natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The inclusion within the insurance cover of any passenger in the vehicle is a major achievement of the existing legislation.
Det at alle passasjerer i et kjøretøy omfattes av forsikringen er et viktig framskritt i gjeldende lovgivning.
This objective would be placed in jeopardy if national legislation or any contractual clause contained in an insurance contract excluded passengers from insurance cover because they knew or should have known that the driver of the vehicle was under the influence of alcohol or of any other intoxicating agent at the time of the accident.
Dette formålet ville settes i fare dersom passasjerer ble utelukket fra forsikringsdekning i henhold til nasjonal lovgivning eller vilkår i en forsikringsavtale fordi de hadde eller burde hatt kjennskap til at føreren av kjøretøyet var påvirket av alkohol eller annet rusmiddel da ulykken inntraff.
The passenger is not usually in a position to assess properly the intoxication level of the driver.
En passasjer har vanligvis ikke forutsetninger for å vurdere graden av beruselse hos føreren.
The objective of discouraging persons from driving whilst under the influence of intoxicating agents is not achieved by reducing the insurance cover for passengers who are victims of motor vehicle accidents.
Målet om å avskrekke personer fra å kjøre under påvirkning av rusmidler oppnås ikke ved å redusere forsikringsdekningen for passasjerer som er skadelidte ved motorvognulykker.
Personal injuries and damage to property suffered by pedestrians, cyclists and other non-motorised users of the road, who are usually the weakest party in an accident, should be covered by the compulsory insurance of the vehicle involved in the accident where they are entitled to compensation under national civil law.
Personskader og tingsskader som rammer fotgjengere, syklister og andre ikke-motoriserte trafikanter, som vanligvis er den svakeste part i en ulykke, bør dekkes av den lovpliktige motorvognforsikringen for kjøretøyet som er innblandet i ulykken dersom de har rett til erstatning i henhold til nasjonal lovgivning.
This provision does not prejudge the civil liability or the level of awards for damages in a specific accident, under national legislation.
Denne bestemmelsen berører verken erstatningsansvaret eller størrelsen på en eventuell skadeserstatning ved en bestemt ulykke i henhold til nasjonal lovgivning.
Some insurance undertakings insert into insurance policies clauses to the effect that the contract will be cancelled if the vehicle remains outside the Member State of registration for longer than a specified period.
Visse forsikringsforetak innfører klausuler i sine forsikringspoliser om at avtalen opphører å gjelde dersom kjøretøyet befinner seg utenfor medlemsstaten der det er registrert, i lengre tid enn et nærmere angitt tidsrom.
This practice is in conflict with the principle set out in Directive 90/232/EEC, according to which the compulsory motor insurance should cover, on the basis of a single premium, the entire territory of the Community.
En slik praksis er i strid med prinsippet i direktiv 90/232/EØF, som fastsetter at den lovpliktige motorvognforsikringen skal omfatte hele Fellesskapets territorium på grunnlag av én enkelt premie.
It should therefore be specified that the insurance cover is to remain valid during the whole term of the contract, irrespective of whether the vehicle remains in another Member State for a particular period, without prejudice to the obligations under Member States' national legislation with respect to the registration of vehicles.
Det bør derfor angis at forsikringsdekningen skal fortsette å gjelde i hele avtaleperioden, uansett om kjøretøyet befinner seg i en annen medlemsstat i et bestemt tidsrom, uten at dette berører kravene i medlemsstatenes nasjonale lovgivning om registrering av kjøretøyer.
Steps should be taken to make it easier to obtain insurance cover for vehicles imported from one Member State into another, even though the vehicle is not yet registered in the Member State of destination.
Det bør iverksettes tiltak for å gjøre det lettere å få forsikringsdekning for kjøretøyer som importeres fra én medlemsstat til en annen, selv om kjøretøyet ikke er registrert i bestemmelsesmedlemsstaten.
A temporary derogation from the general rule determining the Member State where the risk is situated should be made available.
Det bør gis mulighet for et midlertidig unntak fra hovedregelen som fastsetter hvilken medlemsstat risikoen foreligger i.
For a period of 30 days from the date when the vehicle is delivered, made available or dispatched to the purchaser, the Member State of destination should be considered to be the Member State where the risk is situated.Any person wishing to take out a new motor insurance contract with another insurer should be in a position to justify his accident and claims record under the old contract.
I en periode på 30 dager fra den dato kjøretøyet leveres til, stilles til rådighet for eller sendes til kjøperen, bør bestemmelsesmedlemsstaten anses som den medlemsstat der risikoen foreligger. En person som ønsker å inngå en ny avtale om motorvognforsikring med et annet forsikringsforetak, bør kunne dokumentere ulykker og erstatningskrav som oppsto under den foregående avtalen.
The policyholder should have the right to request at any time a statement concerning the claims, or the absence of claims, involving the vehicle or vehicles covered by the insurance contract at least during the preceding five years of the contractual relationship.
Forsikringstakeren bør ha rett til på et hvilket som helst tidspunkt å anmode om en erklæring om erstatningskrav i forbindelse med det eller de kjøretøyer som har vært omfattet av forsikringsavtalen i minst de fem siste årene av avtaleforholdet, eller om mangel på slike krav.
The insurance undertaking, or any body which may have been appointed by a Member State to provide compulsory insurance or to supply such statements, should provide this statement to the policyholder within 15 days of the request.
Forsikringsforetaket eller ethvert organ som er utpekt av en medlemsstat til å yte lovpliktig forsikring eller utstede slike erklæringer, skal stille denne erklæringen til rådighet for forsikringstakeren innen 15 dager fra anmodningen.
In order to ensure due protection of victims of motor vehicle accidents, Member States should not permit insurance undertakings to rely on excesses against an injured party.
For å sikre tilfredsstillende beskyttelse av skadelidte ved motorvognulykker, bør medlemsstatene ikke tillate forsikringsforetak å fastsette en egenandel for den skadelidte part.
The right to invoke the insurance contract and to claim against the insurance undertaking directly is of great importance for the protection of victims of motor vehicle accidents.
Retten til å påberope seg forsikringsavtalen og rette krav direkte mot forsikringsforetaket er av stor betydning for beskyttelsen av skadelidte ved motorvognulykker.
Directive 2000/26/EC already provides victims of accidents occurring in a Member State other than the Member State of residence of the injured party, which are caused by the use of vehicles insured and normally based in a Member State, with a right of direct action against the insurance undertaking covering the person responsible against civil liability.
Direktiv 2000/26/EF gir skadelidte ved ulykker som inntreffer i andre medlemsstater enn den der den skadelidte er bosatt, og som er forårsaket av kjøretøyer som er forsikret og hjemmehørende i en medlemsstat, rett til å fremme direktekrav mot forsikringsforetaket som dekker den ansvarlige parts ansvarsforsikring.
In order to facilitate an efficient and speedy settlement of claims and to avoid as far as possible costly legal proceedings, this right should be extended to victims of any motor vehicle accident.
For å legge til rette for et effektivt og raskt erstatningsoppgjør og i størst mulig grad unngå kostbare retterganger, bør denne retten også omfatte skadelidte ved enhver ulykke forårsaket av motorvogner.
To enhance the protection of victims of motor vehicle accidents, the «reasoned offer» procedure provided for in Directive 2000/26/EC should be extended to any kind of motor vehicle accident.
For å øke beskyttelsen for alle skadelidte ved motorvognulykker bør framgangsmåten med begrunnet tilbud, som er fastsatt i direktiv 2000/26/EF, omfatte alle typer motorvognulykker.
This same procedure should also apply
Den samme framgangsmåten bør få tilsvarende anvendelse dersom ulykken behandles gjennom ordningen med nasjonale forsikringsbyråer som fastsatt i direktiv 72/166/EØF.
In order to make it easier for the injured party to seek compensation, the information centres set up in accordance with Directive 2000/26/EC should not be confined to providing information concerning the accidents covered by that Directive, but should be able to provide the same kind of information for any motor vehicle accident.
For å gjøre det lettere for den skadelidte å søke erstatning, bør informasjonssentre opprettet i samsvar med direktiv 2000/26/EF ikke bare gi opplysninger om ulykker som omfattes av dette direktiv, men også gi lignende opplysninger om alle andre trafikkulykker.
As Directive 2000/26/EC was adopted before the adoption of Regulation (EC) No 44/2001, which replaced the Brussels Convention of 27 September 1968 on the same matter for a number of Member States, the reference to that Convention in that Directive should be adapted as appropriate.
Ettersom direktiv 2000/26/EF ble vedtatt før forordning (EF) nr. 44/2001, som erstattet Brussel-konvensjonen av
Council Directives 72/166/EEC, 84/5/EEC, 88/357/EEC and 90/232/EEC and Directive 2000/26/EC of the European Parliament and of the Council should therefore be amended accordingly —
Rådsdirektiv 72/166/EØF, 84/5/EØF, 88/357/EØF og 90/232/EØF samt europaparlaments- og rådsdirektiv 2000/26/EF bør derfor endres —
the first indent shall be replaced by the following:
første strekpunkt skal lyde:
the territory of the State of which the vehicle bears a registration plate, irrespective of whether the plate is permanent or temporary, or»;
territoriet til den stat kjøretøyet har kjennemerket til, uavhengig av om kjennemerket er varig eller midlertidig, eller»,
the following indent shall be added:
følgende strekpunkt skal tilføyes:
in cases where the vehicle does not bear any registration plate or bears a registration plate which does not correspond or no longer corresponds to the vehicle and has been involved in an accident, the territory of the State in which the accident took place, for the purpose of settling the claim as provided for in the first indent of Article 2(2) of this Directive or in Article 1(4) of Second Council Directive 84/5/EEC of 30 December 1983 on the approximation of the laws of the Member States relating to insurance against civil liability in respect of the use of motor vehicles(*);
i tilfeller der kjøretøyet ikke har noe kjennemerke, eller har et kjennemerke som ikke, eller ikke lenger, svarer til kjøretøyet, og har vært innblandet i en ulykke, territoriet til den stat der ulykken inntraff, når det gjelder erstatningsoppgjør som nevnt i artikkel 2 nr. 2 første strekpunkt i dette direktiv eller artikkel 1 nr. 4 i annet rådsdirektiv 84/5/EØF av 30. desember 1983 om tilnærming av medlemsstatenes lovgivning om ansvarsforsikring for motorvogn(*),
Having regard to Article 87(3)(c) of the Treaty, such aid should not normally have the sole effect of continuously or periodically reducing the operating costs which the beneficiary would normally have to bear, and should be proportionate to the handicaps that have to be overcome in order to secure the socioeconomic benefits deemed to be in the Community interest.
Under henvisning til traktatens artikkel 87 nr. 3 bokstav c) bør slik støtte normalt ikke bare føre til at driftskostnader som mottakeren normalt vil måtte bære, reduseres periodisk eller jevnlig, og støtten bør dessuten stå i forhold til de ulemper som må overvinnes for å sikre de sosioøkonomiske fordeler som anses å være i Fellesskapets interesse.
Member States shall refrain from making checks on insurance against civil liability in respect of vehicles normally based in the territory of another Member State and in respect of vehicles normally based in the territory of a third country entering their territory from the territory of another Member State.
Medlemsstatene skal unnlate å kontrollere ansvarsforsikringen for motorvogner hjemmehørende på en annen medlemsstats territorium og for kjøretøyer hjemmehørende på en tredjestats territorium ved innreise til sitt eget territorium fra en annen medlemsstats territorium.
However, they may carry out non-systematic checks on insurance provided that they are not discriminatory and are carried out as part of a control which is not aimed exclusively at insurance verification.»;
De kan imidlertid foreta kontroller som ikke er systematiske eller innebærer forskjellsbehandling, og som foretas som ledd i en kontroll som ikke utelukkende gjelder forsikringskontroll.»
in point (a), second subparagraph:
i bokstav a) annet avsnitt gjøres følgende endringer:
«A Member State so derogating shall take the appropriate measures to ensure that compensation is paid in respect of any loss or injury caused in its territory and in the territory of other Member States by vehicles belonging to such persons.»;
«I slike tilfeller skal den medlemsstat som fraviker artikkel 3, treffe alle nødvendige tiltak for å sikre at de skader som forårsakes av kjøretøyer tilhørende disse personene på sitt territorium eller en annen medlemsstats territorium, blir erstattet.»,
the last sentence shall be replaced by the following:
siste punktum skal lyde:
«It shall communicate to the Commission the list of persons exempt from compulsory insurance and the authorities or bodies responsible for compensation.
«Den skal oversende Kommisjonen listen over personer som er unntatt fra kravet om lovpliktig forsikring samt de myndigheter eller organer som er ansvarlige for erstatningen.
The Commission shall publish the list.»;
Kommisjonen skal offentliggjøre listen.»,
in point (b), the second subparagraph shall be replaced by the following:
i bokstav b) skal annet ledd erstattes med følgende:
«In that case Member States shall ensure that vehicles as mentioned in the first subparagraph of this point are treated in the same way as vehicles for which the insurance obligation provided for in Article 3(1) has not been satisfied.
«I så fall skal medlemsstatene sikre at kjøretøyer som nevnt i første ledd, behandles på samme måte som kjøretøyer som det ikke er tegnet lovpliktig forsikring for som fastsatt i artikkel 3 nr. 1.
The compensation body of the Member State in which the accident has taken place shall then have a claim against the guarantee fund provided for in Article 1(4) of Directive 84/5/EEC in the Member State where the vehicle is normally based.
Erstatningsorganet i den medlemsstat der ulykken inntraff, skal siden kunne kreve erstatning fra garantifondet som omhandlet i artikkel 1 nr. 4 i direktiv 84/5/EØF, i den medlemsstat der kjøretøyet er hjemmehørende.
After a period of five years from the date of entry into force of Directive 2005/14/EC of the European Parliament and of the Council of 11 May 2005 amending Council Directives 72/166/EEC, 84/5/EEC, 88/357/EEC and 90/232/EEC and Directive 2000/26/EC of the European Parliament and of the Council relating to insurance against civil liability in respect of the use of motor vehicles(*), Member States shall report to the Commission on the implementation and practical application of this point.
Etter et tidsrom på fem år fra ikrafttredelsesdatoen for europaparlaments
The Commission, after having examined these reports, shall, if appropriate, submit proposals on the replacement or repeal of this derogation.
Når Kommisjonen har gjennomgått disse rapportene, skal den ved behov framsette forslag om å erstatte eller oppheve dette unntak.
in Articles 6 and 7(1) «or in the non-European territory of a Member State» shall be deleted.
I artikkel 6 og artikkel 7 nr. 1 utgår ordene «eller på en medlemsstats ikke-europeiske territorium».
Article 1 of Directive 84/5/EEC is replaced by the following:
I direktiv 84/5/EØF skal artikkel 1 lyde:
The insurance referred to in Article 3(1) of Directive 72/166/EEC shall cover compulsorily both damage to property and personal injuries.
Forsikringen nevnt i artikkel 3 nr. 1 i direktiv 72/166/EØF skal dekke både tingsskade og personskade.
Without prejudice to any higher guarantees which Member States may lay down, each Member State shall require insurance to be compulsory at least in respect of the following amounts:
Hver medlemsstat skal, med forbehold for høyere garantibeløp som medlemsstatene eventuelt selv fastsetter, kreve at den lovpliktige forsikringen gir erstatning som utgjør minst følgende beløp:
in the case of personal injury, a minimum amount of cover of EUR 1000000 per victim or EUR 5000000 per claim, whatever the number of victims;
ved personskader, et minstebeløp på 1 000 000 euro per skadelidt eller 5 000 000 euro per skadetilfelle, uansett antall skadelidte,
in the case of damage to property, EUR 1000000 per claim, whatever the number of victims.
ved tingsskade, 1 000 000 euro per skadetilfelle, uansett antall skadelidte.
If necessary, Member States may establish a transitional period of up to five years from the date of implementation of Directive 2005/14/EC of the European Parliament and of the Council of 11 May 2005 amending Council Directives 72/166/EEC, 84/5/EEC, 88/357/EEC and 90/232/EEC and Directive 2000/26/EC of the European Parliament and of the Council relating to insurance against civil liability in respect of the use of motor vehicles(*), within which to adapt their minimum amounts of cover to the amounts provided for in this paragraph.
Ved behov kan medlemsstatene innføre en overgangsperiode på inntil fem år fra ikrafttredelsesdatoen for europaparlaments- og rådsdirektiv 2005/14/EF av 11. mai 2005 om endring av rådsdirektiv 72/166/EØF, 84/5/EØF, 88/357/EØF og 90/232/EØF samt europaparlaments- og rådsdirektiv 2000/26/EF om ansvarsforsikring for motorvogn(*) for å tilpasse minstebeløpene for dekning til de beløp som er fastsatt i dette nummer.
Member States establishing such a transitional period shall inform the Commission thereof and indicate the duration of the transitional period.
Medlemsstater som innfører en slik overgangsperiode, skal underrette Kommisjonen om dette og angi overgangsperiodens varighet.
Within 30 months of the date of implementation of Directive 2005/14/EC Member States shall increase guarantees to at least a half of the levels provided for in this paragraph.
Senest 30 måneder fra ikrafttredelsesdatoen for direktiv 2005/14/EF skal medlemsstatene øke garantiene til minst halvparten av de nivåer som er fastsatt i dette nummer.
Every five years after the entry into force of Directive 2005/14/EC or the end of any transitional period as referred to in paragraph 2, the amounts referred to in that paragraph shall be reviewed, in line with the European Index of Consumer Prices (EICP), as set out in Council Regulation (EC) No 2494/95 of 23 October 1995 concerning harmonised indices of consumer prices(**).
Etter ikrafttredelsen av direktiv 2005/14/EF eller etter utgangen av en overgangsperiode som nevnt i nr. 2, skal beløpene angitt i nevnte nummer revideres hvert femte år i samsvar med den europeiske konsumprisindeksen (EKPI), som fastsatt i rådsforordning (EF) nr. 2494/95 av 23. oktober 1995 om harmoniserte konsumprisindeksar(**).
The amounts shall be adjusted automatically.
Beløpene skal justeres automatisk.
Such amounts shall be increased by the percentage change indicated by the EICP for the relevant period, that is to say, the five years immediately preceding the review, and rounded up to a multiple of EUR 10000.
Beløpene skal økes med den prosentvise endringen som angis i EKPI for det aktuelle tidsrom, det vil si de fem årene umiddelbart før justeringen, og avrundes oppover til nærmeste 10 000 euro.
The Commission shall communicate the adjusted amounts to the European Parliament and the Council and shall ensure their publication in the
Kommisjonen skal meddele de avrundede beløpene til Europaparlamentet og Rådet, og sikre at de offentliggjøres i
Each Member State shall set up or authorise a body with the task of providing compensation, at least up to the limits of the insurance obligation for damage to property or personal injuries caused by an unidentified vehicle or a vehicle for which the insurance obligation provided for in paragraph 1 has not been satisfied.
Hver medlemsstat skal opprette eller godkjenne et organ som har til oppgave å betale erstatning, minst opp til den grensen som den lovpliktige erstatningen skal erstatte, for tingsskade eller personskade forårsaket av et ukjent kjøretøy eller et kjøretøy uten lovpliktig forsikring som fastsatt i nr. 1.
The first subparagraph shall be without prejudice to the right of the Member States to regard compensation by the body as subsidiary or non-subsidiary and the right to make provision for the settlement of claims between the body and the person or persons responsible for the accident and other insurers or social security bodies required to compensate the victim in respect of the same accident.
Første ledd skal ikke berøre medlemsstatenes rett til å bestemme om organets erstatning skal tillegges sekundær karakter eller ikke, eller retten til å fastsette bestemmelser om regressretten mellom dette organet og den eller de personer som er ansvarlige for ulykken, og andre forsikringsgivere eller trygdeorganer som skal yte skadelidte erstatning for samme skade.
However, Member States may not allow the body to make the payment of compensation conditional on the victim establishing in any way that the person liable is unable or refuses to pay.5.
Medlemsstatene kan imidlertid ikke tillate at organet som forutsetning for betaling av erstatning krever at den skadelidte kan vise at den som er ansvarlig, ikke har evne eller vilje til å betale.5.
The victim may in any event apply directly to the body which, on the basis of information provided at its request by the victim, shall be obliged to give him a reasoned reply regarding the payment of any compensation.
Den skadelidte kan under alle omstendigheter henvende seg direkte til organet, som på grunnlag av de opplysninger det innhenter fra skadelidte, skal ha plikt til å gi vedkommende et begrunnet svar på spørsmålet om betaling av erstatning.
Member States may, however, exclude the payment of compensation by that body in respect of persons who voluntarily entered the vehicle which caused the damage or injury when the body can prove that they knew it was uninsured.
Medlemsstatene kan imidlertid utelukke betaling av erstatning fra organet til personer som frivillig har steget inn i kjøretøyet som forårsaket tings
Member States may limit or exclude the payment of compensation by the body in the event of damage to property by an unidentified vehicle.
Medlemsstatene kan begrense eller utelukke betaling av erstatning fra organet når det gjelder tingsskader forårsaket av et ukjent kjøretøy.
However, where the body has paid compensation for significant personal injuries to any victim of the same accident in which damage to property was caused by an unidentified vehicle, Member States may not exclude the payment of compensation for damage to property on the basis that the vehicle is not identified.
Dersom organet har betalt erstatning for betydelige personskader til en skadelidt ved samme ulykke som et ukjent kjøretøy forårsaket tingsskade, kan medlemsstatene imidlertid ikke utelukke betaling av erstatning for tingsskade med den begrunnelse at kjøretøyet er ukjent.
Nevertheless, Member States may provide for an excess of not more than EUR 500 for which the victim of such damage to property may be responsible.
Medlemsstatene kan likevel fastsette en egenandel på høyst 500 euro for den skadelidte i forbindelse med en slik tingsskade.