natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The extended accounts can also reclassify the final expenditure on regrettable necessities (e.g. defence) as intermediate consumption, i.e. as not contributing to welfare.
I de utvidede regnskapene kan også beklagelige, nødvendige utgifter (for eksempel forsvar) omklassifiseres fra konsum til produktinnsats, altså at de ikke bidrar til velferd.
expenditures on weapon systems that meet the general definition of assets have been classified as fixed capital formation, rather than intermediate expenditure;
utgifter til våpensystemer som faller inn under den allmenne definisjonen av eiendeler, er blitt klassifisert som investering i fast realkapital, og ikke som produktinnsats,
the expenditure approach, as the total of all final expenditures made in either consuming the final output of the economy, or in adding to wealth, plus exports less imports of goods and services;
beregning fra utgiftssiden, dvs. summen av alle utgifter til konsum av sluttprodukter i økonomien eller til økning av nasjonalformuen, pluss eksport minus eksport av varer og tjenester,
the income approach, as the total of all incomes earned in the process of producing goods and services plus taxes on production and imports less subsidies.
beregning fra inntektssiden, dvs. summen av alle inntekter opptjent ved produksjon av varer og tjenester, pluss skatter på produksjon og import minus subsidier.
Total incomes earned can be broken down by type of income — compensation of employment, and operating surplus.
Samlet opptjent inntekt kan deles inn etter type inntekt – lønnsinntekt og driftsoverskudd.
Regional accounts are, therefore, an important complement to national accounts.
Regionalregnskapene er derfor et viktig supplement til nasjonalregnskapene.
the contribution of regions to national aggregates;
regionenes bidrag til nasjonale aggregater,
the specialisation of each region;
den enkelte regions spesialisering,
the role of the various regions for each industry.
de ulike regionenes betydning for hver enkelt næring.
Regional household income accounts show primary and disposable household income by region, as well as the sources and distribution of income amongst regions.
Regionale kontoer over husholdningenes inntekter viser primærinntekt og disponibel inntekt i husholdningene etter region samt kildene til og fordelingen av inntekt mellom regionene.
In several Member States, regions at various levels have a substantial autonomy of decision-making.
I flere medlemsstater har regioner på ulike nivåer en betydelig grad av beslutningsmyndighet.
Regional accounts corresponding to such regions are, therefore, important for national and regional policy.
Regionalregnskaper for slike regioner er derfor viktige for nasjonal og regional politikk.
Regional accounts also serve important specific administrative purposes, e.g.:
Regionalregnskapene tjener også viktige særskilte administrative formål, for eksempel:
to allocate funds as part of European cohesion policy.
fordeling av midler som et ledd i EUs utjevningspolitikk.
Regional accounts can be used flexibly at various levels of aggregation.
Regionalregnskapene kan brukes fleksibelt på forskjellige aggregeringsnivåer.
This does not only correspond to geographic regions.
Dette tilsvarer ikke bare geografiske regioner.
Geographic regions can also be grouped by economic structure, location and economic relationships with other (neighbouring) regions.
Geografiske regioner kan også grupperes etter økonomisk struktur, beliggenhet og økonomiske forhold til andre (tilliggende) regioner.
This is in particular useful for analysing national and European economic structures and development.
Dette er særlig nyttig ved analyse av nasjonale og felleseuropeiske økonomiske strukturer og utvikling.
This implies that some differences between regions are not necessarily reflected in regional accounts.
Dette innebærer at enkelte forskjeller regionene imellom ikke nødvendigvis gjenspeiles i regionalregnskapene.
A regional economy of a country is part of the total economy of that country.
En regional økonomi i en stat er del av totaløkonomien i staten.
The total economy is defined in terms of institutional units and sectors.
Totaløkonomien defineres ut fra institusjonelle enheter og sektorer.
It consists of all the institutional units which have a centre of predominant economic interest in the economic territory of a country (see paragraph 2.04).
Den består av alle institusjonelle enheter som har sitt økonomiske interessesenter på en stats økonomiske territorium (se nr. 2.04).
The economic territory does not coincide exactly with the geographic territory (see paragraph 2.05).
En stats økonomiske territorium sammenfaller ikke nøyaktig med dens geografiske territorium (se nr. 2.05).
The economic territory of a country is divided into regional territories and the extra-regio territory.
En stats økonomiske territorium er inndelt i regionale territorier og et ekstraregionalt territorium.
The regional territory consists of that part of the economic territory of a country that is directly assigned to a region, including any free zones, bonded warehouses and factories.
Et regionalt territorium omfatter den delen av en stats økonomiske territorium som kan knyttes direkte til en region, herunder tollfrie soner, tollagre og fabrikker.
The extra-regio territory is made up of parts of the economic territory of a country which cannot be assigned to a single region.
Det ekstraregionale territoriet består av de deler av en stats økonomiske territorium som ikke kan knyttes direkte til en enkelt region.
It consists of:
Det består av:
the national air-space, territorial waters and the continental shelf lying in international waters over which the country enjoys exclusive rights;
det nasjonale luftrom, sjøterritorium og den del av kontinentalsokkelen som ligger i internasjonalt farvann, der den berørte stat har enerett,
UNITS AND REGIONAL ACCOUNTS
ENHETER OG REGIONALREGNSKAPER
For national purposes, regional accounts may also be compiled at a more detailed regional level.
For nasjonale formål kan det også utarbeides regionalregnskaper på et mer detaljert regionalt nivå.
Two types of units are distinguished for the national economy.
Det skilles mellom to typer enheter i den nasjonale økonomien.
Second, records for the local kind of activity unit (local KAU) show flows occurring in the process of production and in the use of goods and services.
For det andre den lokale bransjeenheten som brukes til å analysere strømmer som forekommer i produksjonsprosessen og i anvendelsen av varer og tjenester.
Institutional units
Institusjonelle enheter
For regional accounts, depending on the regional level, two types of institutional units can be distinguished:
I regionalregnskapene kan det skilles mellom to typer institusjonelle enheter, avhengig av regionalt nivå:
Uniregional units, where the centre of predominant economic interest is in one region.
Enkeltregionenheter der enhetens økonomiske interessesenter befinner seg i én region.
Multiregional units, where the centre of predominant economic interest is in more than one region.
Flerregionenheter der enhetens økonomiske interessesenter er fordelt på flere regioner.
Corporations and NPISHs are examples of units which span regions.
Eksempler er selskaper og ideelle organisasjoner.
Other examples are institutional units whose activities span the whole country, such as central government and a small number of corporations exercising monopolies or near-monopolies.
Andre eksempler er institusjonelle enheter med landsdekkende virksomhet, for eksempel statsforvaltningen og noen få selskaper som vanligvis er i en monopolstilling eller en monopollignende stilling.
For households, the centre of predominant economic interest lies in the region where they are resident, not the region where they work.
For husholdninger ligger det økonomiske interessesentrum i den region der de bor, og ikke den regionen der de arbeider.
Other uniregional units have their centre of predominant economic interest in the region where they are located.
Andre enkeltregionenheter har sitt økonomiske interessesentrum i den region de befinner seg i.
Local kind-of-activity units and regional production activities by industry
Lokale bransjeenheter og regional produksjonsvirksomhet etter næring
Where enterprises are partitioned by location, the partitioned parts are called local units.
Dersom et foretak deles opp etter beliggenhet, kalles de enkelte delene lokale enheter.
Institutional units can be classified on the basis of economic activities to describe the economy’s production activities by industry.
For å beskrive økonomiens produksjonsvirksomhet etter næring, kan institusjonelle enheter grupperes på grunnlag av økonomisk virksomhet.
It also results in some industries having the principal product of the industry as a small proportion of total output.
Det fører også til at hovedproduktet i enkelte næringer framstår som en liten del av den samlede produksjonen.
These are called kind-of-activity units.
som kalles bransjeenheter.
The local kind-of-activity unit (local KAU) is the part of a kind-of -activity unit (KAU) which corresponds to a local unit.
En lokal bransjeenhet er den delen av en bransjeenhet som tilsvarer en lokal enhet.
When a KAU is engaged in production activities in several regions, the information on the KAU is split in order to obtain regional accounts.
Når en bransjeenhet driver produksjonsvirksomhet i flere regioner, deles opplysningene om bransjeenheten opp for å utarbeide regionalregnskaper.
An industry for a region consists of a group of local KAUs engaged in the same, or similar, kind-of-activity.
På regionalt plan består en næring av lokale bransjeenheter som driver samme eller liknende virksomhet.
When defining a local KAU there are three distinct cases.
Ved definisjon av en lokal bransjeenhet skilles det mellom tre tilfeller:
However, there are exceptions to this rule, examples being windmills, the extraction of oil and gas, internet hubs and fully automatic petrol stations.
Det finnes imidlertid unntak fra denne regelen, for eksempel for vindmøller, utvinning av olje eller gass, internettknutepunkter og helautomatiserte bensinstasjoner.
Such production activities may be located in one region and fully managed in a different region.
Slik produksjonsvirksomhet kan være lokalisert i én region og styrt fra en annen.
The output of such activities is not recorded in the region where they are managed, as production takes place in the other region.
Produksjonen fra slik virksomhet registreres ikke i den region virksomheten styres fra, ettersom produksjonen finner sted i en annen region.
For example, major construction projects undertaken by contractors from other regions are registered as a separate local KAU.
Eksempelvis skal store bygge- og anleggsprosjekter som utføres av entreprenører fra andre regioner, registreres som en egen lokal bransjeenhet.
Examples of major construction projects are building bridges, dams and power stations, that take a year or more to complete and are managed through a local site office.
Eksempler på store bygge- og anleggsprosjekter er bygging av broer, demninger og kraftstasjoner som tar mer enn et år å fullføre og som ledes fra et lokalt kontor på stedet.
For construction projects of less than a year, the residence of the parent construction company is used to allocate the production by region.
For bygge- og anleggsprosjekter av mindre enn et års varighet allokeres produksjonen til den region der entreprenørens morselskap er hjemmehørende.
METHODS OF REGIONALISATION
METODER FOR REGIONAL OPPDELING
In general, regional accounts are compiled by using the following:
Generelt kan den regionale oppdelingen gjennomføres ved hjelp av
bottom-up methods;
bottom-up-metoden,
top-down methods; or
top-down-metoden, eller
a mixture of bottom-up and top-down methods.
en blanding av disse.
A pseudo-bottom-up approach is acceptable when data for local KAUs is not available.
Dersom det ikke foreligger opplysninger om lokale bransjeenheter, kan en fiktiv bottom-up-metode benyttes.
Data for local KAUs can be estimated from enterprise, KAU or local unit data using distribution models.
Opplysninger om lokale bransjeenheter kan estimeres ved bruk av fordelingsmodeller på grunnlag av opplysninger om foretak, bransjeenhet eller lokal enhet.
The estimates are aggregated to obtain regional totals as in the bottom-up approach.
Estimatene aggregeres for å oppnå regionale totaltall på samme måte som ved bruk av  bottom-up-metoden.
In the second stage of the compilation process, bottom-up estimates are reconciled with the totals from the national accounts.
I annet trinn av utarbeidelsen avstemmes bottom-up-estimatene med totaltallene fra nasjonalregnskapet.
Bottom-up methods are rarely encountered in their pure form.
Bottom-up-metoder benyttes sjelden i rendyrket form, og
Mixed methods are also acceptable.
blandede metoder kan også godtas.
For estimates at a more detailed regional level, a top-down method is then applied.
For å utarbeide estimater på et mer detaljert regionalt plan, benyttes deretter en top-down-metode.
Direct measures of regional values are preferred to indirect measures.
Direkte måling av regionale verdier foretrekkes framfor indirekte måling.
If complete and reliable micro-data is available at the level of local KAUs, regional values that correspond in concept with the national values are estimated by the bottom-up method.
Dersom fullstendige og pålitelige mikrodata for lokale bransjeenheter er tilgjengelig, benyttes bottom-up-metoden til å estimere regionale verdier som begrepsmessig tilsvarer nasjonale verdier.
To obtain consistency with the national accounts totals, those regional accounts estimates are then made consistent with national accounts aggregates.
For å oppnå samsvar med totaltallene fra nasjonalregnskapet blir deretter estimatene fra regionalregnskapet avstemt med aggregater fra nasjonalregnskapet.
The national figure is distributed using an indicator that is distributed across regions in the same way as the variable to be estimated.
Den nasjonale verdien fordeles ved bruk av en indikator som fordeles på regionene på samme måte som den variabel som skal estimeres.
The notion of a resident unit by region is needed in order to achieve regional coverage of the indicator used to produce the regional allocation of the variable required.
Begrepet hjemmehørende enhet etter region er nødvendig for å oppnå regional dekning av den indikator som benyttes for å utarbeide den regionale fordelingen av den aktuelle variabelen.
For example, regional estimates of a variable or an aggregate of variables may only be possible with the help of the bottom-up method at macro-regional level.
For eksempel kan regionale estimater av en variabel eller et aggregat av variabler bare oppnås ved at bottom-up-metoden benyttes på makroregionalt plan.
Compiling at a detailed breakdown level of industry improves top-down calculations.
Slike top-down-beregninger blir bedre jo mer detaljert næringene deles opp.
AGGREGATES FOR PRODUCTION ACTIVITIES
AGGREGATER FOR PRODUKSJONSVIRKSOMHET
Gross value added and gross domestic product by region
Bruttoprodukt og bruttonasjonalprodukt etter region
Three approaches can be used for estimating regional gross domestic product: the production, income and expenditure approaches.
Tre metoder kan brukes for å beregne bruttonasjonalprodukt per region: produksjonsmetoden, inntektsmetoden og utgiftsmetoden.
Information by industry on compensation of employees and employment is often available at regional level.
Opplysninger om lønnskostnader og sysselsetting etter næring er ofte tilgjengelig på regionalt plan.
The income approach for regional gross domestic product overlaps with the production approach.
Inntektsmetoden for fastsettelse av bruttonasjonalprodukt per region overlapper med produksjonsmetoden.
A breakdown by institutional sector and by region is often not available.
I mange tilfeller foreligger det ingen oppdeling etter institusjonell sektor og region.
This is a barrier to using the income approach to the estimation of regional gross domestic product.
Dette er til hinder for å bruke inntektsmetoden til beregning av bruttonasjonalprodukt per region.
This can then be an indicator for allocation of gross value added by region.
Disse opplysningene kan deretter brukes som indikator ved fordeling av bruttoprodukt på regionene.
For measuring regional gross domestic product, the expenditure approach is not used due to lack of information.
Utgiftsmetoden benyttes ikke ved måling av bruttonasjonalprodukt per region på grunn av mangel på opplysninger.
The allocation of FISIM to user industries
Fordeling av FISIM på brukernæring
Financial intermediation services indirectly measured (FISIM) are treated in regional accounts in the same way as in national accounts.
Finansformidlingstjenester indirekte målt (FISIM) behandles i regionalregnskapet på samme måte som i nasjonalregnskapet.
Where this is the case, the allocation of FISIM to user industry is made with a second-best method: regional gross output or gross value added by industry are used as distribution indicators.
I slike tilfeller foretas fordelingen av FISIM på brukernæring ved bruk av nest beste metode, dvs. at regional bruttoproduksjon eller bruttoprodukt etter næring benyttes som fordelingsindikatorer.
Information on gross operating surplus of market producers can be derived from the business accounts of enterprises.
Opplysninger om markedsprodusentenes brutto driftsresultat kan utledes fra foretakenes regnskaper.
For producers, compensation of employees is allocated to the local KAUs where the people are employed.
For produsenter fordeles lønnskostnader på de lokale bransjeenheter der arbeidstakerne er ansatt.
Transition from regional GVA to regional GDP
Overgang fra regionalt bruttoprodukt til regionalt bruttonasjonalprodukt
Per inhabitant figures can be calculated for the GDP of all regions.
Tall per innbygger kan beregnes for bruttonasjonalprodukt for alle regioner.
These figures are not calculated for extra-regio measures.
Disse størrelsene beregnes ikke for ekstraregionale måltall.
Regional gross domestic product per inhabitant can be significantly influenced by commuter flows between regions.
Regionalt bruttonasjonalprodukt per innbygger kan i stor grad påvirkes av pendlingen mellom regionene.
Net commuter inflows into regions increase production beyond that possible by the resident active population.
Nettoinnpendling til en region øker produksjonen ut over det den bofaste yrkesaktive befolkningen vil kunne produsere.
GDP per inhabitant appears relatively high in regions with net commuter inflows and relatively low in regions with net commuter outflows.
Bruttonasjonalproduktet per innbygger framstår som relativt høyt i regioner med nettoinnpendling og relativt lav i regioner med nettoutpendling.
Volume growth rates of regional GVA
Volumvekstrater i regionalt bruttoprodukt
In measuring price and volume changes, the principles applied for the national economy shall apply also to regions.
Ved måling av endringer i pris og volum skal de prinsipper som gjelder for nasjonaløkonomien også få anvendelse på regioner.
However, there are problems with regional data which make applying these principles to regions difficult.
Det hefter imidlertid problemer ved regionale opplysninger som gjør det vanskelig å anvende disse prinsippene på regioner.
Examples of the difficulties are the following:
Dette gjelder blant annet:
information on regional price changes is often not available;
i mange tilfeller foreligger det ikke opplysninger om regionale prisendringer,
in the absence of regional supply and use tables, price and volume changes cannot be measured and assessed in such a framework.
i mangel på regionale tilgangs- og anvendelsestabeller kan pris- og volumendringer ikke måles og vurderes innenfor slike rammer.
A commonly used approach is therefore to deflate regional value added by industry on the basis of national price changes by industry.
En mye brukt metode er derfor å deflatere regionalt bruttoprodukt etter næring på grunnlag av nasjonale prisendringer etter næring.
This is carried out at the most detailed level at which gross value added at current prices is available.
Dette gjøres på det mest detaljerte nivået som bruttoprodukt etter næring til løpende priser er tilgjengelig for.
Differences between national and regional price changes due to differences in economic structure by industry are taken into account.
Det tas hensyn til forskjeller mellom nasjonale og regionale prisendringer som skyldes forskjeller i økonomisk struktur etter næring.
However, this solution is still vulnerable to major differences between national and regional price changes.
Denne løsningen er likevel sårbar for forskjeller mellom nasjonale og regionale prisendringer.
differences in cost structure and composition of outputs within one industry between producers in different regions.
forskjeller i kostnadsstrukturen og produksjonssammensetningen innenfor en næring mellom produsenter i ulike regioner.
There can be large variations in price changes amongst regions for a single industry;
Innenfor en og samme næring kan det være store variasjoner i prisendringene regionene imellom,
regional deflators when available and of sufficient quality, using price changes of outputs rather than inputs.
regionale deflatorer når slike er tilgjengelige og er av tilstrekkelig god kvalitet, basert på prisendringer for produksjon snarere enn innsatser.
When regional prices are used (possibly in combination with national deflators by industry), the regional growth rates are calculated to be consistent with national growth rates;
Når regionale priser benyttes (eventuelt i kombinasjon med nasjonale deflatorer etter næring), beregnes de regionale vekstratene slik at de samsvarer med nasjonale vekstrater,
This is in particular appropriate where the price change of intermediate consumption deviates from that of output and where intermediate consumption is substantial.
Dette er særlig hensiktsmessig dersom prisendringen for produktinnsatsen avviker fra prisendringen for produksjonen og dersom produktinnsatsen er stor.
In regional accounts these income measures are limited to households.
I regionalregnskapene anvendes disse inntektsmålene bare for husholdninger.
Regional accounts of households are a regional specification of the corresponding accounts at the national level.
Regionale kontoer for husholdningene er en regional utgave av tilsvarende regnskaper på nasjonalt plan.
secondary distribution of income account.
konto for sekundær inntektsfordeling
Correction for regional flows without any national counterpart
Korreksjon for regionale strømmer uten nasjonalt motstykke
National total
Nasjonal total
Extra-regio
Ekstraregionalt område
B.2/B.3 Net operating surplus/mixed income
B.2/B.3 Netto driftsresultat/blandet inntekt
D.1 Compensation of employees
D.1 Lønnskostnader
D.4 Property income receivable
D.4 Formuesinntekt, mottatt
Minus intraregional property income related to B2/B3
Minus formuesinntekt innen regionen knyttet til B2/B3
D.4 Property income payable
D.4 Formuesinntekt, betalt
B.5 Primary income (balancing item)
B.5 Primær inntekt (saldopost)
Secondary distribution of income account for households
Husholdningenes konto for sekundær inntektsfordeling
B.5 Primary income
B.5 Primære inntekter
D.62 Social benefits other than social benefits in kind
D.62 Stønader utenom sosiale naturalytelser
D.7 Other current transfers receivable
D.7 Andre løpende overføringer, mottatte
D.61 Social contributions
D.61 Trygde- og pensjonspremier
D.7 Other current transfers payable
D.7 Andre løpende overføringer, betalte
B.6 Disposable income (balancing item)
B.6 Disponibel inntekt (saldopost)
Supplementary information
Tilleggsopplysninger
Population (number of inhabitants)
Befolkning (antall innbyggere)
Disposable income per capita
Disponibel inntekt per innbygger
The regional household accounts are based on the households that are resident in a regional territory.
De regionale kontoene for husholdningssektoren er basert på de husholdninger som er hjemmehørende på et regionalt territorium.