natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Such AIFMs should be required to disclose information regarding the overall level of leverage employed, the leverage arising from borrowing of cash or securities and the leverage arising from positions held in derivatives, the reuse of assets and the main sources of leverage in their AIFs.
Slike forvaltere bør pålegges å framlegge opplysninger om samlet finansiell giring som benyttes, finansiell giring som stammer fra lån av kontanter eller verdipapirer, og finansiell giring som stammer fra posisjoner i derivater, gjenbruk av aktiva og de største kildene til finansiell giring i deres AIF-er.
Information gathered by competent authorities should be shared with other authorities in the Union, with ESMA and with the European Systemic Risk Board (ESRB) established by Regulation (EU) No 1092/2010 of the European Parliament and of the Council of 24 November 2010 on European Union macro-prudential oversight of the financial system and establishing a European Systemic Risk Board(
De opplysninger som samles inn av vedkommende myndigheter, bør videreformidles til andre myndigheter i Unionen, til ESMA og Den europeiske komité for systemrisiko (ESRB) opprettet ved europaparlaments- og rådsforordning (EU) nr. 1092/2010 av 24. november 2010 om makrotilsyn med finanssystemet på EU-plan og opprettelse av en europeisk komité for systemrisiko(
If one or more AIFs managed by an AIFM could potentially constitute an important source of counterparty risk to a credit institution or other systemically relevant institutions in other Member States, such information should also be shared with the relevant authorities.
Dersom et eller flere AIF-er som forvaltes av en forvalter, potensielt kan være en stor kilde til motpartsrisiko for en kredittinstitusjon eller en annen systemrelevant institusjon i andre medlemsstater, bør slike opplysninger også videreformidles til de relevante myndigheter.
In order to ensure a proper assessment of the risks induced by the use of leverage by an AIFM with respect to the AIFs it manages, the AIFM should demonstrate that the leverage limits for each AIF it manages are reasonable and that it complies with those limits at all times.
For å sikre en hensiktsmessig vurdering av de risikoer en forvalter påfører de AIF-er den forvalter, ved å benytte finansiell giring, bør forvalteren godtgjøre at begrensningene på den finansielle giringen for hvert AIF den forvalter, er rimelige, og at den til enhver tid overholder disse begrensningene.
Where the stability and integrity of the financial system may be threatened, the competent authorities of the home Member State of the AIFM should be able to impose limits to the level of leverage that an AIFM can employ in AIFs under its management.
Når finanssystemets stabilitet og integritet kan være truet, bør vedkommende myndigheter i forvalterens hjemstat kunne innføre begrensninger på nivået av finansiell giring som en forvalter kan anvende i de AIF-er den forvalter.
ESMA and the ESRB should be informed about any actions taken in this respect.
ESMA og ESRB bør informeres om alle tiltak som treffes i så henseende.
It is also considered necessary to allow ESMA, after taking into account the advice of the ESRB, to determine that the leverage used by an AIFM or by a group of AIFMs poses a substantial risk to the stability and the integrity of the financial system and to issue advice to competent authorities specifying the remedial measures to be taken.
Det anses også som nødvendig å tillate ESMA, etter å ha tatt hensyn til ESRBs råd, å avgjøre hvorvidt den finansielle giring som en forvalter eller en gruppe forvaltere benytter, utgjør en vesentlig risiko for finanssystemets stabilitet og integritet, og å gi råd til vedkommende myndigheter med angivelse av korrigerende tiltak som skal treffes.
It is necessary to ensure that the competent authorities of the home Member State of the AIFM, the companies over which AIFs managed by an AIFM exercise control and the employees of such companies receive certain information necessary for those companies to assess how that control will impact their situation.
Det er nødvendig å sikre at vedkommende myndigheter i forvalterens hjemstat, de selskaper som de AIF-er som forvaltes av en forvalter, utøver kontroll over, og arbeidstakerne i slike selskap mottar de opplysninger som er nødvendige for at disse selskapene skal kunne vurdere hvordan denne kontrollen vil påvirke deres situasjon.
Where AIFMs manage AIFs which exercise control over an issuer whose shares are admitted to trading on a regulated market, information should generally be disclosed in accordance with Directive 2004/25/EC of the European Parliament and of the Council of 21 April 2004 on takeover bids(
Når forvaltere forvalter AIF-er som utøver kontroll over en utsteder hvis aksjer er opptatt til notering på et regulert marked, bør opplysningene generelt forelegges i samsvar med europaparlaments- og rådsdirektiv 2004/25/EF av 21. april 2004 om overtakelsestilbud(
Specific requirements should apply to AIFMs managing AIFs which exercise control over a non-listed company.
Særlige krav bør gjelde forvaltere som forvalter AIF-er som utøver kontroll over et selskap som ikke er notert.
In order to ensure transparency regarding the controlled company, enhanced transparency, disclosure and reporting requirements should apply.
For å sikre innsyn vedrørende det kontrollerte selskapet bør det innføres mer omfattende krav til innsyn, opplysning og rapportering.
Further, the annual reports of the relevant AIF should be supplemented with regard to the controlled company or such additional information should be included in the annual report of the controlled company.
Videre bør det berørte AIF-ets årsrapporter suppleres med hensyn til det kontrollerte selskapet, eller slike tilleggsopplysninger bør tas med i det kontrollerte selskapets årsrapport.
Such information should be made available to the employees’ representatives or, where there are none, the employees themselves, and to the investors of the relevant AIF.
Slike opplysninger bør gjøres tilgjengelig for arbeidstakerrepresentantene eller, dersom slike ikke finnes, for arbeidstakerne selv, og for investorene i det berørte AIF-et.
Specific information requirements towards employees of certain companies apply in cases where AIFs acquire control over such companies in accordance with this Directive.
Særlige opplysningskrav overfor arbeidstakerne i bestemte selskap får anvendelse dersom AIF-ene oppnår kontroll over slike selskaper i samsvar med dette direktiv.
However, in most cases the AIFM has no control over the AIF, unless it is an internally managed AIF.
I de fleste tilfeller har imidlertid forvalteren ikke kontroll over AIF-et, med mindre det er et internt forvaltet AIF.
Furthermore, there is, in accordance with the general principles of company law, no direct relationship between the shareholders and the employees’ representatives or, where there are none, the employees themselves.
Dessuten er det, i samsvar med selskapsrettens generelle prinsipper, ikke noen direkte forbindelse mellom aksjeeierne og arbeidstakerrepresentantene eller, dersom slike ikke finnes, arbeidstakerne selv.
For those reasons, no direct information requirements towards the employees’ representatives or, where there are none, the employees themselves, can be imposed pursuant to this Directive on a shareholder or its manager, namely the AIF and the AIFM.
Av disse grunner kan ikke en aksjeeier eller dens forvalter, dvs. AIF-et og forvalteren, i henhold til dette direktiv pålegges noen direkte opplysningskrav overfor arbeidstakerrepresentantene eller, dersom slike ikke finnes, arbeidstakerne selv.
As regards the information requirements towards such employees’ representatives or, where there are none, the employees themselves, this Directive should provide for an obligation on the AIFM concerned to use its best efforts to ensure that the board of directors of the company concerned discloses the relevant information to the employees’ representatives or, where there are none, the employees themselves.
Når det gjelder opplysningskravene overfor slike arbeidstakerrepresentanter, eller arbeidstakerne selv dersom slike representanter ikke finnes, bør dette direktiv fastsette en forpliktelse som pålegger den berørte forvalter å gjøre sitt ytterste for å sikre at styret i det berørte selskapet forelegger relevante opplysninger til arbeidstakerrepresentantene eller, dersom slike ikke finnes, arbeidstakerne selv.
The Commission is invited to examine the need and the possibilities to amend the information and disclosure requirements applicable in cases of control over non-listed companies or issuers set out in this Directive on a general level, regardless of the type of investor.
Kommisjonen oppfordres til å undersøke behovet og mulighetene for å endre opplysningskravene og opplysningsplikten fastsatt i dette direktiv, som får anvendelse i de tilfeller det foreligger kontroll over unoterte selskaper eller utstedere generelt, uansett type investor.
Where an AIFM manages one or more AIFs which acquire control over a non-listed company, the AIFM should provide the competent authorities of its home Member State with information on the financing of the acquisition.
Når en forvalter forvalter et eller flere AIF-er som oppnår kontroll over et unotert selskap, skal forvalteren gi vedkommende myndigheter i sin hjemstat opplysninger om hvordan oppkjøpet er finansiert.
That obligation to provide information on financing should also apply when an AIFM manages AIFs which acquire control over an issuer of shares admitted to trading on a regulated market.
Denne plikten til å opplyse om finansiering skal også gjelde når en forvalter forvalter AIF-er som oppnår kontroll over en utsteder av aksjer som er opptatt til notering på et regulert marked.
Where an AIFM manages one or more AIFs which acquire control over a non-listed company or an issuer, the AIFM should, for a period of 24 months following the acquisition of control of the company by the AIFs, first, not be allowed to facilitate, support or instruct any distribution, capital reduction, share redemption and/or acquisition of own shares by the company in accordance with this Directive; second, in so far as the AIFM is authorised to vote on behalf of the AIFs at the meetings of governing bodies of the company, not vote in favour of a distribution, capital reduction, share redemption and/or acquisition of own shares by the company in accordance with this Directive; and third, in any event, use its best efforts to prevent distributions, capital reductions, share redemptions and/or the acquisition of own shares by the company in accordance with this Directive.
Når en forvalter forvalter et eller flere AIF-er som oppnår kontroll over et unotert selskap eller en utsteder, bør denne forvalteren i en periode på 24 måneder etter at AIF-et har fått kontrollen over selskapet, for det første ikke ha tillatelse til å legge til rette for, støtte eller gi instrukser om utdeling, kapitalnedsettelse, innløsning av aksjer og/eller kjøp av egne aksjer i samsvar med dette direktiv og, for det andre, i den grad forvalteren har rett til å stemme på vegne av AIF-ene på møtene i selskapets styrende organer, ikke stemme for utdeling, kapitalnedsettelse, innløsning av aksjer og/eller kjøp av egne aksjer i samsvar med dette direktiv og, for det tredje, under alle omstendigheter gjøre sitt ytterste for å hindre utdelinger, kapitalnedsettelse, innløsning av aksjer og/eller kjøp av egne aksjer i samsvar med dette direktiv.
When transposing this Directive into national law, the Member States should take into account the regulatory purpose of the provisions of Section 2 of Chapter V of this Directive and take due account in this context of the need for a level playing field between EU AIFs and non-EU AIFs when acquiring control in companies established in the Union.
Når dette direktiv innarbeides i nasjonal lovgivning, bør medlemsstatene ta hensyn til det regulerende formålet med bestemmelsene i kapittel V avsnitt 2 i dette direktiv og i den forbindelse ta behørig hensyn til behovet for like konkurransevilkår mellom AIF-er basert i Unionen og AIF-er basert i en tredjestat når de tar kontroll over selskaper som er etablert i Unionen.
The notification and disclosure requirements and the specific safeguards against asset stripping in the case of control over a non-listed company or an issuer should be subject to a general exception for control over small and medium-sized enterprises and special purpose vehicles with the purpose of purchasing, holding or administrating real estate.
Et generelt unntak fra melde- og opplysningsplikten og de særlige beskyttelsestiltakene mot tømming av selskaper for aktiva i tilfelle av kontroll over et unotert selskap eller en utsteder, bør gjelde for kontroll over små og mellomstore bedrifter og over spesialforetak (SPV) hvis formål er å erverve, besitte eller forvalte fast eiendom.
Further, those requirements do not aim at making public proprietary information which would put the AIFM at a disadvantage vis-à-vis potential competitors such as sovereign wealth funds or competitors that may want to put the target company out of business by using the information to their advantage.
Disse kravene har heller ikke til formål å offentliggjøre fortrolige opplysninger som ville sette forvalteren i en ugunstig situasjon i forhold til potensielle konkurrenter som statlige fond eller konkurrenter som måtte ønske å utkonkurrere målselskapet ved å utnytte opplysningene til egen fordel.
The obligations to notify and disclose information should therefore apply subject to the conditions and restrictions relating to confidential information set out in Directive 2002/14/EC of the European Parliament and of the Council of 11 March 2002 establishing a general framework for informing and consulting employees in the European Community(
Derfor bør melde- og opplysningsplikten gjelde med forbehold for vilkårene og begrensningene vedrørende fortrolige opplysninger omhandlet i europaparlaments- og rådsdirektiv 2002/14/EF av 11. mars 2002 om fastsettelse av en generell ramme for opplysninger til og konsultasjon med arbeidstakere i Det europeiske fellesskap(
This means that Member States should provide that within the limits and conditions laid down by national law the employees’ representatives, and anyone assisting them, are not authorised to reveal to employees and to third parties any information affecting the legitimate interests of the company that has expressly been provided to them in  confidence.
Dette betyr at medlemsstatene, innenfor rammen av begrensningene og vilkårene fastsatt i nasjonal lovgivning, bør foreskrive at arbeidstakerrepresentantene, samt enhver som bistår disse, ikke har lov til å videreformidle opplysninger som berører selskapets rettmessige interesser, og som uttrykkelig er gitt dem i fortrolighet, til arbeidstakere eller tredjemann.
Member States should, however, be able to authorise the employees’ representatives and anyone assisting them to pass on confidential information to employees and to third parties bound by an obligation of confidentiality.
Medlemsstatene bør imidlertid kunne godkjenne arbeidstakerrepresentantene og enhver som bistår dem, slik at de kan videreformidle fortrolige opplysninger til arbeidstakere og tredjemenn som er underlagt taushetsplikt.
Member States should provide that the relevant AIFMs do not request the communication of information by the board of directors to the employees’ representatives or, where there are none, the employees themselves, when the nature of that information is such that, according to objective criteria, it would seriously harm the functioning of the company concerned or would be prejudicial to it.
Medlemsstatene bør fastsette at de berørte forvalterne ikke bør anmode styret om å videreformidle opplysninger til arbeidstakerrepresentantene eller, dersom slike ikke finnes, arbeidstakerne selv, når disse opplysninger er av en slik art at den i henhold til objektive kriterier ville være til alvorlig skade for selskapet eller deres virksomhet.
The notification and disclosure requirements and the specific safeguards against asset stripping should also apply without prejudice to any stricter rules adopted by Member States.
Melde- og opplysningsplikten og de særlige beskyttelsestiltakene mot tømming av selskap for aktiva bør videre få anvendelse med forbehold for strengere regler som medlemsstatene måtte vedta.
This Directive also lays down the conditions subject to which EU AIFMs may market the units or shares of EU AIFs to professional investors in the Union.
Dette direktiv fastsetter også de vilkår som forvaltere basert i Unionen omfattes av, når de markedsfører andeler eller aksjer i AIF-er basert i Unionen til profesjonelle investorer i Unionen.
Such marketing by EU AIFMs should be allowed only in so far as the AIFM complies with this Directive and the marketing occurs with a passport, without prejudice to the marketing of AIFs by AIFMs falling below the thresholds provided for in this Directive.
Forvaltere basert i Unionen bør ha tillatelse til å utføre slik markedsføring bare dersom forvalteren overholder dette direktiv og markedsføringen skjer med et markedsføringspass, uten at dette berører forvalternes markedsføring av AIF-er som ligger under terskelverdiene fastsatt i dette direktiv.
It should be possible for Member States to allow marketing of AIFs by AIFMs falling below those thresholds subject to national provisions.
Medlemsstatene bør kunne tillate at forvaltere markedsfører AIF-er som faller under disse terskelverdier, med forbehold for nasjonale bestemmelser.
It should be possible for units or shares of an AIF to be listed on a regulated market in the Union, or offered or placed by third parties acting on behalf of the AIFM, in a particular Member State only if the AIFM which manages the AIF is itself permitted to market the units or shares of the AIF in that Member State.
Andeler eller aksjer i et AIF bør kunne bli notert på et regulert marked i Unionen, eller tilbys eller plasseres av tredjemenn som handler på vegne av forvalteren i en gitt medlemsstat, bare dersom forvalteren som forvalter AIF-et, selv har tillatelse til å markedsføre andelene eller aksjene i AIF-et i denne medlemsstaten.
In addition, other national and Union law, such as Directive 2003/71/EC of the European Parliament and of the Council of 4 November 2003 on the prospectus to be published when securities are offered to the public or admitted to trading(
Dessuten kan annen nasjonal lovgivning og unionsretten, som europaparlaments- og rådsdirektiv 2003/71/EF av 4. november 2003 om det prospekt som skal offentliggjøres når verdipapirer legges ut til offentlig tegning eller opptas til notering(
Many EU AIFMs currently manage non-EU AIFs.
Mange forvaltere basert i Unionen forvalter for tiden AIF-er basert i en tredjestat.
It is appropriate to allow authorised EU AIFMs to manage non-EU AIFs without marketing them in the Union without imposing on them the strict depositary requirements and the requirements relating to the annual report provided for in this Directive, as those requirements have been included for the protection of Union investors.
Det er hensiktsmessig å tillate godkjente forvaltere basert i Unionen å forvalte AIF-er basert i en tredjestat som ikke markedsføres i Unionen, uten å pålegge dem de strenge depositarkravene og kravene til årsrapport som er fastsatt i dette direktiv, ettersom disse kravene er tatt med for å beskytte investorer i Unionen.
After the entry into force of a delegated act adopted by the Commission in this regard, which will, in principle, taking into account the advice provided by ESMA, occur 2 years after the deadline for transposition of this Directive, authorised EU AIFMs intending to market non-EU AIFs to professional investors in their home Member State and/or in other Member States should be allowed to do so with a passport in so far as they comply with this Directive.
Etter ikrafttredelsen av en delegert rettsakt vedtatt av Kommisjonen i denne forbindelse, som i prinsippet, i betraktning av ESMAs råd, skal inntreffe to år etter fristen for innarbeiding av dette direktiv, bør godkjente forvaltere basert i Unionen som har til hensikt å markedsføre AIF-er basert i en tredjestat til profesjonelle investorer i sin hjemstat og/eller i andre medlemsstater, ha tillatelse til å gjøre dette med et markedsføringspass under forutsetning av at de overholder dette direktiv.
That right should be subject to notification procedures and conditions in relation to the third country of the non-EU AIF.
Denne retten bør være underlagt en fellesskapsframgangsmåte for melding og vilkårene knyttet til tredjestaten for AIF-et basert i en tredjestat.
During a transitional period, which will, in principle, taking into account ESMA’s advice, be brought to an end by means of a delegated act 3 years after the establishment of the passport for non-EU AIFMs, EU AIFMs intending to market non-EU AIFs in certain Member States, but without a passport, should also be permitted to do so by the relevant Member States, but only in so far as they comply with this Directive with the exception of the depositary requirements.
I en overgangsperiode som i prinsippet, samtidig som det tas hensyn til ESMAs råd, bringes til opphør gjennom en delegert rettsakt tre år etter innføringen av markedsføringspasset for forvaltere basert i en tredjestat, bør forvaltere basert i Unionen som har til hensikt å markedsføre AIF-er basert i en tredjestat i visse medlemsstater, men uten et markedsføringspass, også kunne få tillatelse til å gjøre dette av de berørte medlemsstatene, men bare dersom de overholder dette direktiv med unntak av depositarkravene.
Such EU AIFMs should, however, ensure that one or more entities are appointed to carry out the duties of the depositary.
Slike forvaltere basert i Unionen bør imidlertid sikre at et eller flere foretak utpekes til å utføre depositarens oppgaver.
In addition, appropriate cooperation arrangements for the purpose of systemic risk oversight and in line with international standards should be in place between the competent authorities of the home Member State of the AIFM and the supervisory authorities of the third country where the non-EU AIF is established in order to ensure an efficient exchange of information that allows the competent authorities of the home Member State of the AIFM to carry out their duties in accordance with this Directive.
Videre bør passende samarbeidsordninger med sikte på å føre tilsyn med systemrisiko og som er i tråd med internasjonale standarder, etableres mellom vedkommende myndigheter i forvalterens hjemstat og tilsynsmyndighetene i den tredjestat der AIF-et er etablert, med sikte på å sikre en effektiv utveksling av opplysninger som gjør det mulig for vedkommende myndigheter i forvalterens hjemstat å utføre oppgavene sine i samsvar med dette direktiv.
The cooperation arrangements should not be used as a barrier to impede non-EU AIFs from being marketed in a Member State.
Samarbeidsordningene bør ikke brukes som et hinder mot markedsføring av AIF-er basert i en tredjestat i en medlemsstat.
Further, the third country where the non-EU AIF is established should not be listed as a Non-Cooperative Country and Territory by the Financial Action Task Force on anti-money laundering and terrorist financing (FATF).
Den tredjestat der AIF-et er etablert, bør dessuten ikke være oppført som et ikke-samarbeidsvillig land og territorium av Den internasjonale innsatsgruppen for finansielle tiltak til bekjempelse av hvitvasking av penger og finansiering av terrorisme (FATF).