natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The European Professional Card and the related workflow within IMI should ensure the integrity, authenticity and confidentiality of the data stored and avoid unlawful and unauthorised access to information contained therein.
Det europeiske yrkesbeviset og den tilknyttede arbeidsprosessen i IMI bør sikre at de lagrede dataene er pålitelige, ekte og fortrolige, og hindre ulovlig og urettmessig tilgang til opplysninger i systemet.
Directive 2005/36/EC applies only to professionals who want to pursue the same profession in another Member State.
Direktiv 2005/36/EF gjelder bare fagfolk som ønsker å utøve samme yrke i en annen medlemsstat.
There are cases where, in the host Member State, the activities concerned are part of a profession with a larger scope of activities than in the home Member State.
I enkelte tilfeller er den berørte virksomheten i vertsstaten en del av et yrke med et mer omfattende virksomhetsområde enn i hjemstaten.
If the differences between the fields of activity are so large that a full programme of education and training would be required from the professional to compensate for shortcomings, and if the professional so requests, a host Member State should under these particular circumstances grant partial access.
Dersom forskjellene mellom virksomhetsområdene er så store at det kreves at yrkesutøveren gjennomfører et helt utdanningsprogram for å utligne manglene, og dersom yrkesutøveren anmoder om det, bør en vertsstat under disse særlige omstendighetene gi delvis adgang.
However, where there are overriding reasons of general interest, as defined by the Court of Justice of the European Union in its case-law relating to Articles 49 and 56 of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU) and which may continue to evolve, a Member State should be able to refuse partial access.
Dersom det foreligger tvingende allmenne hensyn, som definert av Den europeiske unions domstol i rettspraksis som gjelder artikkel 49 og 56 i traktaten om Den europeiske unions virkemåte (TEUV), og som fortsatt kan utvikle seg, bør en medlemsstat imidlertid kunne nekte å gi delvis adgang.
This may in particular be the case for health professions if they have public health or patient safety implications.
Dette kan særlig være tilfelle for yrker i helsesektoren dersom de har sammenheng med folkehelse eller pasientsikkerhet.
Granting partial access should be without prejudice to the right of social partners to organise themselves.
Delvis adgang bør gis uten at det berører retten til å organisere seg for partene i arbeidslivet.
In the interest of protecting local consumers in the host Member State, temporary and occasional provision of services in Member States should be subject to safeguards, in particular a requirement of a minimum of one year’s professional experience during the last 10 years preceding the provision of services, in cases where the profession is not regulated in the home Member State.
Med sikte på å verne lokale forbrukere i vertsstaten bør midlertidig og leilighetsvis tjenesteyting i medlemsstater være omfattet av garantier, særlig et krav om minst ett års yrkeserfaring i løpet av de siste ti årene før tjenesteytingen i tilfeller der yrket ikke er lovregulert i hjemstaten.
In the case of seasonal activities, Member States should have the possibility to carry out controls in order to verify the temporary and occasional nature of the services provided on their territory.
Når det gjelder sesongvirksomhet, bør medlemsstatene ha mulighet til å gjennomføre kontroll for å verifisere at tjenestene som ytes på deres territorium., er av midlertidig og leilighetsvis art.
To that end, the host Member State should be able to require, once a year, information about the services actually provided on its territory, in cases where such information has not been already communicated on a voluntary basis by the service provider.
For dette formål bør vertsstaten én gang i året kunne kreve opplysninger om tjenestene som faktisk ytes på dens territorium, i tilfeller der tjenesteyteren ikke allerede har framlagt disse opplysningene på frivillig grunnlag.
Directive 2005/36/EC allows Member States to check the professional qualifications of the service provider prior to the first provision of service in the case of regulated professions that have public health or safety implications.
Ifølge direktiv 2005/36/EF kan medlemsstatene kontrollere tjenesteyterens yrkeskvalifikasjoner før tjenesten ytes for første gang når det gjelder lovregulerte yrker som har sammenheng med folkehelse eller offentlig sikkerhet.
This has led to legal uncertainty leaving it to the discretion of a competent authority to decide on the need for such a prior check.
Dette har ført til rettslig usikkerhet og medført at det overlates til vedkommende myndighet å avgjøre om det er behov for en slik forhåndskontroll.
In order to ensure legal certainty, professionals should know from the outset whether a prior check of professional qualifications is necessary and when a decision can be expected.
For å sikre rettssikkerhet bør fagfolk vite fra begynnelsen av om det er nødvendig med en forhåndskontroll av yrkeskvalifikasjonene og når en beslutning kan forventes.
In any event, the conditions for such prior checks of professional qualifications under the free provision of services should not be more stringent than under the establishment rules.
I alle tilfeller bør vilkårene for slike forhåndskontroller av yrkeskvalifikasjoner i henhold til fri tjenesteyting ikke være strengere enn i henhold til etableringsreglene.
In the case of regulated professions that have public health or safety implications, Directive 2005/36/EC should be without prejudice to the possibility for Member States to impose an insurance cover obligation related to the professional acts in accordance with the rules applicable under Directive 2011/24/EU of the European Parliament and of the Council of 9 March 2011 on the application of patients’ rights in cross-border healthcare (
Når det gjelder lovregulerte yrker som har sammenheng med folkehelse eller offentlig sikkerhet, bør direktiv 2005/36/EF ikke berøre medlemsstatenes mulighet til å pålegge en forpliktelse om forsikringsdekning for yrkesvirksomhet i samsvar med de gjeldende reglene i henhold til europaparlaments- og rådsdirektiv 2011/24/EU av 9. mars 2011 om anvendelsen av pasientrettigheter ved helsetjenester over landegrensene (
OJ L 88, 4.4.2011, p. 45.
EUT L 88 av 4.4.2011, s. 45.
OJ L 376, 27.12.2006, p. 36.
EUT L 376 av 27.12.2006, s. 36.
Vocational education and training systems have proved to be a useful tool for ensuring youth employment and enabling a smooth transition from training into working life.
Ordninger for yrkesrettet opplæring har vist seg å være et nyttig verktøy for å sikre ungdom arbeid og gi dem en myk overgang fra utdanning til arbeidslivet.
The review of Directive 2005/36/EC should therefore take their specificities fully into account.
Ved gjennomgåelsen av direktiv 2005/36/EF bør det derfor fullt ut tas hensyn til særtrekkene ved disse.
In order to apply the mechanism of recognition under the general system, it is necessary to group the various national education and training schemes into different levels.
For å anvende ordningen for godkjenning i henhold til den generelle ordningen bør de ulike nasjonale utdannings- og opplæringsordningene inndeles i ulike nivåer.
Those levels, which are established only for the purpose of the operation of the general system, should have no effect on the national education and training structures or on the competence of Member States in that field, including national policy for implementing the European Qualifications Framework (EQF).
Disse nivåene, som er fastsatt bare for at den generelle ordningen skal fungere, bør verken berøre de nasjonale utdannings- og opplæringsstrukturene eller medlemsstatenes kompetanse på dette området, herunder nasjonale strategier for gjennomføring av den europeiske rammen for kvalifikasjoner for livslang læring (EQF).
The EQF is a tool designed to promote the transparency and comparability of professional qualifications and can be a useful additional source of information for the competent authorities examining professional qualifications issued in other Member States.
EQF er et verktøy for å fremme åpenhet om og sammenlignbarhet for yrkeskvalifikasjoner og kan være en nyttig tilleggskilde til opplysninger for vedkommende myndigheter som undersøker yrkeskvalifikasjoner som er gitt i andre medlemsstater.
Following the Bologna process, higher education institutions have adapted the structure of their programmes to a two-cycle Bachelor’s and Master’s degree system.
Som følge av Bologna-prosessen har institusjoner for høyere utdanning tilpasset strukturene i programmene til et system med to nivåer, bachelor- og mastergrad.
In order to ensure that the five levels outlined under Directive 2005/36/EC are consistent with this new degree structure, Bachelor’s degree should be classified under level d and Master’s degree under level e. The five levels established for the operation of the general system should in principle no longer be used as a criterion for excluding Union citizens from the scope of Directive 2005/36/EC when this would be contrary to the principle of lifelong learning.
For å sikre at de fem nivåene som er beskrevet i direktiv 2005/36/EF, er forenlige med denne nye gradsstrukturen, bør bachelorgraden klassifiseres under nivå d og mastergraden under nivå e. De fem nivåene som er fastsatt for anvendelsen av den generelle ordningen, bør i prinsippet ikke lenger brukes som et kriterium for å utelukke unionsborgere fra virkeområdet for direktiv 2005/36/EF når dette er i strid med prinsippet om livslang læring.
Applications for recognition from professionals who come from non-regulating Member States and who have one year of professional experience should be treated in the same way as those of professionals who come from a regulating Member State.
Søknader om godkjenning fra fagfolk som kommer fra medlemsstater der yrket ikke er lovregulert, og som har ett års yrkeserfaring, bør behandles på samme måte som søknader fra fagfolk som kommer fra en medlemsstat der yrket er lovregulert.
Their professional qualifications should be compared to the professional qualifications required in the host Member State on the basis of the professional qualification levels set out in Directive 2005/36/EC.
Yrkeskvalifikasjonene deres bør sammenlignes med yrkeskvalifikasjonene som kreves i vertsstaten på grunnlag av nivåene for yrkeskvalifikasjoner som er angitt i direktiv 2005/36/EF.
In the event of substantial differences, the competent authority should be able to impose compensation measures.
I tilfelle av betydelige forskjeller bør vedkommende myndighet kunne innføre utligningstiltak.
Any mechanisms for assessing theoretical knowledge and practical skills which might be required for access to the profession as compensation measures, should guarantee and comply with the principles of transparency and impartiality.
Alle ordninger for å vurdere teoretiske kunnskaper og praktiske ferdigheter som kan kreves for å få adgang til yrket som utligningstiltak, bør sikre og være i samsvar med prinsippene om åpenhet og upartiskhet.
In the absence of harmonisation of the minimum training conditions for access to the professions governed by the general system, it should remain possible for the host Member State to impose a compensation measure.
I mangel av harmonisering av minstekrav til utdanning for adgang til de yrker som omfattes av den generelle ordningen, bør vertsstaten fortsatt kunne innføre et utligningstiltak.
Any such measure should be proportionate and, in particular, take account of the knowledge, skills and competences acquired by the applicant in the course of his professional experience or through lifelong learning, formally validated to that end by a relevant body.
Et slikt tiltak bør være forholdsmessig og særlig ta hensyn til kunnskapene, ferdighetene og kompetansen som søkeren har tilegnet seg gjennom yrkeserfaring eller livslang læring, og som er formelt godkjent av et relevant organ.
The decision imposing a compensation measure should be duly justified in order to enable the applicant to better understand his situation and to seek judicial review before national courts under Directive 2005/36/EC.
Beslutningen om å innføre et utligningstiltak bør være behørig begrunnet for at søkeren skal kunne forstå situasjonen bedre og begjære domstolskontroll ved de nasjonale domstolene i henhold til direktiv 2005/36/EF.
The review of Directive 2005/36/EC has shown a need to update and clarify with more flexibility the lists of industrial, commercial and craft activities in Annex IV, while maintaining a system of automatic recognition for those activities based on professional experience.
Gjennomgåelsen av direktiv 2005/36/EF har vist at det er behov for å ajourføre og klargjøre med mer fleksibilitet listene over industri-, forretnings- og håndverksvirksomhet i vedlegg IV, samtidig som en ordning for automatisk godkjenning basert på yrkeserfaring beholdes for disse formene for virksomhet.
Annex IV is currently based on the International Standard Industrial Classification of all Economic Activities (ISIC) dated from 1958 and no longer reflects the current structure of economic activities.
Vedlegg IV er nå basert på internasjonal standard for næringsgruppering for alle økonomiske områder (ISIC) fra 1958 og gjenspeiler ikke lenger den økonomiske virksomhetens gjeldende struktur.
The ISIC classification has been reviewed several times since 1958.
ISIC-klassifiseringen er gjennomgått flere ganger siden 1958.
Therefore, the Commission should be able to adapt Annex IV in order to maintain intact the system of automatic recognition.
Derfor bør Kommisjonen kunne tilpasse vedlegg IV slik at ordningen for automatisk godkjenning opprettholdes uendret.
Continuous professional development contributes to the safe and effective practice of professionals who benefit from the automatic recognition of their professional qualifications.
Løpende faglig utvikling bidrar til sikker og effektiv yrkesutøvelse for fagfolk som drar fordel av den automatiske godkjenningen av yrkeskvalifikasjoner.
It is important to encourage the further strengthening of continuous professional development for those professions.
Det er viktig å oppmuntre til ytterligere forbedring av den løpende faglige utviklingen for disse yrkene.
Member States should in particular encourage continuous professional development for doctors of medicine, medical specialists, general practitioners, nurses responsible for general care, dental practitioners, specialised dental practitioners, veterinary surgeons, midwives, pharmacists and architects.
Medlemsstatene bør særlig oppmuntre til løpende faglig utvikling for leger, leger med spesialistutdanning, allmennpraktiserende leger, sykepleiere med ansvar for alminnelig sykepleie, tannleger, tannleger med spesialistutdanning, veterinærer, jordmødre, farmasøyter og arkitekter.
The measures taken by Member States to promote continuous professional development for those professions should be communicated to the Commission, and Member States should exchange best practice in that area.
Tiltakene som medlemsstatene treffer for å fremme løpende faglig utvikling for disse yrkene, bør framlegges for Kommisjonen, og medlemsstatene bør utveksle beste praksis på området.
Continuous professional development should cover technical, scientific, regulatory and ethical developments and motivate professionals to participate in lifelong learning relevant to their profession.
Løpende faglig utvikling bør omfatte teknisk, vitenskapelig, lovgivningsmessig og etisk utvikling og motivere fagfolk til å delta i livslang læring som er relevant for yrket deres.
The system of automatic recognition on the basis of harmonised minimum training requirements depends on the timely notification of new or changed evidence of formal qualifications by the Member States and their publication by the Commission.
Ordningen for automatisk godkjenning på grunnlag av harmoniserte minstekrav til utdanning avhenger av at medlemsstatene til rett tid underretter om nye eller endrede kvalifikasjonsbevis, og at disse offentliggjøres av Kommisjonen.
Otherwise, holders of such qualifications have no guarantees that they can benefit from automatic recognition.
Ellers har innehavere av slike kvalifikasjoner ingen garanti for at de kan dra fordel av automatisk godkjenning.
In order to increase transparency and facilitate the examination of newly notified titles, Member States should provide information about the duration and content of the training programmes, which need to be in compliance with the minimum training requirements laid down in Directive 2005/36/EC.
Med sikte på å øke åpenheten og gjøre det lettere å undersøke nye titler, bør medlemsstatene framlegge opplysninger om varigheten av og innholdet i utdanningsprogrammene, som må være i samsvar med minstekravene til utdanning som er fastsatt i direktiv 2005/36/EF.
European Credit Transfer and Accumulation System (ECTS) credits are already used in a large majority of higher education institutions in the Union and their use is becoming more common also in courses leading to the qualifications required for the exercise of a regulated profession.
Poeng i henhold til Det europeiske system for overføring av studiekvalifikasjoner (ECTS) er allerede i bruk ved de aller fleste institusjoner for høyere utdanning i Unionen, og bruken av slike poeng blir stadig vanligere også for utdanning som gir de kvalifikasjonene som kreves for å utøve et lovregulert yrke.
Therefore, it is necessary to introduce the possibility to express the duration of a programme also in ECTS.
Derfor er det nødvendig å gjøre det mulig å angi et programs varighet også i ECTS.
That possibility should not affect the other requirements for automatic recognition.
Denne muligheten bør ikke påvirke de andre kravene til automatisk godkjenning.
One ECTS credit corresponds to 25-30 hours of study whereas 60 credits are normally required for the completion of one academic year.
Ett ECTS-poeng tilsvarer 25-30 timers studier mens det vanligvis kreves 60 poeng for å fullføre ett akademisk år.
In the interest of ensuring a high level of public health and patient safety within the Union and modernising Directive 2005/36/EC, it is necessary to modify the criteria used to define the basic medical training so that conditions relating to the minimum number of years and hours become cumulative.
For å sikre et høyt nivå av folkehelse og pasientsikkerhet i Unionen og modernisere direktiv 2005/36/EF er det nødvendig å endre kriteriene som brukes til å definere den medisinske grunnutdanningen, slik at vilkårene som gjelder minste antall år og timer, blir kumulative.
The objective of this modification is not to lower the training requirements for basic medical education.
Formålet med denne endringen er ikke å senke utdanningskravene til den medisinske grunnutdanningen.
In the interest of enhancing the mobility of medical specialists who have already obtained a medical specialist qualification and afterwards follow another specialist training, Member States should be allowed to grant exemptions from some part of the training if such elements of the later training have already been completed during the former medical specialist training programme in a Member State.
For å forbedre mobiliteten til leger med spesialistutdanning som allerede har kvalifikasjonsbevis som spesialist og deretter tar annen spesialistutdanning, bør medlemsstatene kunne gi unntak fra enkelte deler av utdanningen dersom disse delene av den sistnevnte utdanningen allerede er bestått i det førstnevnte spesialistutdanningsprogrammet i en medlemsstat.
Member States should be allowed to grant, within certain boundaries, such exemptions for medical specialties which are covered by the automatic recognition system.
Medlemsstatene bør innen visse grenser kunne gi slike unntak for medisinsk spesialistkompetanse som er omfattet av ordningen for automatisk godkjenning.
The nursing profession has significantly evolved in the last three decades: community-based healthcare, the use of more complex therapies and constantly developing technology presuppose a capacity for higher responsibilities for nurses.
Sykepleieryrket har utviklet seg betydelig de tre siste tiårene: lokale helsetjenester, bruk av mer kompliserte behandlingsmetoder og en kontinuerlig teknologisk utvikling forutsetter at sykepleiere har kapasitet til å ta større ansvar.
Nurse training, the organisation of which still differs according to national traditions, should provide a more robust and more output-oriented assurance that the professional has acquired certain knowledge and skills during the training, and is able to apply at least certain competences in order to pursue the activities relevant to the profession.
Sykepleierutdanningen, som fremdeles varierer i organisering etter nasjonale tradisjoner, bør gi en mer solid og resultatorientert garanti for at sykepleierne har tilegnet seg visse kunnskaper og ferdigheter under utdanningen og er i stand til å anvende minst en viss kompetanse for å utøve virksomheten som er relevant for yrket.
In order to prepare midwives to meet complex healthcare needs relating to their activities, midwifery trainees should have a solid general education background before they start midwifery training.
For å forberede jordmødre på de kompliserte behovene for helsetjenester som de møter i virksomheten sin, bør jordmorstudenter ha en solid allmenn utdanningsbakgrunn før de begynner på jordmorutdanningen.
Therefore, admission to midwifery training should be increased to 12 years of general education or successful examination of an equivalent level, except in the case of professionals who are already qualified as a nurse responsible for general care.
Derfor bør opptakskravet til jordmorutdanningen heves til tolv års allmenn utdanning eller bestått eksamen på tilsvarende nivå, unntatt for fagfolk som allerede er utdannet som sykepleiere med ansvar for alminnelig sykepleie.
Training of midwives should provide better assurance that the professional has acquired certain knowledge and skills necessary to pursue the activities of a midwife referred to in Directive 2005/36/EC.
Jordmorutdanningen bør gi bedre garanti for at jordmødrene har tilegnet seg visse kunnskaper og ferdigheter som er nødvendige for å utøve jordmorvirksomhet som nevnt i direktiv 2005/36/EF.
To simplify the system for automatic recognition of medical and dental specialties, such specialties should be covered by Directive 2005/36/EC if they are common to at least two-fifths of the Member States.
For å forenkle ordningen for automatisk godkjenning av spesialistkompetanse for leger og tannleger bør slik spesialistkompetanse være omfattet av direktiv 2005/36/EF dersom den er felles for minst to femdeler av medlemsstatene.
A significant number of Member States have decided to allow access to all activities in the field of pharmacy and the pursuit of these activities based on the recognition of qualifications of pharmacists acquired in another Member State since the entry into force of Directive 2005/36/EC.
Et betydelig antall medlemsstater har besluttet å tillate adgang til og utøvelse av all virksomhet på området farmasi på grunnlag av godkjenningen av kvalifikasjoner som farmasøyter har oppnådd i en annen medlemsstat etter at direktiv 2005/36/EF trådte i kraft.
Such recognition of a professional qualification acquired in another Member State should not, however, prevent a Member State from maintaining non-discriminatory rules governing any geographical distribution of pharmacies on their territory because Directive 2005/36/EC does not coordinate such rules.
Denne godkjenningen av yrkeskvalifikasjoner som er oppnådd i en annen medlemsstat, bør imidlertid ikke være til hinder for at en medlemsstat kan opprettholde regler som ikke innebærer forskjellsbehandling, og som regulerer den geografiske fordelingen av apotek på dens territorium, ettersom direktiv 2005/36/EF ikke samordner slike regler.