natgillin/translations-raw huggingface dataset:
chlorfenapyr: all products;
klorfenapyr: i alle produkter,
chlorthal-dimethyl: all products;
klortaldimetyl: i alle produkter,
diazinon: all products except pineapples (fresh or frozen), head cabbage and sugar beet (root);
diazinon: i alle produkter unntatt ananas (friske eller fryste), hodekål og sukkerbete (rot),
dichlobenil: all products;
diklobenil: i alle produkter,
dicofol: all products except citrus fruit, tomatoes and table and wine grapes;
dikofol: i alle produkter unntatt sitrusfrukter, tomater og bord- og vindruer,
dimethipin: all products;
dimetifin: i alle produkter,
diniconazole: all products;
dinikonazol: i alle produkter,
disulfoton: all products except wheat;
disulfoton: i alle produkter unntatt hvete,
fenitrothion: all products;
fenitrotion: i alle produkter,
furathiocarb: all products except potatoes and melons;
furatiokarb: i alle produkter unntatt poteter og meloner,
methamidophos: all products;
metamidofos: i alle produkter,
methoprene: all products;
metopren: i alle produkter,
monocrotophos: all products;
monokrotofos: i alle produkter,
oxydemeton-methyl: all products;
oksydemetonmetyl: i alle produkter,
parathion-methyl: all products;
parationmetyl: i alle produkter,
phosalone: all products;
fosalon: i alle produkter,
procymidone: all products;
procymidon: i alle produkter,
profenofos: all products;
profenofos: i alle produkter,
quintozene: all products;
kintozen: i alle produkter,
tolylfluanid: all products except lettuce and other salad plants including Brassicacea;
tolylfluanid: i alle produkter unntatt salat og andre salatplanter, herunder Brassicacea,
trichlorfon: all products;
triklorfon: i alle produkter,
trifluralin: all products.
trifluralin: i alle produkter.
the columns for acephate, azocyclotin, chlorfenapyr, cyhexatin, diazinon, dicofol, carbaryl, carbofuran, carbosulfan, disulfoton, fenitrothion, methamidophos, oxydemeton-methyl, parathion-methyl, phorate, procymidone, profenofos, quintozene are replaced by the following:
kolonnene for acefat, azosyklotin, klorfenapyr, syheksatin, diazinon, dikofol, karbaryl, karbofuran, karbosulfan, disulfoton, fenitrotion, metamidofos, oksydemetonmetyl, parationmetyl, forat, procymidon, profenofos og kintozen skal lyde:
Phorate (sum of phorate, its oxygen analogue xand their sulfones expressed as phorate)
Forat (summen av forat, dets oksygenanalog og deres sulfoner, uttrykt som forat)
All equipment in contact with meat must be carefully decontaminated between runs by soaking for a few seconds in warm water (60-90 °C).
Alt utstyr som har vært i kontakt med kjøtt, skal dekontamineres omhyggelig mellom hver analyse ved å dyppes i varmt vann (60-90 °C) i noen sekunder.
The pestle must be carefully decontaminated between runs by soaking for a few seconds in at least 250 ml of warm water (60-90 °C).
Pistillen skal dekontamineres omhyggelig mellom hver analyse ved å dyppes i minst 250 ml varmt vann (60-90 °C).
The Commission received new data and information from European food business operators, which confirm the presence of nicotine in wild mushrooms at levels compatible with the current MRLs.
Kommisjonen mottok nye data og opplysninger fra europeiske driftsansvarlige for næringsmiddelforetak som bekrefter forekomsten av nikotin i viltvoksende sopp, på nivåer som er forenlige med gjeldende grenseverdier for restmengder.
Camomille flowers.
Kamilleblomster
amending Regulation (EC) No 1924/2006 with regard to the list of nutrition claims
om endring av forordning (EF) nr. 1924/2006 med hensyn til listen over ernæringspåstander
Article 8(1) of Regulation (EC) No 1924/2006 provides that nutrition claims made on foods shall only be permitted if they are listed in the Annex to that Regulation, which also sets out the conditions of use of such claims.
I henhold til artikkel 8 nr. 1 i forordning (EF) nr. 1924/2006 er det bare tillatt å bruke ernæringspåstander som er oppført i vedlegget til forordningen, som også inneholder vilkårene for bruk av slike påstander.
the following entries are inserted after the entry ‘ferrous sulphate’:
Følgende oppføringer innsettes etter oppføringen for «jern(II)sulfat»:
Annex II to Directive 2002/46/EC establishes the list of vitamin and mineral substances which may be used for the manufacture of food supplements.
Vedlegg II til direktiv 2002/46/EF inneholder en liste over vitaminer og mineraler som kan brukes ved framstilling av kosttilskudd.
[23 pp.] doi:10.2903/j.efsa.2012.2649.European Food Safety Authority; Reasoned opinion on the modification of the existing MRLs for dimoxystrobin in rye, sunflower seed and mustard seed.
[23 s.] doi:10.2903/j.efsa.2012.2649.European Food Safety Authority; Reasoned opinion on the modification of the existing MRLs for dimoxystrobin in rye, sunflower seed and mustard seed.
Based on the reasoned opinions of the Authority and taking into account the factors relevant to the matter under
På grunnlag av Myndighetens grunngitte uttalelser, og idet det tas hensyn til faktorer som er relevante for saken,
consideration, the appropriate modifications to the MRLs fulfil the requirements of Article 14(2) of Regulation (EC) No 396/2005.
anses de foreslåtte endringer av grenseverdiene å oppfylle kravene i artikkel 14 nr. 2 i forordning (EF) nr. 396/2005.
As new technology has developed and scientific advice on salt has become generally accepted, manufacturers are making efforts to produce more and more products without addition of salt where technologically feasible.
Som følge av at ny teknologi er utviklet og de vitenskapelige rådene om salt er blitt allment anerkjent, bestreber produsentene seg på å framstille stadig flere produkter uten tilsatt salt når det er teknisk mulig.
For acibenzolar-S-methyl, cyazofamid and methoxyfenozide maximum residue levels (MRLs) were set in Annex II and Part B of Annex III to Regulation (EC) No 396/2005.
Grenseverdier for restmengder av acibenzolar-S-metyl, cyazofamid og metoksyfenozid er fastsatt i vedlegg II og i del B i vedlegg III til forordning (EF) nr. 396/2005.
Salt has been used as a preservative and a taste enhancer.
Salt brukes tradisjonelt som konserveringsmiddel og smaksforsterker.
To avoid use of such a claim on food naturally high in sodium, its use should be limited to food low in sodium.
For å unngå at denne påstanden brukes om næringsmidler som har et naturlig høyt natriuminnhold, bør bruken av påstanden begrenses til næringsmidler med lavt natriuminnhold.
The European Parliament in its Resolution of 2 February 2012 on the draft Commission Regulation amending Regulation (EC) No 1924/2006 with regard to the list of nutrition claims estimated that a new nutrition claim allowing the communication of more modest reductions than the one allowed by the claim ‘light’, would run counter to the purpose and content of the basic instrument.
I sin resolusjon av 2. februar 2012 om utkastet til kommisjonsforordning om endring av forordning (EF) nr. 1924/2006 med hensyn til listen over ernæringspåstander, framholdt Europaparlamentet at en ny ernæringspåstand som ville gjøre det mulig å angi mer beskjedne reduksjoner enn det som er tillatt i påstanden «lett/light», ville stride mot formålet med og innholdet i den grunnleggende rettsakten.
amending Annexes II and III to Regulation (EC) No 396/2005 of the European Parliament and of the Council as regards maximum residue levels for bifenazate, captan, cyprodinil, fluopicolide, hexythiazox, isoprothiolane, metaldehyde, oxadixyl and phosmet in or on certain products
om endring av vedlegg II og III til europaparlaments- og rådsforordning (EF) nr. 396/2005 med hensyn til grenseverdier for restmengder av bifenazat, kaptan, cyprodinil, fluopikolid, heksytiasoks, isoprotiolan, metaldehyd, oksadiksyl og fosmet i eller på visse produkter
Reduction in saturated fat is only beneficial when it is not substituted or when it is substituted by unsaturated fat.
En reduksjon av innholdet av mettet fett er fordelaktig bare dersom det mettede fettet ikke erstattes, eller dersom det erstattes med umettet fett.
laying down health rules as regards animal by-products and derived products not intended for human consumption and repealing Regulation (EC) No 1774/2002 (Animal by-products Regulation)
om fastsettelse av hygieneregler for animalske biprodukter og avledede produkter som ikke er beregnet på konsum, og om oppheving av forordning (EF) nr. 1774/2002 (forordningen om animalske biprodukter)
Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular Article 152(4)(b) thereof,
under henvisning til traktaten om opprettelse av Det europeiske fellesskap, særlig artikkel 152 nr. 4 bokstav b),
OJ C 100, 30.4.2009, p. 133.
EUT C 100 av 30.4.2009, s. 133.
Animal by-products not intended for human consumption are a potential source of risks to public and animal health.
Animalske biprodukter som ikke er beregnet på konsum, kan innebære en risiko for folkehelsen og dyrehelsen.
Past crises related to outbreaks of foot-and-mouth disease, the spread of transmissible spongiform encephalopathies such as bovine spongiform encephalopathy (BSE) and the occurrence of dioxins in feedingstuffs have shown the consequences of the improper use of certain animal by-products for public and animal health, the safety of the food and feed chain and consumer confidence.
Tidligere kriser knyttet til utbrudd av munn- og klovsyke, spredning av overførbar spongiform encefalopati, for eksempel bovin spongiform encefalopati (BSE), og forekomst av dioksiner i fôrvarer, har vist hvilke følger feil bruk av visse animalske biprodukter har for folkehelsen og dyrehelsen, tryggheten i næringsmiddel- og fôrkjeden og forbrukernes tillit.
In addition, such crises may also have a wider adverse impact on society as a whole, by their impact on the socioeconomic situation of the farmers and of the industrial sectors concerned and on consumer confidence in the safety of products of animal origin.
Slike kriser kan dessuten også ha en mer omfattende negativ innvirkning på samfunnet som helhet som følge av deres innvirkning på den sosioøkonomiske situasjonen for gårdbrukerne og den berørte næringssektoren og på forbrukernes tillit til at produkter av animalsk opprinnelse er trygge.
Disease outbreaks could also have negative consequences for the environment, not only due to the disposal problems posed, but also as regards biodiversity.
Sykdomsutbrudd kan også ha negative følger for miljøet, ikke bare på grunn av problemer med disponering, men også når det gjelder biologisk mangfold.
Animal by-products arise mainly during the slaughter of animals for human consumption, during the production of products of animal origin such as dairy products, and in the course of the disposal of dead animals and during disease control measures.
Animalske biprodukter oppstår hovedsakelig under slakting av dyr beregnet på konsum, under framstilling av produkter av animalsk opprinnelse, for eksempel melkeprodukter, og i forbindelse med disponering av døde dyr og ved tiltak i forbindelse med sykdomsbekjempelse.
Regardless of their source, they pose a potential risk to public and animal health and the environment.
Uansett hva kilden er, innebærer de en mulig risiko for folkehelsen, dyrehelsen og miljøet.
This risk needs to be adequately controlled, either by directing such products towards safe means of disposal or by using them for different purposes, provided that strict conditions are applied which minimise the health risks involved.
Denne risikoen må kontrolleres på hensiktsmessig måte, enten ved at de berørte produktene disponeres på en sikrere måte, eller ved at de brukes for ulike formål, forutsatt at det skjer på strenge vilkår slik at helserisikoen reduseres mest mulig.
The disposal of all animal by-products is not a realistic option, as it would lead to unsustainable costs and risks for the environment.
Disponering av alle animalske biprodukter er ikke et realistisk alternativ, ettersom det ville innebære uholdbare kostnader og miljørisikoer.
Conversely, there is a clear interest for all citizens that, provided the health risks are minimised, a wide range of animal by-products are safely used for various applications in a sustainable manner.
Omvendt er det i alle borgernes interesse at et mangfold av animalske biprodukter brukes på en trygg og holdbar måte for ulike formål, forutsatt at helserisikoene reduseres mest mulig.
A wide range of animal by-products are indeed commonly used in important productive sectors, such as the pharmaceutical, feed and leather industries.
En rekke animalske biprodukter brukes allment i viktige produksjonssektorer, for eksempel legemiddel-, fôrvare- og lærvareindustrien.
New technologies have widened the possible use of animal by-products or derived products to a large number of productive sectors, in particular for the generation of energy.
Ny teknologi har utvidet mulighetene for å bruke animalske biprodukter eller avledede produkter til en rekke produksjonssektorer, særlig for energiproduksjon.
However, the use of those new technologies might pose health risks that must also be minimised.
Anvendelse av ny teknologi kan imidlertid innebære helserisiko som også må reduseres mest mulig.
Community health rules for collection, transport, handling, treatment, transformation, processing, storage, placing on the market, distribution, use or disposal of animal by-products should be laid down in a coherent and comprehensive framework.
Fellesskapets hygieneregler for innsamling, transport, håndtering, behandling, omforming, bearbeiding, lagring, omsetning, distribusjon, bruk eller disponering av animalske biprodukter bør fastsettes i et sammenhengende og fullstendig regelverk.
Those general rules should be proportionate to the risk to public and animal health which animal by-products pose when they are dealt with by operators at different stages of  the chain from collection to their use or disposal.
Disse allmenne reglene bør stå i forhold til den risikoen for folkehelsen og dyrehelsen som animalske biprodukter innebærer når de håndteres av driftsansvarlige i ulike ledd av kjeden fra innsamling til bruk eller disponering.
The rules should also take into account the risks for the environment posed during those operations.
I reglene bør det også tas hensyn til den miljørisikoen som disse aktivitetene innebærer.
The Community framework should include health rules on the placing on the market, including intra-Community trade and import, of animal by-products, where appropriate.
Fellesskapets regelverk bør ved behov omfatte egnede hygieneregler for omsetning, herunder ved handel innenfor Fellesskapet med og import av animalske biprodukter.
In Regulation (EC) No 1774/2002(
I forordning (EF) nr. 1774/2002(
Based on scientific advice and as an action under the Commission White Paper of 12 January 2000 on Food Safety, that Regulation introduced a set of rules aimed at protecting the safety of the food and feed chain, which is complementary to Community legislation on food and feed.
Nevnte forordning ble utarbeidet på grunnlag av vitenskapelige råd og som et tiltak i henhold til Kommisjonens hvitbok av 12. januar 2000 om næringsmiddeltrygghet, og innførte et sett av regler som har som formål å sikre tryggheten i næringsmiddel- og fôrkjeden, og som utfyller Fellesskapets regler for næringsmidler og fôrvarer.
Those rules have significantly improved the level of protection in the Community against the risks posed by animal by-products.
Disse reglene har vesentlig forbedret vernet i Fellesskapet mot risikoen knyttet til animalske biprodukter.
OJ L 273, 10.10.2002, p. 1.
EFT L 273 av 10.10.2002, s. 1.
Regulation (EC) No 1774/2002 introduced the classification of animal by-products into three categories according to the degree of risk involved.
Ved forordning (EF) nr. 1774/2002 ble det innført en klassifisering av animalske biprodukter i tre kategorier avhengig av graden av risiko.
It requires operators to keep animal by-products of different categories separate from each other if they wish to make use of animal by-products which do not pose a significant risk to public or animal health, in particular if such products are derived from material fit for human consumption.
I henhold til forordningen skal driftsansvarlige holde animalske biprodukter av ulike kategorier atskilt fra hverandre dersom de ønsker å bruke animalske biprodukter som ikke innebærer en betydelig risiko for folkehelsen eller dyrehelsen, særlig dersom disse produktene er framstilt av materiale som er egnet til konsum.
That Regulation also introduced the principle that high-risk material should not be fed to farmed animals, and that material derived from animals is not to be fed to animals of the species from which it is derived.
Nevnte forordning innførte også prinsippet om at produksjonsdyr ikke skal fôres med høyrisikostoffer, og at dyr ikke skal fôres med materiale fra dyr av samme art.
Pursuant to that Regulation, only material from animals which have undergone veterinary inspection is to enter the feed chain.
I henhold til nevnte forordning skal bare materiale fra dyr som har gjennomgått veterinærkontroll, inngå i fôrkjeden.
In addition, it lays down rules for processing standards which ensure the reduction of risks.
I tillegg fastsetter forordningen bestemmelser om bearbeidingskrav som sikrer risikoreduksjon.
Under Article 35(2) of Regulation (EC) No 1774/2002, the Commission is to submit a report to the European Parliament and to the Council on the measures taken by the Member States to ensure compliance with that Regulation.
I henhold til artikkel 35 nr. 2 i forordning (EF) nr. 1774/2002 skal Kommisjonen framlegge en rapport for Europaparlamentet og Rådet om de tiltak medlemsstatene har truffet for å etterkomme forordningen.
The report is to be accompanied, if appropriate, by legislative proposals.
Rapporten skal eventuelt følges av forslag til regelverksendringer.
The report was submitted on 21 October 2005 and emphasised that the principles of Regulation (EC) No 1774/2002 should be maintained.
Rapporten ble framlagt 21. oktober 2005, og det ble understreket at prinsippene i forordning (EF) nr. 1774/2002 fortsatt bør følges.
In addition, it highlighted the areas where amendments to that Regulation were considered necessary, in particular clarifications as regards the applicability of the rules to finished products, the relationship with other Community legislation and the classification of certain material.
Det ble dessuten pekt på områder der det ble ansett nødvendig å endre nevnte forordning, særlig presisering med hensyn til anvendelsen av reglene på ferdige produkter, forholdet til annet fellesskapsregelverk og klassifiseringen av visse materialer.
The findings of a series of fact-finding missions carried out in the Member States by the Food and Veterinary Office of the Commission (FVO) in 2004 and 2005 support those conclusions.
Resultatene av en rekke inspeksjoner som Kommisjonens næringsmiddel- og veterinærkontor gjennomførte i medlemsstatene i 2004 og 2005, støtter disse konklusjonene.
According to the FVO, improvements are necessary as regards the traceability of the flow of animal by-products and the effectiveness and harmonisation of official controls.
Ifølge Næringsmiddel- og veterinærkontoret er det nødvendig å gjøre det lettere å spore flyten av animalske biprodukter, og de offentlige kontrollene bør effektiviseres og harmoniseres.
The Scientific Steering Committee, which was superseded by the European Food Safety Authority (EFSA) in 2002, has adopted a number of opinions concerning animal by-products.
Styringskomiteen for vitenskapelige spørsmål, som ble erstattet med Den europeiske myndighet for næringsmiddeltrygghet (EFSA) i 2002, har avgitt en rekke uttalelser om animalske biprodukter.
Those opinions demonstrate the need to maintain the main principles of Regulation (EC) No 1774/2002; in particular that animal by-products derived from animals shown not to be fit for human consumption as a result of a health inspection should not enter the feed chain.
Disse uttalelsene viser at det er behov for å beholde hovedprinsippene i forordning (EF) nr. 1774/2002, særlig prinsippet om at animalske biprodukter fra dyr som ved hygienekontroll har vist seg ikke å være egnet til konsum, ikke bør inngå i fôrkjeden.
However, those animal by-products may be recovered and used for the production of technical or industrial products under specified health conditions.
Disse animalske biproduktene kan imidlertid på nærmere angitte hygienevilkår gjenvinnes og brukes til framstilling av tekniske eller industrielle produkter.
The conclusions of the Presidency of the Council on the Commission report of 21 October 2005 which were adopted in December 2005, and the subsequent consultations carried out by the Commission, have highlighted that the rules laid down in Regulation (EC) No 1774/2002 should be improved.
I konklusjonene fra formannskapet i Rådet om Kommisjonens rapport av 21. oktober 2005, som ble vedtatt i desember 2005, og ved Kommisjonens påfølgende samråd, ble det framhevet at bestemmelsene i forordning (EF) nr. 1774/2002 bør forbedres.
The chief objectives of the rules on animal by-products, namely the control of risks to public and animal health and the protection of the safety of the food and feed chain, should be clearly laid down.
Hovedmålene for bestemmelsene om animalske biprodukter, som er å kontrollere risikoen for folkehelsen og dyrehelsen og å sikre trygghet i næringsmiddel- og fôrkjeden, bør fastsettes på en tydelig måte.
The provisions of this Regulation should permit the achievement of those objectives.
Bestemmelsene i denne forordning bør gjøre det mulig å nå disse målene.
The rules on animal by-products laid down in this Regulation should apply to products that may not be used for human consumption under Community legislation, in particular where they do not comply with food hygiene legislation or where they may not be placed on the market as food since they are unsafe either because they are injurious to health or unfit for human consumption (animal by-products ‘by law’).
Bestemmelsene om animalske biprodukter som fastsettes i denne forordning, bør få anvendelse på produkter som ikke kan brukes til konsum i henhold til Fellesskapets regelverk, særlig når de ikke overholder reglene for næringsmiddelhygiene eller når de ikke kan bringes i omsetning som næringsmiddel ettersom de er utrygge, enten fordi de er helseskadelige eller fordi de er uegnet til konsum (animalske biprodukter i henhold til lovgivningen).
Those rules should, however, also apply to products of animal origin which do comply with certain rules regarding their possible use for human consumption, or which are raw materials for the production of products for human consumption, even if they are eventually destined for other purposes (animal by-products ‘by choice’).
Disse bestemmelsene bør også få anvendelse på produkter av animalsk opprinnelse som ikke overholder visse bestemmelser med hensyn til eventuelt konsum, eller som er råstoffer til framstilling av produkter for konsum, selv om de til slutt skal brukes for andre formål (animalske biprodukter «ved valg»).
In addition, in order to prevent risks arising from wild animals, bodies or parts of bodies of such animals suspected of being infected with a transmissible disease should be subject to the rules laid down in this Regulation.
For å hindre risiko knyttet til ville dyr, bør også kropper eller deler av kroppene til slike dyr, som mistenkes for å være infisert med en smittsom sykdom, være omfattet av bestemmelsene i denne forordning.
This inclusion should not imply an obligation to collect and dispose of bodies of wild animals that have died or that are hunted in their natural habitat.
Dette bør imidlertid ikke innebære en forpliktelse til å samle inn og disponere kroppene til ville dyr som har dødd eller er avlivet i sitt habitat.
If good hunting practices are observed, intestines and other body parts of wild game may be disposed of safely on site.
Dersom god jaktpraksis følges, kan tarmer og andre kroppsdeler fra viltlevende vilt disponeres på en sikker måte på stedet.