natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In particular, national courts should be able to ask the Commission for information or for its opinion on points concerning the application of Community competition law.
Nasjonale domstoler bør særlig kunne anmode Kommisjonen om opplysninger eller uttalelser om anvendelsen av Fellesskapets konkurranseregelverk.
Consistency in the application of the competition rules also requires that arrangements be established for cooperation between the courts of the Member States and the Commission.
En ensartet anvendelse av konkurransereglene krever også at det blir innført ordninger for samarbeid mellom medlemsstatenes domstoler og Kommisjonen.
This is relevant for all courts of the Member States that apply Articles 81 and 82 of the Treaty, whether applying these rules in lawsuits between private parties, acting as public enforcers or as review courts.
Dette gjelder alle domstoler i medlemsstatene som anvender traktatens artikkel 81 og 82, enten de anvender disse reglene ved tvister mellom privatpersoner, fungerer som offentlig myndighet eller som klageinstanser.
The Advisory Committee should be composed of representatives of the competition authorities of the Member States.
Den rådgivende komité bør være sammensatt av representanter for medlemsstatenes konkurransemyndigheter.
For meetings in which general issues are being discussed, Member States should be able to appoint an additional representative.
Til møter der generelle spørsmål blir drøftet bør medlemsstatene kunne utpeke ytterligere en representant.
This is without prejudice to members of the Committee being assisted by other experts from the Member States.
Dette berører ikke komitémedlemmenes mulighet til å få bistand fra andre sakkyndige fra medlemsstatene.
The Advisory Committee should also be able to act as a forum for discussing cases that are being handled by the competition authorities of the Member States, so as to help safeguard the consistent application of the Community competition rules.
Den rådgivende komité bør også kunne tjene som forum for drøfting av saker som blir behandlet av konkurransemyndighetene i medlemsstatene, og dermed bidra til en ensartet anvendelse av Fellesskapets konkurranseregler.
To this end, it would be expedient to allow opinions to be delivered by written procedure.
For dette formål bør uttalelser kunne gis skriftlig.
It is necessary, therefore, to build upon the rules laid down by Regulation No 17, while improving the effectiveness of the organisational arrangements.
Det er derfor nødvendig å ta utgangspunkt i de regler som er fastsatt i forordning nr. 17, samtidig som arbeidet organiseres mer effektivt.
It will fit well into the new system of decentralised application.
Den vil passe godt i det nye systemet for desentralisert anvendelse.
If the competition rules are to be applied consistently and, at the same time, the network is to be managed in the best possible way, it is essential to retain the rule that the competition authorities of the Member States are automatically relieved of their competence if the Commission initiates its own proceedings.
For å sikre en ensartet anvendelse av konkurransereglene og at nettverket samtidig virker på best mulig måte, er det nødvendig å beholde regelen om at medlemsstatenes konkurransemyndigheter automatisk fratas sin myndighet dersom Kommisjonen innleder sin egen behandling av saken.
Where a competition authority of a Member State is already acting on a case and the Commission intends to initiate proceedings, it should endeavour to do so as soon as possible.
Når en medlemsstats konkurransemyndighet allerede behandler en sak og Kommisjonen akter å innlede behandling av saken, bør den søke å gjøre det snarest mulig.
Before initiating proceedings, the Commission should consult the national authority concerned.
Før den innleder behandlingen bør Kommisjonen rådføre seg med vedkommende nasjonale myndighet.
To ensure that cases are dealt with by the most appropriate authorities within the network, a general provision should be laid down allowing a competition authority to suspend or close a case on the ground that another authority is dealing with it or has already dealt with it, the objective being that each case should be handled by a single authority.
For å sikre at sakene blir behandlet av de best egnede myndigheter innenfor nettverket, bør det innføres en alminnelig bestemmelse som gjør det mulig for en konkurransemyndighet å avbryte eller avslutte en sak på det grunnlag at en annen myndighet behandler den eller allerede har behandlet den, ettersom målet er at hver sak skal behandles av bare én myndighet.
This provision should not prevent the Commission from rejecting a complaint for lack of Community interest, as the case-law of the Court of Justice has acknowledged it may do, even if no other competition authority has indicated its intention of dealing with the case.
Denne bestemmelsen bør ikke hindre Kommisjonens mulighet til, i henhold til Domstolens rettspraksis, å avvise en klage fordi den mangler fellesskapsinteresse, selv om ingen annen konkurransemyndighet har tilkjennegitt at den akter å behandle saken.
The Advisory Committee on Restrictive Practices and Dominant Positions set up by Regulation No 17 has functioned in a very satisfactory manner.
Den rådgivende komité for konkurransesaker nedsatt ved forordning nr. 17 har virket på en svært tilfredsstillende måte.
Where that is the case, it is necessary to ensure that information can only be used if it has been collected in a way which respects the same level of protection of the rights of defence of natural persons as provided for under the national rules of the receiving authority.
I slike tilfeller bør det sikres at opplysningene kan brukes bare dersom de er samlet inn på en måte som sikrer samme vern av fysiske personers rett til å forsvare seg som det som er fastsatt i mottakermyndighetens nasjonale regler.
The rights of defence enjoyed by undertakings in the various systems can be considered as sufficiently equivalent.
Foretakenes rett til å forsvare seg i de ulike systemene kan regnes som tilstrekkelig likeverdig.
However, as regards natural persons, they may be subject to substantially different types of sanctions across the various systems.
Fysiske personer kan imidlertid ilegges svært ulike typer sanksjoner i de ulike systemene.
When the information exchanged is used by the receiving authority to impose sanctions on undertakings, there should be no other limit to the use of the information than the obligation to use it for the purpose for which it was collected given the fact that the sanctions imposed on undertakings are of the same type in all systems.
Når de utvekslede opplysninger brukes av mottakermyndigheten til å ilegge foretak sanksjoner, bør det ikke være andre begrensninger for bruken av opplysningene enn en forpliktelse til å bruke dem til det formål de ble innhentet for, på bakgrunn av at de sanksjoner som ilegges foretak er av samme type i alle systemer.
This information may be used for the application of Articles 81 and 82 of the Treaty as well as for the parallel application of national competition law, provided that the latter application relates to the same case and does not lead to a different outcome.
Disse opplysningene kan brukes ved anvendelse av traktatens artikkel 81 og 82 og i forbindelse med parallell anvendelse av nasjonal konkurranselovgivning, forutsatt at sistnevnte anvendelse gjelder samme sak og ikke fører til et annet resultat.
Notwithstanding any national provision to the contrary, the exchange of information and the use of such information in evidence should be allowed between the members of the network even where the information is confidential.
Uansett om det i nasjonale bestemmelser er fastsatt noe annet, bør medlemmene av nettverket ha adgang til å utveksle opplysninger og bruke slike opplysninger som bevismateriale, selv om de er fortrolige.
For that purpose it is necessary to set up arrangements for information and consultation.
For dette formål er det nødvendig å innføre ordninger for informasjon og samråd.
Further modalities for the cooperation within the network will be laid down and revised by the Commission, in close cooperation with the Member States.
Kommisjonen vil i nært samarbeid med medlemsstatene fastsette og revidere nærmere regler for samarbeid i nettverket.
Commitment decisions should find that there are no longer grounds for action by the Commission without concluding whether or not there has been or still is an infringement.
I vedtak om forpliktende tilsagn bør det fastsettes at det ikke lenger er grunnlag for at Kommisjonen griper inn uten at det fastslås om det har skjedd eller fortsatt skjer en overtredelse.
Commitment decisions are without prejudice to the powers of competition authorities and courts of the Member States to make such a finding and decide upon the case.
Vedtak om forpliktende tilsagn berører ikke den myndighet medlemsstatenes konkurransemyndigheter og domstoler har til å fastslå dette og treffe en avgjørelse i saken.
Commitment decisions are not appropriate in cases where the Commission intends to impose a fine.
Vedtak om forpliktende tilsagn er ikke egnet i saker der Kommisjonen har til hensikt å ilegge en bot.
In exceptional cases where the public interest of the Community so requires, it may also be expedient for the Commission to adopt a decision of a declaratory nature finding that the prohibition in Article 81 or Article 82 of the Treaty does not apply, with a view to clarifying the law and ensuring its consistent application throughout the Community, in particular with regard to new types of agreements or practices that have not been settled in the existing case-law and administrative practice.
I unntakstilfeller der allmenne fellesskapsinteresser krever det, kan det dessuten være hensiktsmessig for Kommisjonen å gjøre et vedtak av deklaratorisk art der det fastslås at forbudet i traktatens artikkel 81 eller 82 ikke får anvendelse, for å klargjøre regelverket og sikre en enhetlig rettsanvendelse i hele Fellesskapet, særlig med hensyn til nye typer avtaler eller opptreden som ikke er blitt avgjort i eksisterende rettspraksis og administrativ praksis.
The Commission and the competition authorities of the Member States should form together a network of public authorities applying the Community competition rules in close cooperation.
Kommisjonen og medlemsstatenes konkurransemyndigheter bør sammen danne et nettverk av offentlige myndigheter som anvender Fellesskapets konkurranseregler i nært samarbeid.
amending Council Directive 68/151/EEC, as regards disclosure requirements in respect of certain types of companies
om endring av rådsdirektiv 68/151/EØF med hensyn til krav om offentlighet for visse selskapsformer
Where, in the course of proceedings which might lead to an agreement or practice being prohibited, undertakings offer the Commission commitments such as to meet its concerns, the Commission should be able to adopt decisions which make those commitments binding on the undertakings concerned.
Når foretak som ledd i en saksbehandling som kan føre til at en avtale eller en samordnet opptreden forbys, tilbyr Kommisjonen å gi forpliktende tilsagn som tar hensyn til dens betenkeligheter, bør Kommisjonen ved vedtak kunne gjøre disse forpliktende tilsagnene bindende for de berørte foretak.
Moreover, the mere fact that market-makers, bodies authorised to act as counterparties, or persons authorised to execute orders on behalf of third parties with inside information confine themselves, in the first two cases, to pursuing their legitimate business of buying or selling financial instruments or, in the last case, to ca inside information.
Dessuten kan det ikke i seg selv betraktes som bruk av slik
The flow of information to the markets required by Directive 2001/34/EC should be ensured and action against breaches should be taken by competent authorities.
De opplysninger til markedene som kreves i henhold til direktiv 2001/34/EF, bør sikres, og tiltak mot overtredelser bør treffes av vedkommende myndigheter.
In the areas defined by such Regulations, the Commission has adopted and may continue to adopt so called «block» exemption Regulations by which it declares Article 81(1) of the Treaty inapplicable to categories of agreements, decisions and concerted practices.
På områder som er definert ved slike forordninger, har Kommisjonen vedtatt og kan fortsatt vedta såkalte gruppeunntaksforordninger der den erklærer at traktatens artikkel 81 nr. 1 ikke får anvendelse på grupper av avtaler, beslutninger og samordnet opptreden.
Where agreements, decisions and concerted practices to which such Regulations apply nonetheless have effects that are incompatible with Article 81(3) of the Treaty, the Commission and the competition authorities of the Member States should have the power to withdraw in a particular case the benefit of the block exemption Regulation.
Når avtaler, beslutninger og samordnet opptreden som slike forordninger får anvendelse på, likevel har virkninger som ikke er forenlige med traktatens artikkel 81 nr. 3, bør Kommisjonen og medlemsstatenes konkurransemyndigheter i særskilte tilfeller ha myndighet til å trekke tilbake fordelen gitt ved gruppeunntaksforordningen.
For it to ensure that the provisions of the Treaty are applied, the Commission should be able to address decisions to undertakings or associations of undertakings for the purpose of bringing to an end infringements of Articles 81 and 82 of the Treaty.
For å sikre at traktatens bestemmelser anvendes bør Kommisjonen ved vedtak rettet til foretak eller sammenslutninger av foretak kunne pålegge dem å bringe overtredelsene av traktatens artikkel 81 og 82 til opphør.
Provided there is a legitimate interest in doing so, the Commission should also be able to adopt decisions which find that an infringement has been committed in the past even if it does not impose a fine.
Kommisjonen bør også, dersom den har en berettiget interesse av det, kunne gjøre vedtak som fastslår at det tidligere har skjedd en overtredelse, selv om den ikke ilegger bot.
This Regulation should also make explicit provision for the Commission's power to adopt decisions ordering interim measures, which has been acknowledged by the Court of Justice.
Den myndighet Domstolen har gitt Kommisjonen til å gjøre vedtak om midlertidige tiltak, bør også fastsettes uttrykkelig i denne forordning.
This Regulation should make explicit provision for the Commission's power to impose any remedy, whether behavioural or structural, which is necessary to bring the infringement effectively to an end, having regard to the principle of proportionality.
Det bør fastsettes uttrykkelig i denne forordning at Kommisjonen har myndighet til å pålegge ethvert atferdsmessig eller strukturelt tiltak som er nødvendig for effektivt å bringe overtredelsen til opphør, idet det tas hensyn til forholdsmessighetsprinsippet.
Structural remedies should only be imposed either where there is no equally effective behavioural remedy or where any equally effective behavioural remedy would be more burdensome for the undertaking concerned than the structural remedy.
Strukturelle tiltak bør pålegges bare dersom det ikke finnes like effektive atferdsmessige tiltak, eller dersom like effektive atferdsmessige tiltak ville være mer tyngende for det berørte foretak enn det strukturelle tiltaket.
Changes to the structure of an undertaking as it existed before the infringement was committed would only be proportionate where there is a substantial risk of a lasting or repeated infringement that derives from the very structure of the undertaking.
Endringer av et foretaks struktur slik den var før overtredelsen fant sted, vil stå i rimelig forhold til overtredelsen bare dersom det er betydelig fare for en vedvarende eller gjentatt overtredelse som kommer av selve strukturen til foretaket.
Council Regulation No 19/65/EEC of 2 March 1965 on the application of Article 81(3) (The titles of the Regulations have been adjusted to take account of the renumbering of the Articles of the EC Treaty, in accordance with Article 12 of the Treaty of Amsterdam;
Rådsforordning nr. 19/65/EØF av 2. mars 1965 om anvendelse av traktatens artikkel 81 nr. 3 (titlene på forordningene er tilpasset for å ta hensyn til den nye nummereringen av artiklene i EF-traktaten, i samsvar med Amsterdam-traktatens artikkel 12.
the original reference was to Article 85(3) of the Treaty) of the Treaty to certain categories of agreements and concerted practices (OJ 36, 6.3.1965, p. 533).
Den opprinnelige henvisningen var til traktatens artikkel 85 nr. 3) på visse grupper av avtaler og samordnet opptreden (EFT 36 av 6.3.1965, s. 533/65).
This is particularly the case of legislation which prohibits undertakings from imposing on their trading partners, obtaining or attempting to obtain from them terms and conditions that are unjustified, disproportionate or without consideration.
Dette gjelder særlig lovgivning som forbyr foretak å påtvinge, avkreve eller forsøke å avkreve sine handelspartnere vilkår som er uberettigede, uforholdsmessige eller uten vederlag.
Such legislation pursues a specific objective, irrespective of the actual or presumed effects of such acts on competition on the market.
Slik lovgivning har et særskilt mål uavhengig av den faktiske eller antatte innvirkning slik praksis har på konkurransen på markedet.
Accordingly, Member States may under this Regulation implement on their territory national legislation that prohibits or imposes sanctions on acts of unfair trading practice, be they unilateral or contractual.
Medlemsstatene kan følgelig i henhold til denne forordning gjennomføre på sitt territorium nasjonal lovgivning som forbyr eller ilegger sanksjoner for urimelig handelspraksis, enten den er ensidig eller i henhold til avtale.
In so far as such national legislation pursues predominantly an objective different from that of protecting competition on the market, the competition authorities and courts of the Member States may apply such legislation on their territory.
I den utstrekning slik nasjonal lovgivning hovedsakelig har et annet mål enn å beskytte konkurransen på markedet, kan medlemsstatenes konkurransemyndigheter og domstoler anvende slik lovgivning på sitt territorium.
Furthermore, this Regulation does not apply to national laws which impose criminal sanctions on natural persons except to the extent that such sanctions are the means whereby competition rules applying to undertakings are enforced.
Videre får denne forordning ikke anvendelse på nasjonal lovgivning som ilegger fysiske personer strafferettslige sanksjoner, med mindre dette er den måten konkurranseregler som får anvendelse på foretak, håndheves på.
Articles 81 and 82 of the Treaty have as their objective the protection of competition on the market.
Traktatens artikkel 81 og 82 har som mål å beskytte konkurransen på markedet.
This Regulation, which is adopted for the implementation of these Treaty provisions, does not preclude Member States from implementing on their territory national legislation, which protects other legitimate interests provided that such legislation is compatible with general principles and other provisions of Community law.
Denne forordning, som er vedtatt for å gjennomføre disse traktatbestemmelsene, hindrer ikke medlemsstatene i å gjennomføre nasjonal lovgivning på sitt territorium som beskytter andre berettigede interesser, forutsatt at denne lovgivning er forenlig med de alminnelige prinsipper og andre bestemmelser i fellesskapsretten.
The dynamic nature of international financial markets has resulted in the widespread use of not only traditional primary financial instruments such as shares and bonds, but also various forms of derivative financial instruments such as futures, options, forward contracts and swaps.
De internasjonale finansmarkedenes dynamiske karakter har medført utstrakt bruk ikke bare av tradisjonelle primære finansielle instrumenter som aksjer og obligasjoner, men også av ulike former for finansielle derivater, som børsomsatte og ikke-børsomsatte terminkontrakter, opsjoner og bytteavtaler.
Leading accounting standard setters in the world are moving away from the historical cost model for the valuation of these financial instruments towards a model of fair value accounting.
Verdens fremste organer for fastsettelse av regnskapsstandarder går bort fra verdsetting av disse finansielle instrumentene til historisk kostnad og over til regnskapsføring til virkelig verdi.
The Communication of the Commission on Accounting harmonisation:
I Kommisjonens melding kalt «Harmonisering av regnskapssystemet:
a new strategy vis-à-vis international harmonisation called for the European Union to work to maintain consistency between Community accounting directives and developments in international accounting standard setting, in particular within the International Accounting Standards Committee (IASC).
en ny strategi i forhold til internasjonal harmonisering» oppfordres Den europeiske union til å arbeide for å opprettholde samsvar mellom Fellesskapets regnskapsdirektiver og utviklingen innenfor fastsettelse av internasjonale regnskapsstandarder, særlig i International Accounting Standards Committee, IASC.
In order to maintain such consistency between internationally recognised accounting standards and Directives 78/660/EEC, 83/349/EEC and 86/635/EEC, it is necessary to amend these Directives in order to allow for certain financial assets and liabilities to be valued at fair value.
For å opprettholde et slikt samsvar mellom internasjonalt anerkjente regnskapsstandarder og direktiv 78/660/EØF, 83/349/EØF og 86/635/EØF, må disse direktivene endres slik at visse finansielle aktiva og passiva kan verdsettes til virkelig verdi.
This will enable European companies to report in conformity with current international developments.
Europeiske selskaper vil dermed kunne avlegge sine regnskaper i samsvar med den pågående internasjonale utvikling.
This amendment to Directives 78/660/EEC, 83/349/EEC and 86/635/EEC is in line with the Commission's communication to the European Parliament and the Council of 13 June 2000 on the EU financial reporting strategy which proposes the use of recognised international accounting standards for the preparation of consolidated financial statements by listed companies.
Denne endring av direktiv 78/660/EØF, 83/349/EØF og 86/635/EØF er i tråd med Kommisjonens melding til Europaparlamentet og Rådet av 13. juni 2001 om Den europeiske unions strategi for finansiell rapportering, der det foreslås at børsnoterte selskaper skal bruke anerkjente internasjonale regnskapsstandarder når de utarbeider sine konsoliderte regnskaper.
The purpose of this amendment is to allow the application of the international accounting standard dealing with the recognition and measurement of financial instruments.
Målet med denne endringen er å tillate bruk av den internasjonale regnskapsstandarden for regnskapsføring og måling av finansielle instrumenter.
Comparability of financial information throughout the Community makes it necessary to require Member States to introduce a system of fair value accounting for certain financial instruments.
For at finansielle opplysninger fra hele Fellesskapet skal kunne sammenlignes, må medlemsstatene innføre et nytt system for regnskapsføring til virkelig verdi for visse finansielle instrumenter.
Member States should permit the adoption of that system by all companies or any classes of companies subject to the Directives 78/660/EEC, 83/349/EEC and 86/635/EEC in respect of both the annual and consolidated accounts or in respect of consolidated accounts only.
Medlemsstatene bør tillate at alle selskaper eller visse kategorier av selskaper som omfattes av direktiv 78/660/EØF, 83/349/EØF og 86/635/EØF, bruker dette systemet for både årsregnskaper og konsoliderte regnskaper eller bare for konsoliderte regnskaper.
Fair value accounting should only be possible for those items where there is a well-developed international consensus that fair value accounting is appropriate.
Regnskapsføring til virkelig verdi bør være mulig bare for poster der det er bred internasjonal enighet om at regnskapsføring til virkelig verdi er hensiktsmessig.