natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In addition, Annex II to Decision 2004/558/EC lists the regions of the Member States that are considered free of BHV1 infection and for which additional guarantees apply in accordance with Article 10 of Directive 64/432/EEC.
Vedlegg II til vedtak 2004/558/EF inneholder dessuten en liste over de regionene i medlemsstatene som anses som frie for BHV1-infeksjon, og som omfattes av tilleggsgarantier i samsvar med artikkel 10 i direktiv 64/432/EØF.
At present, all regions of Germany are listed in Annex I to Decision 2004/558/EC.
For øyeblikket er alle regioner i Tyskland oppført i vedlegg I til vedtak 2004/558/EF.
Germany has now submitted documentation in support of its application to declare a part of its territory free of BHV1 infection and provided rules for the national movement of bovine animals within and into this part of its territory.
Tyskland har nå framlagt dokumentasjon til støtte for sin søknad om å erklære en del av sitt territorium fri for BHV1-infeksjon, og har fastsatt regler for innenlands forflytning av storfe innenfor og til denne delen av sitt territorium.
Accordingly, Germany has requested the application of the additional guaranties, in accordance with Article 10 of Directive 64/432/EEC, for the administrative units of Regierungsbezirke Oberpfalz and Oberfranken in the federal state of Bavaria.
I samsvar med dette har Tyskland anmodet om anvendelse av tilleggsgarantier i henhold til artikkel 10 i direktiv 64/432/EØF for de administrative enhetene Regierungsbezirke Oberpfalz og Oberfranken i delstaten Bayern.
Following the evaluation of the application submitted by Germany, it is appropriate that those two BHV1-free administrative units in Germany be listed in Annex II to Decision 2004/558/EC and to extend the application of the additional guaranties established in accordance with Article 10 of Directive 64/432/EEC to them.
Vurderingen av søknaden fra Tyskland har vist at disse to BHV1-frie administrative enhetene i Tyskland bør oppføres i vedlegg II til vedtak 2004/558/EF, og at tilleggsgarantiene fastsatt i samsvar med artikkel 10 i direktiv 64/432/EØF bør gjelde også for dem.
Italy has submitted the programmes for eradicating BHV1 infection in the Autonomous Region of Friuli Venezia Giulia and in the Autonomous Province of Trento.
Italia har framlagt programmer for utryddelse av BHV1-infeksjon i den autonome regionen Friuli Venezia Giulia og den autonome provinsen Trento.
Those programmes also provide for rules for the national movement of bovine animals within and into those regions which are equivalent to those previously implemented in the Province of Bolzano in Italy, which were successful in eradicating the disease in that Province.
Programmene inneholder også regler for innenlands forflytning av storfe innenfor og til disse regionene som tilsvarer de reglene som tidligere er gjennomført i provinsen Bolzano i Italia, og som førte til at sykdommen ble utryddet der.
The programmes presented by Italy for those two Regions, and the additional guarantees presented in accordance with Article 9 of Directive 64/432/EEC, should be approved.
De programmene som Italia har framlagt for disse to regionene, og de tilleggsgarantiene som er framlagt i samsvar med artikkel 9 i direktiv 64/432/EØF, bør godkjennes.
The European Food Safety Authority has delivered an opinion on the ‘Definition of a BoHV-1-free animal and a BoHV-1-free holding, and the procedures to verify and maintain this status’(
Den europeiske myndighet for næringsmiddeltrygghet har avgitt uttalelse om definisjonen av et BHV1-fritt dyr og en BHV1-fri driftsenhet og om framgangsmåtene for å kontrollere og opprettholde denne statusen(
In the interests of clarity of Community legislation, Annexes I, II and III to Decision 2004/558/EC should be replaced by the text in the Annex to this Decision.
Av hensyn til klarheten i Fellesskapets regelverk bør vedlegg I, II og III til vedtak 2004/558/EF erstattes med teksten i vedlegget til dette vedtak.
Annexes I, II and III to Decision 2004/558/EC are replaced by the text in the Annex to this Decision.
Vedlegg I, II og III til vedtak 2004/558/EF erstattes med teksten i vedlegget til dette vedtak.
A holding keeping bovine animals shall be considered free of BHV1 infection if it complies with the conditions set out in this Annex.
En driftsenhet med storfe skal anses som fri for BHV1-infeksjon dersom den oppfyller vilkårene fastsatt i dette vedlegg.
No suspicion of BHV1 infection has been recorded for the holding during the previous six months and all bovine animals on the holding are free from clinical symptoms indicative of BHV1 infection.
Det er ikke registrert mistanke om BHV1-infeksjon i driftsenheten i løpet av de foregående seks måneder, og alle dyr av storfe i driftsenheten er frie for kliniske symptomer på BHV1-infeksjon.
The holding and any non-adjacent pastures or premises, independently of ownership, that form part of the holding as an epidemiological entity, must be effectively separated from any pasture or premises of lesser BHV1-status, either by natural or physical barriers that effectively prevent direct contact between animals of different health status.
Driftsenheten og eventuelle ikke-tilgrensende beiteområder eller lokaler som, uavhengig av eierskap, sammen med driftsenheten utgjør en epidemiologisk enhet, må være effektivt atskilt fra beiteområder eller lokaler med lavere BHV1-status, med naturlige eller fysiske barrierer som effektivt hindrer direkte kontakt mellom dyr med forskjellig helsestatus.
Only bovine animals from holdings situated in Member States or regions thereof listed in Annex II or from BHV1-free holdings have been introduced and none of the bovine animals on the holding have been in contact with bovine animals other than those coming from holdings situated in Member States or regions thereof listed in Annex II or from BHV1-free holdings.
Bare storfe fra driftsenheter i medlemsstater eller regioner i medlemsstater som er oppført i vedlegg II, eller fra BHV1-frie driftsenheter, er tatt inn i driftsenheten, og ingen dyr av storfe i driftsenheten har vært i kontakt med andre dyr av storfe enn slike som kommer fra driftsenheter i medlemsstater eller regioner i medlemsstater som er oppført i vedlegg II, eller fra BHV1-frie driftsenheter.
Female bovine animals are only inseminated with bovine semen produced in accordance with Directive 88/407/EEC, or have been serviced by bulls from holdings situated in Member States or regions thereof listed in Annex II to this Decision or from BHV1-free holdings.
Hunndyr av storfe insemineres bare med storfesæd som er produsert i samsvar med direktiv 88/407/EØF, eller er blitt bedekket av avlsokser som kommer fra driftsenheter i medlemsstater eller regioner i medlemsstater som er oppført i vedlegg II til dette vedtak, eller fra BHV1-frie driftsenheter.
At least one of the following control regimes is applied on the holding:
Minst én av følgende kontrollordninger anvendes i driftsenheten:
a serological investigation for antibodies against BHV1 has been carried out with negative results in each case on at least two samples of blood, taken with an interval of five to seven months from all female bovine animals older than nine months of age, and from all male bovine animals older than nine months of age which are used or intended for breeding purposes;
En serologisk prøve for påvisning av antistoffer mot BHV1 utført med negativt resultat i hvert enkelt tilfelle på minst to blodprøver tatt med fem til sju måneders mellomrom fra alle hunndyr av storfe som er eldre enn ni måneder, og fra alle hanndyr av storfe som er eldre enn ni måneder og brukes til eller er beregnet på avl.
a serological investigation for antibodies against BHV1 has been carried out with negative results in each case on at least:
En serologisk prøve for påvisning av antistoffer mot BHV1 utført med negativt resultat i hvert enkelt tilfelle på minst
two samples of milk taken with an interval of five to seven months from all lactating female bovine animals, either individually or in a pool of milk samples taken from not more than five animals; and
to melkeprøver tatt med fem til sju måneders mellomrom fra alle hunndyr av storfe i laktasjon, enten enkeltvis eller i en samleprøve fra høyst fem dyr, og
two samples of blood, taken with an interval of five to seven months from all non-lactating female bovine animals older than nine months of age, and from all male bovine animals older than nine months of age which are used or intended for breeding purposes;
to blodprøver tatt med fem til sju måneders mellomrom fra alle hunndyr av storfe som er eldre enn ni måneder og ikke er i laktasjon, og fra alle hanndyr av storfe som er eldre enn ni måneder og brukes til eller er beregnet på avl.
in the case of dairy farms on which at least 30 % of the bovine animals are lactating female bovine animals, a serological investigation for antibodies against BHV1 has been carried out with negative results in each case on at least:
I driftsenheter for melkeproduksjon der minst 30 % av storfeet er hunndyr i laktasjon, en serologisk prøve for påvisning av antistoffer mot BHV1 utført med negativt resultat i hvert enkelt tilfelle på minst
three milk samples collected with an interval of at least three months from a bulk of milk of not more than 50 lactating female bovine animals, depending on the specification of the test employed; and
tre melkeprøver tatt med minst tre måneders mellomrom fra en samleprøve av melk fra høyst 50 hunndyr av storfe i laktasjon, avhengig av spesifikasjonen for den anvendte prøven, og
one individual sample of blood, taken from all non-lactating female bovine animals older than nine months of age, and from all male bovine animals older than nine months of age which are used or intended for breeding purposes;
én blodprøve fra alle hunndyr av storfe som er eldre enn ni måneder og ikke er i laktasjon, og fra alle hanndyr av storfe som er eldre enn ni måneder og brukes til eller er beregnet på avl.
all bovine animals on the holding originate either from holdings situated in Member States or regions thereof listed in Annex II or from BHV1- free holdings.
Alle dyr av storfe i driftsenheten kommer fra driftsenheter i medlemsstater eller regioner i medlemsstater som er oppført i vedlegg II, eller fra BHV1-frie driftsenheter.
The BHV1-free status of a holding keeping bovine animals shall be retained if:
En driftsenhet med storfe beholder sin status som BHV1-fri dersom
the conditions in points 1.1 to 1.4 continue to apply, and
vilkårene i nr. 1.1–1.4 fortsatt er oppfylt, og
at least one of the following control regimes is applied on the holding within a 12-month period:
minst én av følgende kontrollordninger anvendes i driftsenheten innenfor et tidsrom på tolv måneder:
a serological investigation for antibodies against BHV1 has been carried out with negative results in each case on at least one individual sample of blood taken from all bovine animals older than 24 months of age;
En serologisk prøve for påvisning av antistoffer mot BHV1 utført med negativt resultat i hvert enkelt tilfelle på minst én blodprøve fra alle dyr av storfe som er eldre enn 24 måneder.
one individual sample of milk taken from all lactating female bovine animals, either individually or in a pool of milk samples taken from not more than five animals; and
én melkeprøve fra alle hunndyr av storfe i laktasjon, enten enkeltvis eller fra en samleprøve av melk fra høyst fem dyr, og
two milk samples collected with an interval of three to 12 months from a bulk of milk of not more than 50 lactating female bovine animals, depending on the specification of the test employed; and
to melkeprøver tatt med tre til tolv måneders mellomrom fra en samleprøve av melk fra høyst 50 hunndyr av storfe i laktasjon, avhengig av spesifikasjonen for den anvendte prøven, og
one individual sample of blood, taken from all non-lactating female bovine animals older than 24 months of age, and from all male bovine animals older than 24 months of age.
én blodprøve fra alle hunndyr av storfe som er eldre enn 24 måneder og ikke er i laktasjon, og fra alle hanndyr av storfe som er eldre enn 24 måneder.
The BHV1-free status of a holding keeping bovine animals shall be suspended where during the investigations referred to in points 2.2.1 to 2.2.3. an animal has reacted with positive results in a test for antibodies against BHV1.
En driftsenhet med storfe mister sin status som BHV1-fri dersom et dyr i forbindelse med prøvene nevnt i nr. 2.2.1–2.2.3 reagerer positivt på en prøve for påvisning av antistoffer mot BHV1.
The BHV1-free status of a holding which was suspended in accordance with point 3, shall only be restored after a serological investigation for antibodies against BHV1, commencing not earlier than 30 days after the removal of the seropositive animals, has been carried out with negative result in each case on at least:
En driftsenhet som har mistet sin status som BHV1-fri i samsvar med nr. 3, kan få statusen tilbake først etter at det tidligst 30 dager etter at de seropositive dyrene er fjernet, er utført en serologisk prøve for påvisning av antistoffer mot BHV1, med negativt resultat i hvert enkelt tilfelle, på minst
two samples of milk taken with an interval of at least two months from all lactating female bovine animals, either individually or in a pool of milk samples taken from not more than five animals; and
to melkeprøver tatt med minst to måneders mellomrom fra alle hunndyr av storfe i laktasjon, enten enkeltvis eller fra en samleprøve av melk fra høyst fem dyr, og
two samples of blood, taken with an interval of at least three months from all non-lactating female bovine animals, and from all male bovine animals.
to blodprøver tatt med minst tre måneders mellomrom fra alle hunndyr av storfe som ikke er i laktasjon, og fra alle hanndyr av storfe.
Where reference is made in this Annex to a serological test for the detection of antibodies against BHV1, the principles laid down in Article 2(1)(c) relating to the vaccination status of the tested animals shall apply.
Når det i dette vedlegg vises til en serologisk prøve for påvisning av antistoffer mot BHV1, gjelder prinsippene fastsatt i artikkel 2 nr. 1 bokstav c) om de undersøkte dyrenes vaksinasjonsstatus.
The size of the pool of milk samples referred to in this Annex, may be modulated based on documented evidence that the test is under all circumstances of day to day laboratory work sensitive enough to detect a single weak positive reaction in the pool of the modulated size.
Størrelsen på samleprøvene av melk nevnt i dette vedlegg kan justeres på grunnlag av dokumentasjon som viser at prøven under alle omstendigheter i det daglige laboratoriearbeidet er tilstrekkelig følsom til å påvise en enkelt svak positiv reaksjon i en samleprøve med den justerte størrelsen.
polylactic acid (PLA) at a maximum level of 5 % w/w;
polymelkesyre (PLA) i en konsentrasjon på høyst 5 vektprosent,
polylactic acid (PLA) at a maximum level of 5 % w/w.
polymelkesyre (PLA) i en konsentrasjon på høyst 5 vektprosent.
1,2-benzisothiazol-3(2H)-one 1,1-dioxide, sodium salt
1,2-benzisotiazol-3(2H)-on-1,1-dioksid, natriumsalt
(polyethylene terephthalate, hydroxylated polybutadiene, pyromellitic anhydride) copolymer
(polyetylentereftalat, hydroksy-polybutadien, pyromellitsyreanhydrid) kopolymer
The oligomeric mixture shall be characterised by the formula
Oligomer-blandingen skal betegnes med formelen
on nutrition and health claims made on foods
om ernærings- og helsepåstander om næringsmidler
An increasing number of foods labelled and advertised in the Community bear nutrition and health claims.
Stadig flere næringsmidler i Fellesskapet er forsynt med merking og reklame med ernærings- og helsepåstander.
In order to ensure a high level of protection for consumers and to facilitate their choice, products put on the market, including imported products, should be safe and adequately labelled.
For å sikre et høyt nivå for forbrukervern og gjøre valget enklere for forbrukerne, bør produkter som bringes i omsetning, herunder importerte produkter, være trygge og merket riktig.
A varied and balanced diet is a prerequisite for good health and single products have a relative importance in the context of the total diet.
Et variert og balansert kosthold er en forutsetning for god helse, og betydningen av enkeltprodukter bør ses i sammenheng med hele kostholdet.
Differences between national provisions relating to such claims may impede the free movement of foods and create unequal conditions of competition.
Forskjeller i nasjonale bestemmelser om slike påstander kan hindre fri omsetning av næringsmidler og skape ulike konkurransevilkår.
They thus have a direct impact on the functioning of the internal market.
De har derfor en direkte innvirkning på det indre markeds virkemåte.
It is therefore necessary to adopt Community rules on the use of nutrition and health claims on foods.
Det er derfor nødvendig å vedta fellesskapsbestemmelser for bruken av ernærings- og helsepåstander om næringsmidler.
General labelling provisions are contained in Directive 2000/13/EC of the European Parliament and of the Council of 20 March 2000 on the approximation of the laws of the Member States relating to the labelling, presentation and advertising of foodstuffs().
Alminnelige bestemmelser om merking finnes i europaparlaments- og rådsdirektiv 2000/13/EF av 20. mars 2000 om tilnærming av medlemsstatenes lovgivning om merking og presentasjon av samt reklamering for næringsmidler().
Directive 2000/13/EC generally prohibits the use of information that would mislead the purchaser or attribute medicinal properties to food.
Direktiv 2000/13/EF inneholder et generelt forbud mot å villede kjøperen eller å tillegge næringsmidler medisinske egenskaper.
This Regulation should complement the general principles in Directive 2000/13/EC and lay down specific provisions concerning the use of nutrition and health claims concerning foods to be delivered as such to the consumer.
Denne forordning bør utfylle de allmenne prinsippene i direktiv 2000/13/EF og fastsette særlige bestemmelser om bruken av ernærings- og helsepåstander om næringsmidler som skal leveres som dette til forbrukeren.
This Regulation should apply to all nutrition and health claims made in commercial communications, including inter alia generic advertising of food and promotional campaigns, such as those supported in whole or in part by public authorities.
Denne forordning bør få anvendelse på alle ernærings- og helsepåstander i kommersiell kommunikasjon, herunder blant annet kollektive reklamekampanjer for næringsmidler og salgsfremmende kampanjer, for eksempel kampanjer som helt eller delvis støttes av offentlige myndigheter.
It should not apply to claims which are made in non-commercial communications, such as dietary guidelines or advice issued by public health authorities and bodies, or non-commercial communications and information in the press and in scientific publications.
Den bør ikke få anvendelse på påstander som framsettes i ikke-kommersiell kommunikasjon, som veiledning eller råd om kosthold fra offentlige helsemyndigheter og -organer, eller ikke-kommersiell kommunikasjon og informasjon i pressen og i vitenskapelige publikasjoner.
This Regulation should also apply to trade marks and other brand names which may be construed as nutrition or health claims.
Denne forordning bør også få anvendelse på varemerker og andre handelsbetegnelser som kan fortolkes som ernærings- eller helsepåstander.
Generic descriptors (denominations) which have traditionally been used to indicate a particularity of a class of foods or beverages which could imply an effect on human health, such as ‘digestive’ or ‘cough drops’, should be exempted from the application of this Regulation.
Generiske beskrivelser (betegnelser) som tradisjonelt er brukt til å angi en egenskap ved en gruppe næringsmidler eller drikker, og som antyder en virkning for menneskers helse, som «digestiv» eller «hostepastiller», bør unntas fra denne forordnings virkeområde.
Non-beneficial nutrition claims are not covered by the scope of this Regulation; Member States intending to introduce national schemes relating to non-beneficial nutrition claims should notify such schemes to the Commission and to other Member States in accordance with Directive 98/34/EC of the European Parliament and of the Council of 22 June 1998 laying down a procedure for the provision of information in the field of technical standards and regulations and of rules on Information Society services().
Ugunstige ernæringspåstander omfattes ikke av denne forordning, og medlemsstater som har til hensikt å innføre nasjonale ordninger for ugunstige ernæringspåstander, bør underrette Kommisjonen og øvrige medlemsstater om slike ordninger i samsvar med europaparlaments- og rådsdirektiv 98/34/EF av 22. juni 1998 om en informasjonsprosedyre for standarder og tekniske forskrifter samt regler for informasjonssamfunnstjenester().
At international level the Codex Alimentarius has adopted General Guidelines on Claims in 1991 and Guidelines for the Use of Nutrition Claims in 1997. An amendment to the latter has been adopted by the Codex Alimentarius Commission in 2004. That amendment concerns the inclusion of health claims in the 1997 Guidelines.
På internasjonalt plan vedtok Codex Alimentarius i 1991 overordnede retningslinjer for påstander og i 1997 retningslinjer for bruken av ernæringspåstander. En endring av sistnevnte ble vedtatt av Codex Alimentarius-kommisjonen i 2004. Denne endringen går ut på at retningslinjene fra 1997 også skal omfatte helsepåstander.
Due consideration is given to the definitions and conditions set in the Codex Guidelines.
Det skal tas behørig hensyn til definisjonene og vilkårene i retningslinjene fra Codex Alimentarius.
The possibility of using the claim ‘low fat’ for spreadable fats provided for in Council Regulation (EC) No 2991/94 of 5 December 1994 laying down standards for spreadable fats() should be adapted to the provisions of this Regulation as soon as possible.
Muligheten for å benytte påstanden «lavt fettinnhold» om smørbart fett i henhold til rådsforordning (EF) nr. 2991/94 av 5. desember 1994 om fastsettelse av standarder for smørbart fett() bør snarest mulig tilpasses bestemmelsene i denne forordning.
In the meantime, Regulation (EC) No 2991/94 applies for the products it covers.
I mellomtiden får forordning (EF) nr. 2991/94 anvendelse på de produktene den omfatter.
There is a wide range of nutrients and other substances including, but not limited to, vitamins, minerals including trace elements, amino-acids, essential fatty acids, fibre, various plants and herbal extracts with a nutritional or physiological effect that might be present in a food and be the subject of a claim.
Det finnes en lang rekke næringsstoffer og andre stoffer, herunder, men ikke begrenset til, vitaminer, mineraler (herunder sporstoffer), aminosyrer, essensielle fettsyrer, kostfiber samt ulike planter og urteekstrakter med en ernæringsmessig eller fysiologisk effekt som kan forekomme i et næringsmiddel og gjøres til gjenstand for en påstand.
Therefore, general principles applicable to all claims made on foods should be established in order to ensure a high level of consumer protection, give the consumer the necessary information to make choices in full knowledge of the facts, as well as creating equal conditions of competition for the food industry.
Det bør derfor fastsettes allmenne prinsipper som skal gjelde for alle påstander om næringsmidler, med henblikk på å sikre et høyt nivå for forbrukervern, gi forbrukerne de nødvendige opplysningene for at de skal kunne foreta et valg med fullt kjennskap til produktet, samt skape like konkurransevilkår for næringsmiddelindustrien.
Foods promoted with claims may be perceived by consumers as having a nutritional, physiological or other health advantage over similar or other products to which such nutrients and other substances are not added.
Forbrukerne kan tro at næringsmidler som markedsføres med påstander, har ernæringsmessige, fysiologiske eller andre helsemessige fordeler sammenlignet med lignende produkter eller andre produkter som ikke er tilsatt slike næringsstoffer og andre stoffer.