endelig kroppsvekt minus vekten av en gravid livmor (eller alternativt, summen av fostrenes vekt), kan angi om virkningen skyldes moren eller indre årsaker knyttet til livmoren.
In rabbits, the body weight gain may not be useful indicators of maternal toxicity because of normal fluctuations in body weight during pregnancy.
Hos kaniner kan økningen av kroppsvekt muligens ikke brukes som indikator på morstoksisitet på grunn av normale svingninger i kroppsvekten under graviditeten.
Food and water consumption (if relevant):
Inntak av mat og vann (dersom det er relevant):
The observation of a significant decrease in the average food or water consumption in treated dams compared to the control group is useful in evaluating maternal toxicity, particularly when the test material is administered in the diet or drinking water.
Observasjon av en betydelig reduksjon i det gjennomsnittlige inntaket av mat eller vann hos behandlede mordyr i forhold til kontrollgruppen er nyttig ved evaluering av morstoksisitet, særlig når forsøksmaterialet tilføres gjennom maten eller drikkevannet.
Changes in food or water consumption need to be evaluated in conjunction with maternal body weights when determining if the effects noted are reflective of maternal toxicity or more simply, unpalatability of the test material in feed or water.
Endringer i mat- eller vanninntaket må evalueres i sammenheng med mordyrets kroppsvekt for å avgjøre om de observerte virkningene skyldes morstoksisitet, eller bare at forsøksmaterialet har ført til dårlig smak på fôret eller vannet.
Clinical evaluations (including clinical signs, markers, haematology and clinical chemistry studies):
Kliniske evalueringer (herunder kliniske symptomer, markører, hematologi og kliniske kjemiundersøkelser):
The observation of increased incidence of significant clinical signs of toxicity in treated dams relative to the control group is useful in evaluating maternal toxicity.
Observasjon av økt forekomst av betydelige kliniske symptomer på giftighet hos behandlede mordyr i forhold til kontrollgruppen er nyttig ved evaluering av morstoksisitet.
If this is to be used as the basis for the assessment of maternal toxicity, the types, incidence, degree and duration of clinical signs shall be reported in the study.
Dersom dette skal brukes som grunnlag for vurderingen av morstoksisitet, skal det rapporteres om typer, forekomst og varighet av kliniske symptomer i undersøkelsen.
Clinical signs of maternal intoxication include:
Kliniske symptomer på morsforgiftning omfatter:
coma, prostration, hyperactivity, loss of righting reflex, ataxia, or laboured breathing.
koma, utmattelse, hyperaktivitet, tap av likevektsrefleks, ataksi eller tungpustethet.
Post-mortem data:
Data
Increased incidence and/or severity of post-mortem findings may be indicative of maternal toxicity.
Økt forekomst og/eller alvorlighetsgrad av funn
This can include gross or microscopic pathological findings or organ weight data, including absolute organ weight, organ-to-body weight ratio, or organ-to-brain weight ratio.
Dette kan omfatte store eller mikroskopiske patologiske funn eller data om organvekt, herunder absolutt organvekt, vektforholdet mellom organ og kropp, eller vektforholdet mellom organ og hjerne.