natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Therefore, it should be possible for Member States to exempt micro-undertakings from certain obligations applying to small undertakings that would impose excessive administrative burdens on them.
Det bør derfor være mulig for medlemsstatene å gi svært små foretak unntak fra visse forpliktelser som gjelder for små foretak, og som ville pålagt dem en urimelig stor administrativ byrde.
However, micro-undertakings should still be subject to any national obligation to keep records showing their business transactions and financial position.
Svært små foretak bør imidlertid fortsatt være underlagt eventuelle nasjonale krav om å føre registre som viser deres forretningstransaksjoner og finansielle stilling.
Moreover, investment undertakings and financial holding undertakings should be excluded from the benefits of simplifications applicable to micro-undertakings.
Videre bør investeringsforetak og finansielle holdingforetak ikke få fordel av forenklingene som får anvendelse på svært små foretak.
Member States should take into account the specific conditions and needs of their own markets when making a decision about whether or how to implement a distinct regime for micro-undertakings within the context of this Directive.
Medlemsstatene bør ta hensyn til særlige vilkår og behov på sine egne markeder når de treffer beslutning om hvorvidt eller hvordan de vil gjennomføre en særskilt ordning for svært små foretak innenfor rammen av dette direktiv.
Publication of financial statements can be burdensome for micro-undertakings.
Offentliggjøring av finansregnskaper kan være en byrde for svært små foretak.
Accordingly, Member States making use of the exemptions for micro-undertakings provided for in this Directive should be allowed to exempt micro-undertakings from a general publication requirement, provided that balance sheet information is duly filed, in accordance with national law, with at least one designated competent authority and that the information is forwarded to the business register, so that a copy should be obtainable upon application.
Medlemsstater som benytter unntakene for svært små foretak som fastsatt i dette direktiv, bør følgelig kunne gi svært små foretak unntak fra en alminnelig offentliggjøringsplikt, forutsatt at opplysningene om balansen er innsendt i henhold til nasjonal lovgivning til minst én utpekt vedkommende myndighet, og at opplysningene er sendt til foretaksregisteret slik at det på anmodning er mulig å få en kopi.
In such cases, the obligation laid down in this Directive to publish any accounting document in accordance with Article 3(5) of Directive 2009/101/EC of the European Parliament and of the Council of 16 September 2009 on coordination of safeguards which, for the protection of the interests of members and third parties, are required by Member States of companies within the meaning of the second paragraph of Article 48 of the Treaty, with a view to making such safeguards equivalent(
I slike tilfeller bør forpliktelsen som er fastsatt i dette direktiv om å offentliggjøre ethvert regnskapsdokument i samsvar med artikkel 3 nr. 5 i europaparlaments- og rådsdirektiv 2009/101/EF av 16. september 2009 om samordning av de garantier som kreves i medlemsstatene av selskaper som nevnt i traktatens artikkel 48 annet ledd for å verne selskapsdeltakeres og tredjemanns interesser, med det formål å gjøre garantiene likeverdige(
To ensure the disclosure of comparable and equivalent information, recognition and measurement principles should include the going concern, the prudence, and the accrual bases.
For å sikre offentliggjøring av sammenlignbare og tilsvarende opplysninger bør prinsippene for innregning og måling omfatte prinsippet om fortsatt drift, forsiktighetsprinsippet og periodiseringsprinsippet.
Set-offs between asset and liability items and income and expense items should not be allowed and components of assets and liabilities should be valued separately.
Motregning mellom eiendeler og forpliktelser eller mellom inntekter og kostnader bør ikke være tillatt, og de enkelte komponenter av eiendeler og forpliktelser bør verdsettes særskilt.
In specific cases, however, Member States should be allowed to permit or require undertakings to perform set-offs between asset and liability items and income and expense items.
I bestemte tilfeller bør medlemsstatene imidlertid kunne tillate eller kreve at foretak foretar motregning mellom eiendeler og forpliktelser og mellom inntekter og kostnader.
The presentation of items in financial statements should have regard to the economic reality or commercial substance of the underlying transaction or arrangement.
Presentasjonen av poster i finansregnskaper bør ta hensyn til den økonomiske virkeligheten eller det forretningsmessige innholdet i den underliggende transaksjonen eller avtalen.
Member States should, however, be allowed to exempt undertakings from applying that principle.
Medlemsstatene bør imidlertid kunne gi foretak unntak fra anvendelsen av dette prinsippet.
The principle of materiality should govern recognition, measurement, presentation, disclosure and consolidation in financial statements.
Vesentlighetsprinsippet bør ligge til grunn for innregning, måling, presentasjon, offentliggjøring av opplysninger og konsolidering i finansregnskaper.
According to the principle of materiality, information that is considered immaterial may, for instance, be aggregated in the financial statements.
I henhold til vesentlighetsprinsippet kan opplysninger som betraktes som uvesentlige, for eksempel presenteres samlet i finansregnskapet.
However, while a single item might be considered to be immaterial, immaterial items of a similar nature might be considered material when taken as a whole.
Selv om én enkelt regnskapspost kanskje kan betraktes som uvesentlig, kan imidlertid flere uvesentlige regnskapsposter av tilsvarende art samlet sett betraktes som vesentlige.
Member States should be allowed to limit the mandatory application of the principle of materiality to presentation and disclosure.
Medlemsstatene bør kunne begrense den obligatoriske anvendelsen av vesentlighetsprinsippet til presentasjon og offentliggjøring av opplysninger.
The principle of materiality should not affect any national obligation to keep complete records showing business transactions and financial position.
Vesentlighetsprinsippet bør ikke påvirke noen nasjonale krav om å føre fullstendige registre som viser forretningstransaksjoner og finansiell stilling.
Items recognised in annual financial statements should be measured on the basis of the principle of purchase price or production cost to ensure the reliability of information contained in financial statements.
Poster som innregnes i årsregnskap, bør måles på grunnlag av prinsippet om anskaffelseskostnad eller tilvirkningskostnad for å sikre påliteligheten av opplysninger som gis i finansregnskaper.
However, Member States should be allowed to permit or require undertakings to revalue fixed assets in order that more relevant information may be provided to the users of financial statements.
Medlemsstatene bør imidlertid kunne tillate eller kreve at foretak verdiregulerer sine anleggsmidler slik at brukerne av finansregnskaper kan gis mer relevante opplysninger.
The need for comparability of financial information throughout the Union makes it necessary to require Member States to allow a system of fair value accounting for certain financial instruments.
For at finansielle opplysninger fra hele Unionen skal kunne sammenlignes, må medlemsstatene innføre et nytt system for regnskapsføring til virkelig verdi for visse finansielle instrumenter.
Furthermore, systems of fair value accounting provide information that can be of more relevance to the users of financial statements than purchase price or production cost-based information.
Systemer for regnskapsføring til virkelig verdi gir dessuten opplysninger som kan være mer relevante for brukerne av finansregnskaper enn opplysninger basert på anskaffelseskostnad eller tilvirkningskostnad.
Accordingly, Member States should permit the adoption of a fair value system of accounting by all undertakings or classes of undertaking, other than micro-undertakings making use of the exemptions provided for in this Directive, in respect of both annual and consolidated financial statements or, if a Member State so chooses, in respect of consolidated financial statements only.
Følgelig bør medlemsstatene tillate at alle foretak eller visse kategorier av foretak bortsett fra svært små foretak som benytter seg av unntakene fastsatt i dette direktiv, bruker et system for regnskapsføring til virkelig verdi både med hensyn til årsregnskaper og konsernregnskaper, eller dersom en medlemsstat ønsker det, bare med hensyn til konsernregnskaper.
Furthermore, Member States should be allowed to permit or require fair value accounting for assets other than financial instruments.
Videre bør medlemsstatene kunne tillate eller kreve regnskapsføring til virkelig verdi for eiendeler som ikke er finansielle instrumenter.
A limited number of layouts for the balance sheet is necessary to allow users of financial statements to better compare the financial position of undertakings within the Union.
Et begrenset antall oppstillingsplaner for balansen er nødvendig for at brukerne av finansregnskaper bedre skal kunne sammenligne den finansielle stilling til foretak i Unionen.
Member States should require the  use of one layout for the balance sheet and should be allowed to offer a choice from amongst permitted layouts.
Medlemsstatene bør kreve at det brukes en oppstillingsplan for balansen, og de bør ha muligheten til å la foretakene velge mellom flere tillatte oppstillingsplaner.
However, Member States should be able to permit or require undertakings to modify the layout and present a balance sheet distinguishing between current and non-current items.
Medlemsstatene bør imidlertid kunne tillate eller kreve at foretak endrer på oppstillingsplanen og framlegger en balanse som skiller mellom kortsiktige og langsiktige poster.
A profit and loss account layout showing the nature of expenses and a profit and loss account layout showing the function of expenses should be permitted.
En oppstillingsplan for resultatregnskapet som viser kostnadenes art, og en oppstillingsplan for resultatregnskapet som viser kostnadenes funksjon, bør tillates.
Member States should require the use of one layout for the profit and loss account and should be allowed to offer a choice from amongst permitted layouts.
Medlemsstatene bør kreve at det brukes en oppstillingsplan for resultatregnskapet, og de bør ha muligheten til å la foretakene velge mellom flere tillatte oppstillingsplaner.
Member States should also be able to allow undertakings to present a statement of performance instead of a profit and loss account prepared in accordance with one of the permitted layouts.
Medlemsstatene bør også kunne tillate at foretak framlegger en resultatrapport i stedet for et resultatregnskap, som er utarbeidet i samsvar med et av de tillatte oppstillingsplanene.
Simplifications of the required layouts may be made available for small and medium-sized undertakings.
Forenklede utgaver av de påkrevde oppstillingsplanene kan gjøres tilgjengelige for små og mellomstore foretak.
However, Member States should be allowed to restrict layouts of the balance sheet and profit and loss account if necessary for the electronic filing of financial statements.
Medlemsstatene bør imidlertid kunne begrense oppstillingsplanene for balansen og resultatregnskapet dersom dette er nødvendig med henblikk på elektronisk innsending av finansregnskaper.
For comparability reasons, a common framework for recognition, measurement and presentation of,
Av hensyn til sammenlignbarheten bør det etableres en felles ramme for innregning, måling og presentasjon av blant annet verdireguleringer, goodwill, avsetninger, varebeholdninger og artsbestemte gjenstander samt inntekter og utgifter av ekstraordinær størrelse eller betydning.
The recognition and measurement of some items in financial statements are based on estimates, judgements and models rather than exact depictions.
Innregningen og målingen av visse poster i finansregnskaper er basert på anslag, vurderinger og modeller snarere enn på nøyaktige beskrivelser.
As a result of the uncertainties inherent in business activities, certain items in financial statements cannot be measured precisely but can only be estimated.
Ettersom forretningsvirksomhet er forbundet med usikkerheter, kan visse poster i finansregnskaper ikke måles nøyaktig men bare anslås.
Estimation involves judgements based on the latest available reliable information.
Anslag innebærer vurderinger som bygger på de seneste pålitelige opplysninger som er tilgjengelig.
The use of estimates is an essential part of the preparation of financial statements.
Bruk av anslag utgjør en vesentlig del av utarbeidingen av finansregnskaper.
This is especially true in the case of provisions, which by their nature are more uncertain than most other items in the balance sheet.
Dette er særlig tilfellet når det gjelder avsetninger, som av natur er mer usikre enn de fleste andre poster i balansen.
Estimates should be based on a prudent judgement of the management of the undertaking and calculated on an objective basis, supplemented by experience of similar transactions and, in some cases, even reports from independent experts.
Anslag bør bygge på en forsiktig vurdering foretatt av foretaksledelsen, og bør beregnes på et objektivt grunnlag, supplert med erfaringer med lignende transaksjoner og i enkelte tilfeller også med rapporter fra uavhengige sakkyndige.
The evidence considered should include any additional evidence provided by events after the balance-sheet date.
Supplerende opplysninger som er framkommet som følge av hendelser etter balansedagen, bør også tas i betraktning.
The information presented in the balance sheet and in the profit and loss account should be supplemented by disclosures by way of notes to the financial statements.
Opplysningene som framlegges i balansen og resultatregnskapet, bør suppleres med opplysninger i form av noter til finansregnskapet.
Users of financial statements typically have a limited need for supplementary information from small undertakings, and it can be costly for small undertakings to collate that supplementary information.
Brukere av finansregnskaper har vanligvis et begrenset behov for supplerende opplysninger fra små foretak, og det kan være kostnadskrevende for små foretak å sammenstille slike supplerende opplysninger.
A limited disclosure regime for small undertakings is, therefore, justified.
En ordning med begrenset opplysningsplikt for små foretak er derfor berettiget.
However, where a micro- or small undertaking considers that it is beneficial to provide additional disclosures of the types required of medium-sized and large undertakings, or other disclosures not provided for in this Directive, it should not be prevented from doing so.
Dersom et svært lite eller lite foretak anser det som fordelaktig å gi supplerende opplysninger av de typer som kreves for mellomstore og store foretak, eller å gi andre opplysninger som ikke er omhandlet i dette direktiv, bør det imidlertid ikke hindres i å gjøre dette.
Disclosure in respect of accounting policies is one of the key elements of the notes to the financial statements.
Opplysninger om regnskapsprinsipper er et av hovedelementene i notene til finansregnskapet.
Such disclosure should include, in particular, the measurement bases applied to various items, a statement on the conformity of those accounting policies with the going concern concept and any significant changes to the accounting policies adopted.
Slike opplysninger bør særlig omfatte grunnlagene for måling som er anvendt på forskjellige poster, en erklæring om at regnskapsprinsippene er i samsvar med forutsetningen om fortsatt drift, og enhver vesentlig endring i regnskapsprinsippene som er benyttet.
Users of financial statements prepared by medium-sized and large undertakings typically have more sophisticated needs.
Brukere av finansregnskaper som er utarbeidet av mellomstore og store foretak, har vanligvis mer sammensatte behov.
Therefore, further disclosures should be provided in certain areas.
Derfor bør det gis supplerende opplysninger på visse områder.
Exemption from certain disclosure obligations is justified where such disclosure would be prejudicial to certain persons or to the undertaking.
Unntak fra visse opplysningskrav er berettiget når offentliggjøring av slike opplysninger ville være til skade for visse personer eller for foretaket.
The management report and the consolidated management report are important elements of financial reporting.
Årsberetningen for selskapet og for konsernet er viktige deler av den finansielle rapporteringen.
A fair review of the development of the business and of its position should be provided, in a manner consistent with the size and complexity of the business.
De bør gi en pålitelig oversikt over virksomhetens utvikling og stilling i samsvar med virksomhetens størrelse og kompleksitet.
The information should not be restricted to the financial aspects of the undertaking’s business, and there should be an analysis of environmental and social aspects of the business necessary for an understanding of the undertaking’s development, performance or position.
Opplysningene bør ikke være begrenset til de finansielle aspektene ved foretakets virksomhet, og det bør framlegges en analyse av de miljømessige og sosiale aspektene ved virksomheten som er nødvendige for å forstå selskapets utvikling, resultater og stilling.
In cases where the consolidated management report and the parent undertaking management report are presented in a single report, it may be appropriate to give greater emphasis to those matters which are significant to the undertakings included in the consolidation taken as a whole.
I tilfeller der årsberetningen for konsernet og årsberetningen for morforetaket framlegges som en samlet beretning, kan det være hensiktsmessig å legge større vekt på de forholdene som er av betydning for foretakene som omfattes av konsolideringen som helhet.
However, having regard to the potential burden placed on small and medium-sized undertakings, it is appropriate to provide that Member States may choose to waive the obligation to provide non-financial information in the management report of such undertakings.
I betraktning av den byrden som kan bli pålagt små og mellomstore foretak, er det hensiktsmessig å fastsette at medlemsstatene kan velge ikke å kreve at det framlegges ikke-finansielle opplysninger i slike foretaks årsberetninger.
Member States should have the possibility of exempting small undertakings from the obligation to draw up a management report provided that such undertakings include, in the notes to the financial statements, the data concerning the acquisition of own shares referred to in Article 24(2) of Directive 2012/30/EU of the European Parliament and of the Council of 25 October 2012 on coordination of safeguards which, for the protection of the interests of members and others, are required by Member States of companies within the meaning of the second paragraph of Article 54 of the Treaty on the Functioning of the European Union, in respect of the formation of public limited liability companies and the maintenance and alteration of their capital, with a view to making such safeguards equivalent(
Medlemsstatene bør ha mulighet til å unnta små foretak fra plikten til å utarbeide en årsberetning under forutsetning av at slike foretak inntar i notene til finansregnskapet opplysningene vedrørende kjøp av egne aksjer som er omhandlet i artikkel 24 nr. 2 i europaparlaments- og rådsdirektiv 2012/30/EU av 25. oktober 2012 om samordning av de garantier som kreves i medlemsstatene av selskaper som definert i artikkel 54 annet ledd i traktaten om Den europeiske unions virkemåte, for å verne selskapsdeltakeres og tredjemanns interesser når det gjelder stiftelsen av allmennaksjeselskaper og sikring og endring av deres kapital, med det formål å gjøre slike garantier likeverdige(
OJ L 315, 14.11.2012, p. 74.
EUT L 315 av 14.11.2012, s. 74.
Given that listed undertakings can have a prominent role in the economies in which they operate, the provisions of this Directive concerning the corporate governance statement should apply to undertakings whose transferable securities are admitted to trading on a regulated market.
Ettersom børsnoterte foretak kan ha en framtredende rolle i økonomiene der de driver virksomhet, bør bestemmelsene i dette direktiv om erklæringen om foretaksstyring få anvendelse på foretak hvis omsettelige verdipapirer er opptatt til notering på et regulert marked.
Many undertakings own other undertakings and the aim of coordinating the legislation governing consolidated financial statements is to protect the interests subsisting in companies with share capital.
Mange foretak eier andre foretak, og samordningen av lovgivningene om konsernregnskaper har til formål å verne interesser knyttet til aksjeselskaper.
Consolidated financial statements should be drawn up so that financial information concerning such undertakings may be conveyed to members and third parties.
Det bør utarbeides konsernregnskaper slik at deltakerne og tredjemann kan få finansielle opplysninger om disse foretakene.
National law governing consolidated financial statements should therefore be coordinated in order to achieve the objectives of comparability and equivalence in the information which undertakings should publish within the Union.
Det er derfor nødvendig å samordne de nasjonale lovgivninger om konsernregnskaper med sikte på å oppnå målene om at opplysninger som offentliggjøres av foretak i Unionen, skal være sammenlignbare og likeverdige.
However, given the lack of an arm’s-length transaction price, Member States should be allowed to permit intra-group transfers of participating interests, so-called common control transactions, to be accounted for using the pooling of interests method of accounting, in which the book value of shares held in an undertaking included in a consolidation is set off against the corresponding percentage of capital only.
På grunn av mangelen på transaksjonspriser etter armlengdeprinsippet bør medlemsstatene imidlertid kunne tillate at overdragelser av eierinteresser innenfor samme konsern, eller transaksjoner mellom foretak under samme kontroll, redegjøres for ved bruk av kontinuitetsmetoden, der den bokførte verdien av aksjer som eies i et foretak som omfattes av konsolideringen, bare motregnes mot den tilsvarende prosentandelen av kapitalen.
In Directive 83/349/EEC there was a requirement to prepare consolidated financial statements for groups in cases where either the parent undertaking or one or more of the subsidiary undertakings was established as one of the types of undertakings listed in Annex I or Annex II to this Directive.
Direktiv 83/349/EØF fastsatte et krav om utarbeiding av konsernregnskap for konsern i tilfeller der enten morforetaket eller et eller flere av datterforetakene var stiftet som en av foretakstypene oppført i vedlegg I eller vedlegg II til dette direktiv.
Member States had the option of exempting parent undertakings from the requirement to draw up consolidated accounts in cases where the parent undertaking was not of the type listed in Annex I or Annex II.
Medlemsstatene hadde muligheten til å unnta morforetak fra kravet om å utarbeide konsernregnskap i tilfeller der morforetaket ikke var av en type oppført i vedlegg I eller vedlegg II.
This Directive requires only parent undertakings of the types listed in Annex I or, in certain circumstances, Annex II to draw up consolidated financial statements, but does not preclude Member States from extending the scope of this Directive to cover other situations as well.
I henhold til dette direktiv er det bare morforetak av typene oppført i vedlegg I eller, under visse omstendigheter, vedlegg II, som må utarbeide konsernregnskap, men det hindrer ikke medlemsstatene i å utvide dette direktivs virkeområde til også å omfatte andre situasjoner.