natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The strict limitations and requirements set out on the delegation of tasks by AIFMs should apply to the delegation of management functions set out in Annex I. Delegation of supporting tasks, such as administrative or technical functions performed by the AIFM as a part of its management tasks, should not be subject to the specific limitations and requirements set out in this Directive.
De strenge begrensningene og kravene som er fastsatt vedrørende forvalternes delegering av oppgaver, bør få anvendelse på delegeringen av forvaltningsfunksjonene fastsatt i vedlegg I. Delegering av støtteoppgaver, som administrative og tekniske funksjoner som forvalteren utfører som en del av sine forvaltningsoppgaver, bør ikke omfattes av de særskilte begrensningene og kravene fastsatt i dette direktiv.
Recent developments underline the crucial need to separate asset safe-keeping and management functions, and to segregate investor assets from those of the manager.
Utviklingen den senere tid har understreket det påtrengende behovet for å skille oppbevarings- og forvaltningsfunksjonene og holde investorenes aktiva atskilt fra forvalterens.
Although AIFMs manage AIFs with different business models and arrangements for, inter alia, asset safe-keeping, it is essential that a depositary separate from the AIFM is appointed to exercise depositary functions with respect to AIFs.
Selv om forvaltere forvalter AIF-er med forskjellige forretningsmodeller og ordninger for blant annet oppbevaring av aktiva, er det avgjørende at det utpekes en depositar som er atskilt fra forvalteren for å utøve depositarfunksjoner vedrørende AIF-er.
The provisions of this Directive relating to the appointment and the tasks of a depositary should apply to all AIFs managed by an AIFM subject to this Directive and therefore to all AIF business models.
Bestemmelsene i dette direktiv vedrørende utpekingen av depositaren og dennes oppgaver bør få anvendelse på alle AIF-er som forvaltes av en forvalter som omfattes av dette direktiv, og dermed på alle forretningsmodeller for AIF-er.
They should, however, be adapted to the specificities of different business models.
De bør imidlertid tilpasses de forskjellige forretningsmodellenes særlige egenskaper.
For some business models certain depositary tasks are more relevant than for others, depending on the type of assets the AIFs are investing in and the tasks related to those assets.
For noen forretningsmodeller er visse depositaroppgaver mer relevante enn for andre, avhengig av hvilken type aktiva AIF-ene investerer i, og de oppgaver som er knyttet til disse aktiva.
For AIFs that have no redemption rights exercisable during the period of 5 years from the date of the initial investments and that, in accordance with their core investment policy, generally do not invest in assets that must be held in custody in accordance with this Directive or generally invest in issuers or non-listed companies in order potentially to acquire control over such companies in accordance with this Directive, such as private equity, venture capital funds and real estate funds, Member States should be able to allow a notary, a lawyer, a registrar or another entity to be appointed to carry out depositary functions.
Medlemsstatene bør kunne tillate at en notarius publicus, en advokat, en registrar eller et annet foretak utfører depositarfunksjoner for AIF-er som ikke har noen innløsningsretter som kan utøves i en periode på fem år fra tidspunktet for de første investeringene, og som ifølge sin egen grunnleggende investeringspolitikk generelt ikke investerer i aktiva som må oppbevares i depot i samsvar med dette direktiv, eller som generelt investerer i utstedere eller unoterte selskaper for potensielt å oppnå kontroll over slike selskaper i samsvar med dette direktiv, som egenkapitalfond, risikokapitalfond og eiendomsfond.
In such cases the depositary functions should be part of professional or business activities in respect of which the appointed entity is subject to mandatory professional registration recognised by law or to legal or regulatory provisions or rules of professional conduct and can provide sufficient financial and professional guarantees to enable it to perform effectively the relevant depositary functions and meet the commitments inherent in those functions.
I slike tilfeller bør depositarfunksjonene være en del av yrkes- eller forretningsvirksomheten som det utpekte foretaket har yrkesmessig registreringsplikt for i henhold til lovgivning eller til lover og forskrifter eller regler for yrkesmessig vandel, og som den kan stille tilstrekkelige finansielle og yrkesmessige garantier for, slik at den er i stand til å utføre aktuelle depositarfunksjoner effektivt og oppfylle de forpliktelser som følger av denne oppgaven.
This takes account of current practice for certain types of closed-ended funds.
Dette tar hensyn til gjeldende praksis for visse typer lukkede fond.
However, for all other AIFs, the depositary should be a credit institution, an investment firm or another entity permitted under Directive 2009/65/EC, given the importance of the custody function.
Når det gjelder alle andre AIF-er, bør imidlertid depositaren, på grunn av oppbevaringsfunksjonens betydning, være en kredittinstitusjon, et verdipapirforetak eller et annet foretak som er tillatt i henhold til direktiv 2009/65/EF.
For non-EU AIFs only, it should also be possible for the depositary to be a credit institution or any other entity of the same nature as the entities referred to in this recital as long as it is subject to effective prudential regulation and supervision which have the same effect as Union law and are effectively enforced.
Bare når det gjelder AIF-er basert i en tredjestat, bør depositaren også kunne være en kredittinstitusjon eller et annet foretak av samme type som foretakene nevnt i denne betraktning, forutsatt at den er underlagt effektiv regulering og effektivt tilsyn med samme virkning som unionsretten og håndheves effektivt.
The depositary should have its registered office or a branch in the same country as the AIF.
Depositaren bør ha forretningskontor eller filial i samme land som AIF-et.
It should be possible for a non-EU AIF to have a depositary established in the relevant third country only if certain additional conditions are met.
Det bør være mulig for et AIF basert i en tredjestat å ha en depositar som er etablert i den relevante tredjestaten bare dersom visse ytterligere vilkår er oppfylt.
On the basis of the criteria set out in delegated acts, the Commission should be empowered to adopt implementing measures, stating that prudential regulation and supervision of a third country have the same effect as Union law and are effectively enforced.
På grunnlag av kriteriene fastsatt i delegerte rettsakter bør Kommisjonen ha fullmakt til å vedta gjennomføringstiltak der det framgår at regulering og tilsyn foretatt i en tredjestat har samme virkning som unionsretten og håndheves effektivt.
Further, the mediation procedure set out in Article 19 of Regulation (EU) No 1095/2010 should apply in the event that competent authorities disagree on the correct application of the other additional conditions.
Dessuten bør meklingsframgangsmåten i artikkel 19 i forordning (EU) nr. 1095/2010 få anvendelse dersom vedkommende myndigheter er uenige om den korrekte anvendelsen av de andre ytterligere vilkårene.
Alternatively, for non-EU AIFs, the depositary should also be able to be established in the home Member State or in the Member State of reference of the AIFM managing the AIF.
Alternativt bør depositaren for AIF-er basert i en tredjestat også kunne være etablert i hjemstaten eller i referansemedlemsstaten til forvalteren som forvalter AIF-et.
The Commission is invited to examine the possibilities of putting forward an appropriate horizontal legislative proposal that clarifies the responsibilities and liabilities of a depositary and governs the right of a depositary in one Member State to provide its services in another Member State.
Kommisjonen oppfordres til å undersøke mulighetene for å legge fram et hensiktsmessig tverrgående forslag til regelverk som klargjør depositarens ansvar og plikter og fastsetter hvilken rett en depositar i én medlemsstat har til å yte sine tjenester i en annen medlemsstat.
The depositary should be responsible for the proper monitoring of the AIF’s cash flows, and, in particular, for ensuring that investor money and cash belonging to the AIF, or to the AIFM acting on behalf of the AIF, is booked correctly on accounts opened in the name of the AIF or in the name of the AIFM acting on behalf of the AIF or in the name of the depositary acting on behalf of the AIF for the safe-keeping of the assets of the AIF, including the holding in custody of financial instruments that can be registered in a financial instruments account opened in the depositary’s books and all financial instruments that can be physically delivered to the depositary, and for the verification of ownership of all other assets by the AIF or the AIFM on behalf of the AIF.
Depositaren bør ha ansvar for forsvarlig overvåking av AIF-ets kontantstrømmer og særlig for å sikre at investormidler som tilhører AIF-et eller forvalteren som handler på vegne av AIF-et, bokføres korrekt på kontoer som er åpnet i AIF-ets navn eller i navnet til forvalteren eller depositaren som handler på vegne av AIF-et. Depositaren bør også ha ansvar for å oppbevare AIF-ets aktiva, herunder for oppbevaring i depot av finansielle instrumenter som kan registreres på en konto for finansielle instrumenter som er åpnet i depositarens regnskaper, samt alle finansielle instrumenter som fysisk kan overdras til depositaren, og for å kontrollere at AIF-et eller forvalteren på vegne av AIF-et har eiendomsretten til alle andre aktiva.
When ensuring investor money is booked in cash accounts, the depositary should take into account the principles set out in Article 16 of Commission Directive 2006/73/EC of 10 August 2006 implementing Directive 2004/39/EC of the European Parliament and of the Council as regards organisational requirements and operating conditions for investment firms and defined terms for the purposes of that Directive(
Når depositaren sikrer at investormidler bokføres på kassekontoer, bør depositaren ta hensyn til prinsippene i artikkel 16 i kommisjonsdirektiv 2006/73/EF av 10. august 2006 om gjennomføring av europaparlaments- og rådsdirektiv 2004/39/EF med hensyn til organisatoriske krav til og vilkår for drift av verdipapirforetak samt definisjon av begreper for nevnte direktivs formål(
A depositary should act honestly, fairly, professionally, independently and in the interest of the AIF or of the investors of the AIF.
En depositar bør handle ærlig, rettferdig, profesjonelt, uavhengig og i AIF-ets eller AIF-ets investorers interesse.
It should be possible for a depositary to delegate the safe-keeping of assets to a third party which, in its turn, should be able to delegate that function.
Det bør være mulig for en depositar å delegere oppbevaring av aktiva til tredjemann, som i sin tur bør kunne videredelegere denne funksjonen.
However, delegation and sub-delegation should be objectively justified and subject to strict requirements in relation to the suitability of the third party entrusted with the delegated function, and in relation to the due skill, care and diligence that the depositary should employ to select, appoint and review that third party.
Delegering og videredelegering bør imidlertid være objektivt begrunnet og underlagt strenge krav om at den tredjemann som betros den delegerte funksjonen, er egnet, og at depositaren utviser tilbørlig sakkyndighet, omhu og aktsomhet når den velger, utpeker og kontrollerer denne tredjemann.
A third party to whom the safe-keeping of assets is delegated should be able to maintain a common segregated account for multiple AIFs, a so-called ‘omnibus account’.
En tredjemann som har fått delegert funksjonen med å oppbevare aktiva, bør kunne føre en felles konto med separat oppføring for flere AIF-er, en såkalt samlekonto.
Entrusting the custody of assets to the operator of a securities settlement system as designated for the purposes of Directive 98/26/EC of the European Parliament and of the Council of 19 May 1998 on settlement finality in payment and securities settlement systems(
Det bør ikke anses som delegering av oppbevaringsfunksjoner å overlate oppbevaringen av aktiva til operatøren av et oppgjørssystem for verdipapirer som er utpekt i henhold til europaparlaments- og rådsdirektiv 98/26/EF av 19. mai 1998 om endeleg oppgjer i betalingssystem og i oppgjerssystem for verdipapir(
The strict limitations and requirements to which the delegation of tasks by the depositary is subject should apply to the delegation of its specific functions as a depositary, namely the monitoring of the cash flow, the safe-keeping of assets and the oversight functions.
De strenge begrensningene og kravene som depositaren omfattes av med hensyn til delegering av oppgaver, bør få anvendelse på delegering av dennes særskilte funksjoner som depositar, nemlig overvåking av kontantstrømmen, oppbevaring av aktiva og tilsynsfunksjoner.
Delegation of supporting tasks that are linked to its depositary tasks, such as administrative or technical functions performed by the depositary as a part of its depositary tasks, is not subject to the specific limitations and requirements set out in this Directive.
Delegering av støtteoppgaver som er knyttet til depositaroppgavene, som administrative og tekniske funksjoner som depositaren utfører som en del av depositaroppgavene, omfattes ikke av de særskilte begrensningene og kravene som er fastsatt i dette direktiv.
This Directive also takes account of the fact that many AIFs, and in particular hedge funds, currently make use of a prime broker.
Dette direktiv tar også hensyn til det faktum at mange AIF-er, og særlig sikringsfond, for tiden benytter seg av en primærmegler.
This Directive ensures that AIFs may continue to use the function of prime brokers.
Dette direktiv sikrer at AIF-er kan fortsette å benytte seg av primærmeglers tjenester.
However, unless it has functionally and hierarchically separated the performance of its depositary functions from its tasks as prime broker and the potential conflicts of interest are properly identified, managed and disclosed to the investors of the AIF, no prime broker should be appointed as a depositary, since prime brokers act as counterparties to AIFs and therefore cannot at the same time act in the best interest of the AIF as is required of a depositary.
Ingen primærmegler bør imidlertid kunne utpekes som depositar med mindre den funksjonelt og hierarkisk har skilt utførelsen av depositarfunksjonene fra oppgavene som primærmegler, og de potensielle interessekonfliktene er tilstrekkelig identifisert, håndtert og forelagt AIF-ets investorer, ettersom primærmeglere opptrer som motparter til AIF-er og derfor ikke samtidig kan handle i AIF-ets interesser, slik det kreves av en depositar.
Depositaries should be able to delegate custody tasks to one or more prime brokers or other third parties.
Depositarer bør kunne delegere oppbevaringsoppgaver til en eller flere primærmeglere eller andre tredjemenn.
In addition to the delegated custody tasks prime brokers should be allowed to provide prime brokerage services to the AIF.
Utover de delegerte oppbevaringsoppgavene bør primærmeglere ha tillatelse til å yte meglertjenester til AIF-et.
Those prime brokerage services should not form part of the delegation arrangement.
Disse meglertjenestene bør ikke omfattes av delegeringsavtalen.
The depositary should be liable for the losses suffered by the AIFM, the AIF and the investors.
Depositaren bør være ansvarlig for de tap som forvaltere, AIF-er og investorene måtte lide.
This Directive distinguishes between the loss of financial instruments held in custody, and any other losses.
Dette direktiv skiller mellom tap av finansielle instrumenter som oppbevares i depot og eventuelle andre tap.
In the case of a loss other than of financial instruments held in custody, the depositary should be liable in the case of intent or negligence.
I tilfelle av andre tap enn tap av finansielle instrumenter som oppbevares i depot, bør depositaren være ansvarlig når det er snakk om forsett eller forsømmelse.
Where the depositary holds assets in custody and those assets are lost, the depositary should be liable, unless it can prove that the loss is the result of an external event beyond its reasonable control, the consequences of which would have been unavoidable despite all reasonable efforts to the contrary.
Når depositaren oppbevarer aktiva i depot og disse aktiva går tapt, bør depositaren være ansvarlig, med mindre den kan bevise at tapet skyldes en utenforliggende hendelse som den ikke med rimelighet kunne forventes å ha kontroll over, og hvis konsekvenser ikke hadde kunnet unngås til tross for alle rimelige anstrengelser for å unngå dem.
In this context, a depositary should not, for example, be able to rely on internal situations such as a fraudulent act by an employee to discharge itself of liability.
I den forbindelse bør depositaren for eksempel ikke kunne fraskrive seg ansvar ved å vise til interne hendelser, som bedrageri begått av en medarbeider.
Where the depositary delegates custody tasks and the financial instruments held in custody by a third party are lost, the depositary should be liable.
Når depositaren har delegert oppbevaringsoppgaver, og de finansielle instrumenter som oppbevares i depot av tredjemann, går tapt, bør depositaren være ansvarlig.
However, provided that the depositary is expressly allowed to discharge itself of liability subject to a contractual  transfer of such liability to that third party, pursuant to a written contract between the depositary and the AIF or the AIFM acting on behalf of the AIF, in which such a discharge is objectively justified, and that the third party can be held liable for the loss based on a contract between the depositary and the third party, the depositary should be able to discharge itself of liability if it can prove that it has exercised due skill, care and diligence and that the specific requirements for delegation are met.
Dersom depositaren har uttrykkelig tillatelse til å fraskrive seg ansvar gjennom en kontraktsmessig overdragelse av et slikt ansvar til denne tredjemann, i henhold til en skriftlig kontrakt mellom depositaren og AIF-et eller forvalteren som handler på vegne av AIF-et, der slik ansvarsfraskrivelse er objektivt begrunnet, og dersom tredjemannen kan holdes ansvarlig for tapet på grunnlag av en kontrakt mellom depositaren og tredjemann, bør depositaren likevel kunne fraskrive seg ansvar dersom denne kan bevise at den har utøvd behørig sakkyndighet, omhu og aktsomhet, og de særlige kravene til delegeringen er oppfylt.
By imposing the requirement of a contractual transfer of liability to the third party, this Directive intends to attach external effects to such contract, making the third party directly liable to the AIF, or to the investors of the AIF, for the loss of the financial instruments held in custody.
Ved å innføre kravet om kontraktsmessig overdragelse av ansvar til tredjemann, sikter dette direktiv mot å knytte eksterne virkninger til en slik kontrakt og gjøre tredjemann direkte ansvarlig overfor AIF-et eller AIF-ets investorer for tapet av finansielle instrumenter som oppbevares i depot.
Further, where the law of a third country requires that certain financial instruments be held in custody by a local entity and there are no local entities that satisfy all depositary delegation requirements, the depositary should be able to discharge itself of liability provided that:
Når lovgivningen i en tredjestat krever at visse finansielle instrumenter oppbevares i depot hos et lokalt foretak, og det ikke finnes noen lokale foretak som oppfyller samtlige krav vedrørende delegering av depositarfunksjonene, bør depositaren kunne fraskrive seg ansvar under forutsetning av at
the rules or instruments of incorporation of the AIF concerned expressly allow for such a discharge; the investors have been duly informed of that discharge and the circumstances justifying the discharge prior to their investment; the AIF or the AIFM on behalf of the AIF instructed the depositary to delegate the custody of such financial instruments to a local entity; there is a written contract between the depositary and the AIF or the AIFM acting on behalf of the AIF, which expressly allows such a discharge; and there is a written contract between the depositary and the third party which expressly transfers the liability of the depositary to that third party and makes it possible for the AIF, or the AIFM acting on behalf of the AIF, to make a claim against the third party in respect of the loss of financial instruments or for the depositary to make such a claim on their behalf.
det berørte AIF-ets regler eller stiftelsesdokumenter uttrykkelig tillater slik ansvarsfraskrivelse, at investorene forut for sin investering er behørig opplyst om denne ansvarsfraskrivelsen og de omstendigheter som berettiger den, at AIF-et eller forvalteren på vegne av AIF-et har pålagt depositaren å delegere oppbevaring av slike finansielle instrumenter til et lokalt foretak, at det finnes en skriftlig kontrakt mellom depositaren og AIF-et eller forvalteren som handler på vegne av AIF-et, som uttrykkelig tillater slik ansvarsfraskrivelse, og at det finnes en skriftlig kontrakt mellom depositaren og tredjemann som uttrykkelig overdrar depositarens ansvar til denne tredjemann og gjør det mulig for AIF-et, eller for forvalteren som handler på vegne av AIF-et, å reise krav mot denne tredjemann for tap av finansielle instrumenter, eller for depositaren å reise et slikt krav på deres vegne.
This Directive should be without prejudice to any future legislative measures with respect to the depositary in Directive 2009/65/EC, because UCITS and AIFs are different both in the investment strategies they follow and in the type of investors for which they are intended.
Dette direktiv skal ikke berøre framtidige lovgivningsmessige tiltak med hensyn til depositaren i direktiv 2009/65/EF, da UCITS-fond og AIF-er er forskjellige både når det gjelder investeringsstrategier og den typen investorer de er beregnet på.
An AIFM should, for each of the EU AIFs it manages and for each of the AIFs it markets in the Union, make available an annual report for each financial year no later than 6 months following the end of the financial year in accordance with this Directive.
En forvalter bør for hvert av AIF-ene basert i Unionen som den forvalter, og for hvert AIF den markedsfører i Unionen, gjøre en årsrapport tilgjengelig for hvert regnskapsår senest seks måneder etter regnskapsårets slutt i samsvar med dette direktiv.
That 6-month period should be without prejudice to the right of the Member States to impose a shorter period.
Fristen på seks måneder bør ikke berøre medlemsstatenes rett til å innføre en kortere frist.
Given that it is possible for an AIFM to employ leverage and, under certain conditions, to contribute to the build up of systemic risk or disorderly markets, special requirements should be imposed on AIFMs employing leverage.
Ettersom en forvalter har mulighet til å benytte finansiell giring og under visse forhold kan bidra til oppbygging av systemrisiko eller uro på markedene, bør det stilles særlige krav til forvaltere som benytter finansiell giring.
The information needed to detect, monitor and respond to those risks has not been collected in a consistent way throughout the Union, and shared across Member States so as to identify potential sources of risk to the stability of financial markets in the Union.
De opplysninger som er nødvendig for å påvise, overvåke og reagere på disse risikoene, har ikke vært samlet inn på en enhetlig måte i Unionen og videreformidlet til alle medlemsstater med sikte på å identifisere potensielle kilder som utsetter stabiliteten på de finansielle markedene i Unionen for risiko.
To remedy that situation, special requirements should apply to AIFMs which employ leverage on a substantial basis at the level of the AIF.
For å avhjelpe den situasjonen bør det stilles særlige krav til forvaltere som benytter finansiell giring i større omfang på AIF-nivå.