natgillin/translations-raw huggingface dataset:
the conditions which are necessary to facilitate transition to another depositary and, in case of such transition the procedure by which the depositary shall send all relevant information to the other depositary.
de vilkår som er nødvendige for å lette overføringen til en annen depotmottaker, og i tilfelle av en slik overføring, den framgangsmåte depotmottakeren skal følge for å sende alle relevante opplysninger til den andre depotmottakeren.
Member States shall require the parties to the agreement referred to either in Articles 23(5) or Article 33(5) of Directive 2009/65/EC to specify that the law of the UCITS’ home Member State applies to that agreement.
Medlemsstatene skal kreve at partene til avtalen nevnt i enten artikkel 23 nr. 5 eller artikkel 33 nr. 5 i direktiv 2009/65/EF, angir at lovgivningen i investeringsforetakets hjemstat får anvendelse på avtalen.
Electronic transmission of information
Elektronisk overføring av opplysninger
In cases where the parties to the agreement referred to in either Article 23(5) or Article 33(5) of Directive 2009/65/EC agree to the use of electronic transmission for part or all of information that flows between them, Member States shall require that such agreement contains provisions ensuring that a record is kept of such information.
I tilfeller der partene til avtalen nevnt i enten artikkel 23 nr. 5 eller artikkel 33 nr. 5 i direktiv 2009/65/EF, blir enige om å anvende elektronisk overføring for noen av eller alle opplysningene som de utveksler, skal medlemsstatene kreve at avtalene omfatter bestemmelser som sikrer at slike opplysninger føres i et register.
Scope of the agreement
Avtalens omfang
Member States may allow that the agreement referred to in either Article 23(5) or Article 33(5) of Directive 2009/65/EC cover more than one UCITS managed by the management company.
Medlemsstatene skal tillate at avtalen nevnt i enten artikkel 23 nr. 5 eller artikkel 33 nr. 5 i direktiv 2009/65/EF, omfatter flere enn ett investeringsforetak som forvaltes av forvaltningsselskapet.
In such case, the agreement shall list the UCITS covered.
I slike tilfeller skal avtalen omfatte en liste over disse investeringsforetakene.
Service level agreement
Tjenestenivåavtale
Member States shall allow parties to the agreement to either include details of means and procedures referred to in Article 30(c) and (d) in the agreement referred to in either Article 23(5) or Article 33(5) of Directive 2009/65/EC or in a separate written agreement.
Medlemsstatene skal tillate at parter til avtalen, i avtalen nevnt i artikkel 23 nr. 5 eller artikkel 33 nr. 5 i direktiv 2009/65/EF eller i en atskilt skriftlig avtale, gir nærmere opplysninger om de midler og framgangsmåter som er nevnt i artikkel 30 bokstav c) og d).
RISK MANAGEMENT
RISIKOHÅNDTERING
Risk management policy and risk measurement
Retningslinjer for risikohåndtering og risikoberegning
Risk management policy
Retningslinjer for risikohåndtering
Member States shall require management companies to establish, implement and maintain an adequate and documented risk management policy which identifies the risks the UCITS they manage are or might be exposed to.
Medlemsstatene skal kreve at forvaltningsselskaper innfører, gjennomfører og opprettholder egnede og dokumenterte retningslinjer for risikohåndtering som identifiserer de risikoer som de forvaltede investeringsforetakene er eller kan bli utsatt for.
The risk management policy shall comprise such procedures as are necessary to enable the management company to assess for each UCITS it manages the exposure of that UCITS to market, liquidity and counterparty risks, and the exposure of the UCITS to all other risks, including operational risks, which may be material for each UCITS it manages.
Retningslinjene for risikohåndtering skal omfatte de framgangsmåter som er nødvendige for å gjøre det mulig for forvaltningsselskapet for hvert forvaltet investeringsforetak å vurdere eksponeringen for markeds
Member States shall require management companies to address at least the following elements in the risk management policy:
Medlemsstatene skal kreve at forvaltningsselskaper i retningslinjene for risikohåndtering gir opplysninger om minst følgende:
the techniques, tools and arrangements that enable them to comply with the obligations set out in Articles 40 and 41;
de teknikker, verktøyer og ordninger som gjør det mulig for dem å oppfylle kravene i artikkel 40 og 41,
the allocation of responsibilities within the management company pertaining to risk management.
ansvarsfordelingen i forvaltningsselskapet med hensyn til risikohåndtering.
Member States shall require management companies to ensure that the risk management policy referred to in paragraph 1 states the terms, contents and frequency of reporting of the risk management function referred to in Article 12 to the board of directors and to senior management and, where appropriate, to the supervisory function.
Medlemsstatene skal kreve at forvaltningsselskaper sikrer at retningslinjene for risikohåndtering nevnt i nr. 1 angir vilkårene for, innholdet i og hyppigheten av rapportene som risikohåndteringsfunksjonen nevnt i artikkel 12 skal framlegge for styret og den øverste ledelsen samt, dersom det er relevant, tilsynsfunksjonen.
For the purposes of paragraphs 1 and 2, Member States shall ensure that management companies take into account the nature, scale and complexity of their business and of the UCITS they manage.
Ved anvendelse av nr. 1 og 2 skal medlemsstatene sikre at forvaltningsselskaper tar hensyn til arten av, størrelsen på og kompleksiteten til selskapets virksomhet og de forvaltede investeringsforetakenes virksomhet.
Assessment, monitoring and review of risk management policy
Vurdering av, tilsyn med og gjennomgåelse av retningslinjene for risikohåndtering
Member States shall require management companies to assess, monitor and periodically review:
Medlemsstatene skal kreve at forvaltningsselskaper vurderer, fører tilsyn med og regelmessig kontrollerer
the adequacy and effectiveness of the risk management policy and of the arrangements, processes and techniques referred to in Articles 40 and 41;
om retningslinjene for risikohåndtering og de ordninger, prosesser og metoder som er nevnt i artikkel 40 og 41, er egnede og effektive,
the level of compliance by the management company with the risk management policy and with arrangements, processes and techniques referred to in Articles 40 and 41;
i hvilken utstrekning forvaltningsselskapet opptrer i samsvar med retningslinjene for risikoforvaltning og de ordninger, prosesser og metoder som er nevnt i artikkel 40 og 41,
the adequacy and effectiveness of measures taken to address any deficiencies in the performance of the risk management process.
om de tiltak som er truffet for å rette opp eventuelle mangler i gjennomføringen av risikohåndteringsprosessen, er egnede og effektive.
Member States shall require management companies to notify to competent authorities of their home Member State any material changes to the risk management process.
Medlemsstatene skal kreve at forvaltningsselskaper underretter vedkommende myndigheter i hjemstaten om eventuelle vesentlige endringer av risikohåndteringsprosessen.
Members States shall ensure that requirements laid down in paragraph 1 are subject to review by the competent authorities of the management company’s home Member State on an on-going basis and accordingly when granting authorisation.
Medlemsstatene skal sikre at kravene i nr. 1 gjennomgås av vedkommende myndigheter i forvaltningsselskapets hjemstat løpende samt når det gis tillatelse.
Risk management processes, Counterparty risk exposure and issuer concentration
Risikohåndteringsprosesser, eksponering for motpartsrisiko og utstederkonsentrasjon
Measurement and management of risk
Risikoberegning og risikohåndtering
Member States shall require management companies to adopt adequate and effective arrangements, processes and techniques in order to:
Medlemsstatene skal kreve at forvaltningsselskaper innfører egnede og effektive ordninger, prosesser og metoder for
measure and manage at any time the risks which the UCITS they manage are or might be exposed to;
til enhver tid å beregne og håndtere de risikoer som de forvaltede investeringsforetakene er eller kan bli utsatt for,
ensure compliance with limits concerning global exposure and counterparty risk, in accordance with Articles 41 and 43.
å sikre at grensene for samlet eksponering og motpartsrisiko overholdes, i samsvar med artikkel 41 og 43.
Those arrangements, processes and techniques shall be proportionate to the nature, scale and complexity of the business of the management companies and of the UCITS they manage and be consistent with the UCITS risk profile.
Ordningene, prosessene og teknikkene skal stå i forhold til arten og omfanget av og kompleksiteten til virksomheten som utøves av forvaltningsselskapet og de forvaltede investeringsforetakene, og være i samsvar med investeringsforetakets risikoprofil.
For the purposes of paragraph 1, Member States shall require management companies to take the following actions for each UCITS they manage:
Ved anvendelse av nr. 1 skal medlemsstatene kreve at forvaltningsselskaper treffer følgende tiltak for hvert investeringsforetak de forvalter:
put in place such risk measurement arrangements, processes and techniques as are necessary to ensure that the risks of taken positions and their contribution to the overall risk profile are accurately measured on the basis of sound and reliable data and that the risk measurement arrangements, processes and techniques are adequately documented;
innfører de ordninger, prosesser og metoder for risikoforvaltning som er nødvendige for å sikre at risikoen knyttet til ervervede posisjoner og deres bidrag til den samlede risikoprofilen, beregnes nøyaktig på grunnlag av forsvarlige og pålitelige opplysninger, og at ordningene, prosessene og metodene for risikohåndtering blir tilstrekkelig dokumentert,
conduct, where appropriate, periodic back-tests in order to review the validity of risk measurement arrangements which include model-based forecasts and estimates;
dersom det er relevant, foretar regelmessige etterkontroller for å vurdere gyldigheten av ordningene for risikoberegning, som omfatter modellbaserte prognoser og estimater,
conduct, where appropriate, periodic stress tests and scenario analyses to address risks arising from potential changes in market conditions that might adversely impact the UCITS;
dersom det er relevant, foretar regelmessige stresstester og scenarioanalyser for å håndtere risikoer som skyldes mulige endringer i markedsvilkårene som vil kunne skade investeringsforetaket,
establish, implement and maintain a documented system of internal limits concerning the measures used to manage and control the relevant risks for each UCITS taking into account all risks which may be material to the UCITS as referred to in Article 38 and ensuring consistency with the UCITS risk-profile;
innfører, gjennomfører og opprettholder et dokumentert system med interne grenser i forbindelse med tiltakene som treffes for å håndtere og kontrollere de relevante risikoer for hvert investeringsforetak, idet det tas hensyn til alle risikoer som kan være av avgjørende betydning for investeringsforetaket i henhold til artikkel 38, og idet det sikres at de er forenlige med investeringsforetakets risikoprofil,
ensure that the current level of risk complies with the risk limit system as set out in point (d) for each UCITS
sikrer at det nåværende risikonivået for hvert investeringsforetak er i samsvar med risikogrensesystemet omhandlet i bokstav d)
establish, implement and maintain adequate procedures that, in the event of actual or anticipated breaches to the risk limit system of the UCITS, result in timely remedial actions in the best interests of unit-holders.
innfører, gjennomfører og opprettholder egnede framgangsmåter som i tilfelle av faktiske eller forventede overskridelser av investeringsforetakenes risikogrenser, fører til rettidige tiltak som ivaretar andelseiernes interesse.
Member States shall ensure that management companies employ an appropriate liquidity risk management process in order to ensure that each UCITS they manage is able to comply at any time with Article 84(1) of Directive 2009/65/EC.
Medlemsstatene skal sikre at forvaltningsselskapene anvender en egnet prosess for likviditetsrisikohåndtering for å sikre at hvert investeringsforetak de forvalter, til enhver tid er i samsvar med artikkel 84 nr. 1 i direktiv 2009/65/EF.
Where appropriate, management companies shall conduct stress tests which enable assessment of the liquidity risk of the UCITS under exceptional circumstances.
Dersom det er relevant, skal forvaltningsselskaper foreta stresstester som gjør det mulig å vurdere investeringsforetakets likviditetsrisiko under særskilte omstendigheter.
Member States shall require management companies to ensure that for each UCITS they manage the liquidity profile of the investments of the UCITS is appropriate to the redemption policy laid down in the fund rules or the instruments of incorporation or the prospectus.
Medlemsstatene skal kreve at forvaltningsselskaper sikrer at likviditetsprofilen for hvert forvaltet investeringsforetaks investeringer er forenlig med den innløsningspolitikken som er fastsatt i fondsreglene, stiftelsesdokumentet eller prospektet.
Calculation of global exposure
Beregning av samlet eksponering
Member States shall require management companies to calculate the global exposure of a managed UCITS as referred to in Article 51(3) of Directive 2009/65/EC as either of the following:
Medlemsstatene skal kreve at forvaltningsselskaper skal beregne et forvaltet investeringsforetaks samlede eksponering i henhold til artikkel 51 nr. 3 i direktiv 2009/65/EF på en av følgende måter:
the incremental exposure and leverage generated by the managed UCITS through the use of financial derivative instruments including embedded derivatives pursuant to the fourth subparagraph of Article 51(3) of Directive 2009/65/EC, which may not exceed the total of the UCITS net asset value;
den økte eksponeringen og gjeldsgraden som det forvaltede investeringsforetaket frambringer gjennom bruk av finansielle derivater, herunder innebygde derivater i henhold til artikkel 51 nr. 3 fjerde ledd i direktiv 2009/65/EF, som ikke kan overskride samlet nettoverdi av investeringsforetakets eiendeler,
the market risk of the UCITS portfolio.
markedsrisikoen for investeringsforetakets portefølje.
Member States shall require management companies to calculate the UCITS global exposure on at least a daily basis.
Medlemsstatene skal kreve at forvaltningsselskaper skal beregne investeringsforetakets samlede eksponering én gang om dagen.
Member States may allow management companies to calculate global exposure by using the commitment approach, the value at risk approach or other advanced risk measurement methodologies as may be appropriate.
Medlemsstatene kan tillate at forvaltningsselskaper beregner samlet eksponering ved å anvende forpliktelsesmetoden, «value at risk»-metoden eller andre avanserte metoder for risikoberegning dersom det er hensiktsmessig.
For the purposes of this provision, ‘value at risk’ shall mean a measure of the maximum expected loss at a given confidence level over a specific time period.
Ved anvendelse av denne bestemmelse menes med «value at risk» et mål for det høyeste forventede tap ved et gitt konfidensnivå i løpet av et gitt tidsrom.
Member States shall require management companies to ensure that the method selected to measure global exposure is appropriate, taking into account the investment strategy pursued by the UCITS and the types and complexities of the financial derivative instruments used, and the proportion of the UCITS portfolio which comprises financial derivative instruments.
Medlemsstatene skal kreve at forvaltningsselskaper sikrer at metodene som velges for å beregne samlet eksponering, er egnede med hensyn til foretakets investeringsstrategi og den type finansderivater som anvendes, og deres kompleksitet, samt hvor stor del av investeringsforetakets portefølje som omfatter finansderivater.
Where a UCITS in accordance with Article 51(2) of Directive 2009/65/EC employs techniques and instruments including repurchase agreements or securities lending transactions in order to generate additional leverage or exposure to market risk, Member States shall require management companies to take these transactions into consideration when calculating global exposure.
Når et investeringsforetak i samsvar med artikkel 51 nr. 2 i direktiv 2009/65/EF anvender metoder og instrumenter, herunder gjenkjøpsavtaler eller utlånstransaksjoner i verdipapirer for å frambringe ytterligere gjeldsgrad eller eksponering for markedsrisiko, skal medlemsstatene ta hensyn til disse transaksjonene ved beregning av samlet eksponering.
Commitment approach
Forpliktelsesmetoden
Where the commitment approach is used for the calculation of global exposure, Member States shall require management companies to apply this approach to all financial derivative instrument positions including embedded derivatives as referred to in the fourth subparagraph of Article 51(3) of Directive 2009/65/EC, whether used as part of the UCITS general investment policy, for purposes of risk reduction or for the purposes of efficient portfolio management as referred to in Article 51(2) of that Directive.
Når forpliktelsesmetoden anvendes for å beregne samlet eksponering, skal medlemsstatene kreve at forvaltningsselskaper anvender denne metoden på alle finansderivatposisjoner, herunder innebygde derivater i henhold til artikkel 51 nr. 3 fjerde ledd i direktiv 2009/65/EF, uansett om metoden anvendes som ledd i investeringsforetakets allmenne investeringspolitikk, for å redusere risikoen eller for å oppnå en effektiv porteføljeforvaltning i henhold til artikkel 51 nr. 2 i nevnte direktiv.
Where the commitment approach is used for the calculation of global exposure, Member States shall require management companies to convert each financial derivative instrument position into the market value of an equivalent position in the underlying asset of that derivative (standard commitment approach).
Når forpliktelsesmetoden anvendes for å beregne samlet eksponering, skal medlemsstatene kreve at forvaltningsselskaper konverterer posisjonen for hvert finansderivat til markedsverdien av tilsvarende posisjon i den underliggende eiendelen for derivatet (vanlig forpliktelsesmetode).
Member States may allow management companies to apply other calculation methods which are equivalent to the standard commitment approach.
Medlemsstatene kan tillate at forvaltningsselskaper anvender andre beregningsmetoder som tilsvarer den vanlige forpliktelsesmetoden.
Member States may allow a management company to take account of netting and hedging arrangements when calculating global exposure, where these arrangements do not disregard obvious and material risks and result in a clear reduction in risk exposure.
Medlemsstatene kan tillate at et forvaltningsselskap tar hensyn til avregnings
Where the use of financial derivative instruments does not generate incremental exposure for the UCITS, the underlying exposure need not be included in the commitment calculation.
Når anvendelsen av finansderivater ikke øker investeringsforetakets eksponering, er det ikke nødvendig å ta den underliggende eksponeringen med i forpliktelsesberegningen.
Where the commitment approach is used, temporary borrowing arrangements entered into on behalf of the UCITS in accordance with Article 83 of Directive 2009/65/EC need not be included in the global exposure calculation.
Når forpliktelsesmetoden anvendes, er det ikke nødvendig å ta midlertidige innlånsavtaler som er inngått på investeringsforetakets vegne i samsvar med artikkel 83 i direktiv 2009/65/EF, med i beregningen av samlet eksponering.
Counterparty risk and issuer concentration
Motpartsrisiko og utstederkonsentrasjon
Member States shall require management companies to ensure that counterparty risk arising from an over-the-counter (OTC) financial derivative instrument is subject to the limits set out in Article 52 of Directive 2009/65/EC.
Medlemsstatene skal kreve at forvaltningsselskaper sikrer at motpartsrisiko som følger av et ikke-børsomsatt derivat (OTC-derivat), omfattes av grensene fastsatt i artikkel 52 i direktiv 2009/65/EF.
When calculating the UCITS exposure to a counterparty in accordance with the limits as referred to in Article 52(1) of Directive 2009/65/EC, management companies shall use the positive mark-to-market value of the OTC derivative contract with that counterparty.
Når investeringsforetakets eksponering for en motpart beregnes i samsvar med grensene i artikkel 52 nr. 1 i direktiv 2009/65/EF, skal forvaltningsselskaper anvende den positive markedsverdien i kontrakten om det ikke-børsomsatte derivatet med den motparten.
Management companies may net the derivative positions of a UCITS with the same counterparty, provided that they are able to legally enforce netting agreements with the counterparty on behalf of the UCITS.
Forvaltningsselskaper kan motregne et investeringsforetaks derivatposisjoner med samme motpart, forutsatt at de kan rettslig håndheve avregningsordninger med motparten på vegne av investeringsforetaket.
Netting shall only be permissible with respect to OTC derivative instruments with the same counterparty and not in relation to any other exposures the UCITS may have with that same counterparty.
Avregning er bare tillatt i forbindelse med ikke-børsomsatte derivater med en og samme motpart, og ikke i forbindelse med noen andre eksponeringer som investeringsforetaket kan ha med den motparten.
Member States may allow management companies to reduce the UCITS exposure to a counterparty of an OTC derivative transaction through the receipt of collateral.
Medlemsstatene kan tillate at forvaltningsselskapene, mot sikkerhetsstillelse, reduserer investeringsforetakets eksponering for en motpart i transaksjoner med ikke-børsomsatte derivater.
Collateral received shall be sufficiently liquid so that it can be sold quickly at a price that is close to its pre-sale valuation.
Sikkerhetsstillelsen som mottas, skal være tilstrekkelig likvid til at den kan selges omgående til en pris som ligger nær verdsettingen før salget.
Member States shall require management companies to take collateral into account in calculating exposure to counterparty risk as referred to in Article 52(1) of Directive 2009/65/EC when the management company passes collateral to OTC counterparty on behalf of the UCITS.
Medlemsstatene skal kreve at forvaltningsselskaper tar hensyn til sikkerhetsstillelse ved beregning av eksponering for motpartsrisiko i henhold til artikkel 52 nr. 1 i direktiv 2009/65/EF, når forvaltningsselskapet overfører sikkerhetsstillelse til motparten i transaksjonen med ikke-børsomsatte derivater, på investeringsforetakets vegne.
Collateral passed may be taken into account on a net basis only if the management company is able to legally enforce netting arrangements with this counterparty on behalf of the UCITS.
Overført sikkerhetsstillelse kan tas hensyn til bare dersom forvaltningsselskapet har mulighet til rettslig å håndheve avregningsavtalene med denne motparten på investeringsforetakets vegne.
Member States shall require management companies to calculate issuer concentration limits as referred to in Article 52 of Directive 2009/65/EC on the basis of the underlying exposure created through the use of financial derivative instruments pursuant to the commitment approach.
Medlemsstatene skal kreve at forvaltningsselskapene beregner grenser for utstederkonsentrasjon i henhold til artikkel 52 i direktiv 2009/65/EF på grunnlag av den underliggende eksponeringen som er frambrakt gjennom anvendelsen av finansderivater i samsvar med forpliktelsesmetoden.
With respect to the exposure arising from OTC derivatives transactions as referred to in Article 52(2) of Directive 2009/65/EC, Member States shall require management companies to include in the calculation any exposure to OTC derivative counterparty risk.
Når det gjelder eksponering som følge av transaksjoner med ikke
Procedures for the valuation of the OTC derivatives
Framgangsmåter for verdsetting av ikke-børsomsatte derivater