natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Smaller quick clay landslides occur almost every year in Norway, while larger landslides are less frequent.
Mindre kvikkleireskred forekommer stort sett hvert år i Norge, mens større kvikkleireskred ikke skjer like ofte.
Distribution of historic events
Utbredelse og historiske hendelser
Marine clay is most widespread in Trøndelag and eastern Norway.
I Norge har marin leire størst utbredelse i Trøndelag og på Østlandet.
It is also common in many places in northern Norway, and some is found in western and southern Norway.
Den er også vanlig mange steder i Nord-Norge, og noe finnes på Vestlandet og Sørlandet.
The prevalence of marine clay, and therefore quick clay, is restricted to areas below the marine limit.
Utbredelsen av marin leire, og derfor kvikkleire, begrenses til arealer under marin grense.
Similar deposits of clay and quick clay are found in parts of Canada and Sweden.
Tilsvarende forekomster av leire og kvikkleire er alminnelig kjent i deler av Canada og Sverige.
Some of the most famous quick clay landslides in Norway are the Verdal slide, in 1893, where 116 people died, and the Rissa landslide, in 1973, where one person died.
Noen av de mest kjente kvikkleireskredene i Norge er Verdalsraset i 1893 der 116 mennesker omkom og Rissaraset i 1973 der en person omkom.
The Rissa landslide was filmed and the film was seen around the world (https://www.youtube.com/watch?v=26hooxzCGkY).
Rissaraset ble filmet og filmen gikk verden rundt (se nederst på siden).
The landslide at Byneset, on January 1, 2012, was a quick clay landslide, which occurred below the marine limit.
Skredet på Byneset 1. januar 2012 var et kvikkleireskred, og gikk under marin grense; området ligger på ca.
The area lies at an altitude of about 90 m.a.s.l.
90 moh.
Heavy rains can usually triggers debris slides, and not quick clay landslides, due to increase in pore pressure (the soil becomes waterlogged, leading to less friction between grains).
Store nedbørsmengder kan i hovedsak være utløsende for løsmasseskred som ikke går i leire – fordi jorda blir vannmettet (med bl.a. påfølgende mindre friksjon mellom kornene).
For clay (which has very little porosity), increased rainfall can have a more indirect impact, by increasing the erosion by streams and rivers.
For leire (som er veldig tett) vil økt nedbørsmengde ha en mer indirekte påvirking ved at bekker og elver får større erosjonsevne.
Thus clay slopes can be eroded, leading to rupture of quick clay layers.
Dermed kan leirskråningen eroderes og føre til punktering av kvikkleirelag.
Heavy and prolonged rainfall can also increase the pore pressure in the clay over time.
Store og langvarige nedbørsmengder kan også øke poretrykket i leira over tid.
* What is clay?
*Hva er leire?
Clay is a naturally occurring, fine-grained sediment and the term 'clay' refers exclusively to grain size.
Leire er et naturlig forekommende, finkornig sediment og termen 'leir' refererer utelukkende til kornstørrelse.
Although it is not immediately noticeable, clay soil includes grains of different sizes.
Selv om man ikke umiddelbart kan se det, inneholder jordarten leire korn av flere størrelser.
In Norway, clay is often considered to be a sediment with at least 30% clay-sized grains, i.e. grains smaller than 2 microns.
I Norge regnes leire ofte for å være et sediment med minst 30 % korn av størrelsen leir dvs. korn mindre enn 2 mikrometer.
The remainder of the sediment is often dominated by silt, which has grains between 2 and 63 micrometers.
Resten av sedimentet vil ofte være dominert av silt, som er korn mellom 2 og 63 mikrometer.
Sand or gravel can also be present.
Sand eller grus kan også være tilstede.
There are several variants depending on the grain size, for example silty clay and sandy loam.
Det finnes flere varianter avhengig av kornstørrelsen, f.eks. siltig leire, sandig leire.
Slightly coarser sediments include clay silt, silt, sandy silt, and so on.
Litt grovere sedimenter er leirig silt, silt, sandig silt etc.
The grains can consist of various minerals.
Kornene kan bestå av ulike mineraler.
Video: The amateur film from the landslide in Rissa 1978.
Video: Amatørvideo fra Rissaraset 1978.
Companies, pupils, private individuals and other libraries may use our collection of books, journals, maps and reports.
Både bedrifter, privatpersoner, skoleelever og andre bibliotek kan benytte samlingen.
Opening hours: Monday to Friday 8.00-15.30
Åpningstider: mandag til fredag 8:00-15:30
Loan:
Utlån:
Article copies 1-30 pages: NOK 60,-
60,- pr. artikkel (1-30 sider)
Radon awareness maps covering the region around Oslo and Oslo fjord help the public and decision makers identify the areas worst affected by radon.
Aktsemdkart frå det sentrale austlandsområdet hjelp til med å identifisere dei radonutsette områda.
The Geological Survey of Norway (NGU) and Norwegian Radiation Protection Authority (NRPA) have cooperated to develop radon awareness maps.
NGU, i samarbeid med Statens strålevern, har gjort karta kjent.
These online maps are helpful tools for municipalities to find out the levels of radon in existing dwellings and when planning new building projects.
Dei er eit godt hjelpemiddel for kommunane, både når dei skal prioritere målingar av radon i eksisterande bustader, og når dei planlegg nybygging.
Uranium in the ground
Uran i bakken
With the help of planes and helicopters, NGU has conducted comprehensive surveillance of the natural-sourced background radiation.
Ved hjelp av fly og helikopter har NGU gjort omfattande målingar av naturleg bakgrunnstråling frå uran i bakken.
The NRPA contributed measurements of indoor radon in 6326 dwellings within the study area.
Statens strålevern har stilt til rådvelde resultat frå radonmålingar i heile 6326 bustader frå det same området.
Comparison of these data sets, and incorporation of information on bedrock and drift geology, resulted in radon awareness maps covering some 10,000 square kilometres from Hadeland and Romerike in the North to Fredrikstad and Skien in the South.
Sammenstillinga av resultat - saman med NGU sin omfattande kunnskap om lausmassar og berggrunn - har resultert i eit aktsemdkart som strekkjer seg over 10.000 kvadratkilometer frå Hadeland og Romerike i nord, til Fredrikstad og Skien i sør.
Almost two million people reside in this area.
Nærare to millionar menneske er busette i dette området.
Factors forming the basis of Radon Awareness maps:
Faktorar som gjev grunnlag for aktsemdkart
The maps contain four important factors used in the evaluation of radon awareness:
Karta inneheld tre viktige faktorar i vurderinga av aktsemd:
Existing measurements of radon concentrations in indoor air
Eksisterande målingar av radon i luft innomhus.
In addition, the map provides a clear overview of the bedrock geology in the Oslo region.
I tillegg gir karta ein forenkla oversikt over berggrunnsgeologien i Osloregionen.
These rock types are commonly associated with elevated levels of radon in indoor air.
Bergartane kan rangerast etter kor sannsynleg uranrik granitt og uranrik granittisk gneis er.
This research is vital: Norway has concentrations of radon gas in dwellings that are among the highest in the world.
Bakgrunnen for arbeidet er at Noreg har nokre av dei høgste radonkonsentrasjonane i verda innomhus.
Over the limit
Over tiltaksnivå
The extensive radon measurements conducted throughout Norway reveals that as many 9 % of all dwellings (175,000) have radon concentrations in indoor air above the recommended action limit of 100 Bq/m3.
175.000 bustader - eller ni prosent av bustadmassen - har ein gjennomsnittleg radonkonsentrasjon over tilrådd tiltaksnivå på 100 Bq/m3.
This is a crushed mobile phone.
Dette er en knust mobiltelefon.
Photo: Axel Müller, NGU
Foto: Axel Müller, NGU
They are stored all around us, in buildings, bridges, tablet computers, and cars, and remain there until these products are destroyed or discarded.
De lagres i bygninger, broer, nettbrett og biler, til konstruksjonene og produktene rives eller kastes.
Increasingly more metals and ores are being recycled.
I økende grad blir råstoffene gjenvunnet.
When you deliver your mobile phone for recycling, you can be sure that at least the copper, gold and silver it contains are recovered.
Hvis du leverer inn mobiltelefonen til gjenvinning, kan du regne med at i alle fall kobber, gull og sølv blir gjenvunnet.
Some geo-resources are more difficult to recover, particularly those rare earth metals contained in discarded electronic products.
Noen grunnstoffer er per i dag vanskeligere å gjenvinne, særlig spesialmetaller i elektroniske produkter.
These metals are deeply embedded, in complex mixtures or else dispersed throughout the device in such small amounts that separation is complicated, energy demanding and economically unfeasible.
Det kan være at de er for tett innvevd i hverandre for å kunne separeres til en fornuftig pris, eller at det bare er ørsmå mengder av dem i produktet.
Fortunately, increasingly more manufacturers are producing electronics in a way that it is easier to reclaim and reuse the metals they contain than to go out and mine them again.
I økende grad kommer produsenter av slike produkter til å plassere elementene på en sånn måte at de blir lettere å gjenvinne, samtidig som teknologien for gjenvinning blir bedre.
The level of recycling is dependent on the supply of discarded products.
Grad av gjenvinning er også avhengig av tilgjengeligheten av gjenvinnbare ressurser i samfunnet, altså kasserte produkter.
Sometimes we can exploit secondary resources commercially, thereby substantially reducing the environmental impact of mining while making most of the metals and ores left behind after primary extraction.
I noen tilfeller kan slike ressurser utnyttes kommersielt, slik at man kan redusere miljøproblemer og samtidig nyttegjøre seg metaller og andre råstoffer som forårsaker dem.
Full extraction of the ore was not necessary in the past: the technology did not exist to completely extract all traces of ores, and mining operations did not suffer by leaving behind waste.
I eldre tider var det hverken teknologi eller behov for god utnyttelse av malmer, slik at mye ble liggende igjen i avfallet.
Around the world abandoned mines are being exploited for a second time.
Vi ser økende grad av slik produksjon på "gamle synder" rundt om i verden.
NGU is working to map these secondary resources.
NGU arbeider med å dokumentere slike ressurser.
Simplified interpretations of Norway's geology are based upon the information gathered from detailed surveys that have been conducted by NGU and others for more than 150 years.
En slik forenklet framstilling byggere på mer detaljerte undersøkelser som NGU og andre har utført gjennom mer enn 150 år.
The Precambrian rocks of Norway belong to what is known as the Fennoscandavian Shield.
Den prekambriske berggrunnen i Norge hører til det som kalles det fennoskandiske skjoldet.
On a regional scale, the bedrock geology can be divided into areas that have a shared history of volcanism, deformation, and the formation of large mountain chains that eventually became worn down through the erosion and sedimentation (see map).
Berggrunne kan på regional skala deles inn i områder som har en felles historie med vulkanisme, deformasjon og dannelsen av store fjellkjeder som etter hvert ble slitt ned gjennom erosjon og sedimentasjon.
The oldest rocks of the Fennoscandian Shield are found in the northern Finland and in the Kola peninsula, and are called archaic gneisses (over 2500 million years old).
De eldste bergartene finnes i nordøst der store områder i Nord-Finland og på Kola består av arkeiske gneiser (eldre enn 2500 millioner år).
With these are found paleoproterozoic rocks (2500-1950 million years) that are comprised of thick volcanic and sedimentary layers deposited in the rift zones of the archaic basement.
Sammen med disse finnes paleoproteroziske bergarter(2500 -1950 millioner år) som består av tykke vulkanske og sedimentære lagrekker avsatt i riftsoner i det arkeiske underlaget.
Deformation and transformation led to the formation of the Sveconorwegian mountain chain that extends through the central parts of Sweden and Finland.
Deformasjon og omdanning førte til dannelsen av den Svekofenniske fjellkjeden som strekker seg gjennom de sentrale delene av Sverige og Finland.
The Svekofenniske area is demarcated in the west by the Transscandinanavian igneous belt.
Det Svekofenniske området er avgrenset i vest av det Transskandinaviske intrusivbeltet.
This area is comprised mostly of granitic basement rocks that stretch along a 1500 km long zone from southern Sweden to the Lofoten Islands.
Dette områder består for det meste av granittiske dypbergarter som strekker seg langs en 1500 km lang sone fra sørlige Sverige til Lofoten.
In the southern Norway, and southwest Sweden, the bedrock geology has been formed over a long time (ca 1750 to 900 million years ago).
I sør-Norge og vestlige sør-Sverige er berggrunnen dannet gjennom en lang periode fra ca 1750 til 900 millioner år siden.
Here we have a wide selection of rocks which are the remnants of two important mountain chains: the Gothian (1700-1500 million) and the Sveconorwegian (about 1130-900 million years).
Her har vi et rikholdig utvalg av ulike bergarter som har spor etter to viktige fjellkjededannelser: Den gotiske fjellkjeden (1700-1500 millioner) og den svekonorvegiske fjellkjeden (ca 1130-900 millioner år).
The Caledonian orogeny was formed about 400 million years ago.
Den kaledonske fjellkjeden ble dannet for ca 400 millioner år siden.
Large rock sheets were then thrust from the Northwest to the Southeast and now lies as a blanket, located over the older rocks along the western part of Scandinavia.
Enorme bergartsflak ble da skjøvet fra nordvest mot sørøst og ligger nå som et teppe som ligger over de eldre bergartene langs den vestlige delen av Skandinavia.
Younger volcanic and sedimentary deposits composed of basement rocks can be found in the Oslo region.
Yngre vulkanske og sedimentære avsetninger gjennomsatt av dypbergarter finnes i Osloområdet.
These were formed along a permian rift structure in the bedrock in Eastern Norway.
Disse ble dannet langs en permisk riftstruktur i grunnfjellet på Østlandet.
Forenklet berggrunnskart.
Forenklet berggrunnskart.
Klikk for stor versjon.
Klikk for stor versjon.
NGU's researchers study and monitor rock falls, debris-slides and debris- flood processes in steep terrain.
NGU jobber med forskning og kartlegging av steinsprang og jord-og flomskredprosesser i bratt terreng.
Nature in Norway can be both beautiful and, at times, dangerous.
Norge er et land med mye vakker – og til tider farlig natur.
Norwegians appreciate the steep mountains and deep valleys, but the spectacular terrain can threaten the safety of inhabitants and passersby.
Vi er stolte av de høye fjellene og de bratte dalsidene vi har mange steder i landet vårt, men disse byr også på utfordringer for folk som bor eller ferdes her.
Every year in Norway, more people lose their lives in landslide accidents.
Hvert år mister flere mennesker livet i skredulykker i Norge.
Most of these accidents take place during recreational activities, but they can also occur on roads and housing settlements built near landslide-prone areas.
De fleste av disse ulykkene skjer i forbindelse med fritidsaktiviteter, men også mange veier rammes av skred hvert år, og mange bolighus er bygget i skredutsatte områder.
In order to reduce accidents and prevent people from building in landslide-prone terrain, it is important to understand the landslide processes.
For å hindre ulykker og bygging i skredfarlig terreng er det viktig å forstå skredprosessene.
What triggers landslides?
Hva utløser skredene?
And how far into a valley could landslide material reach?
Hvor går det skred, og hvor langt ut i dalbunnen kan skred fra skråningene nå?
Read more about the various landslides processes and the national landslide susceptibility map, which contributes to protecting people and property against the threat of landslides.
Les mer om ulike skredprosesser og hvordan aktsomhetskart skal bidra til økt sikkerhet mot skred.
From a debris slide at Årset in Ørsta.
Fra et jordskred på Årset i Ørsta kommune.
The slide came on november 15th 2013, after heavy rain.
Skredet gikk 15. november 2013 etter et døgn med kraftig nedbør.
Gro Sandøy (NGU) doing research after a debris slide in Vatne i Ørsta in 2013.
NGU-forsker Gro Sandøy undersøker et jordskred, som gikk i Vatne i Ørsta kommune i 2013.
In order to harness these immense resources in a sustainable way, reliable marine maps and databases are needed which reveal the location and type of the natural deposits.
For å kunne høste av disse ressursene på en bærekraftig måte er det avgjørende med gode kart og databaser som viser hvor ressursene finnes, og hva de består av.
NGU maps geological resources on and under the seafloor, in the coastal zone and offshore.
NGU kartlegger geologiske ressurser på og under havbunnen både i kystsonen og lenger til havs.
Mapping activities are coordinated through various projects and programs, such as MAREANO (www.mareano.no).
Dette gjøres i forskjellige prosjekter og programmer, for eksempel MAREANO (www.mareano.no).
The resources we map, both actual and potential, include sand and gravel, shell (carbonate) sand, gas hydrates and shallow gas.
Ressurser og potensielle ressurser som kartlegges er blant anna sand og grus, skjellsand, gasshydrater og grunn gass.
NGU also cooperates and is involved in research projects with the oil industry, who uses the data in their search for hydrocarbons.
NGU er også involvert i forskningsprosjekter og samarbeid med oljeindustrien, som er interessert i data som kan benyttes til leting etter hydrokarboner.
The Mid-Atlantic Ridge hosts various metals, and is an example of deep-sea resources that might be exploited in the future.
Metaller på midthavsryggene i dyphavet er et eksempel på marine ressurser som vil kunne utvinnes en gang i framtida.
So far mapping activities have concentrated on four mountains with rock slope deformation and/or prehistoric rock slope failures in Telemark.
Så langt har kartleggingen fokusert på fire ustabile fjellpartier med deformasjoner og/eller prehistoriske fjellskred i Telemark.
Figure 1A: Interpreted oblique air photo from "Norge i 3D" of Svaddenipun above Rjukan.
Et interpretert flybilde fra "Norge i 3D" av Svaddenipun ovenfor Rjukan.
Three different scenarios (A, B, C) with different volumes were characterized that show different stages of development and displacement rates.
Tre scenarioer med forskjellige volumer har blitt avgrenset.
Nevertheless, three potential high-risk objects have been reported in this county.
Fylket ble klassifisert med laveste farekategori i Planen for skredfarekartlegging.
These are Svaddenipun Mountain above Rjukan (Figure 1A), Kassen Mountain above Bandak lake and Håkåneset Mountain above Tinnsjø lake (Figure 2).
Likevel finnes det klare indikasjoner på deformasjoner i skråningene ved Svaddenipun ovenfor Rjukan, Kassen ved Bandak innsjø og Håkåneset langs Tinnsjøen.
At the three unstable rock slopes, rock slope deformation is evidenced by the opening of cracks.
På de tre ustabile fjellpartiene er deformasjonen synlig ved åpne sprekker.
Figure 1B: A closer look on the picture above.
Utsnittet fra bildet over.
Håkåneset 1 has a large subaerial and a large subaquatic part (water line is the white line in the middle).
Håkaneset 1 har deler som ligger over og under vann (den hvite linjen i midten er vannkanten).
It is larger in volume and characterized by a large opening of a graben along the top.
Den er større i volum, og kjennetegnes ved en stor åpning av en graben langs toppen.
Figure 3: Our bathymetric mapping of lake Bandak revealed evidence that a post glacial rock avalanche occurred close to the E end of the lake.
Vår batymetriske kartlegging av Bandak dokumenterte at et postglasialt fjellskred skjedde nær østenden av vatnet.
The deposits lie right below the Kassen instability.
Avsetningene ligger rett under det ustabile fjellpartiet ved Kassen.
Displacement waves, created by the impact of a rock avalanche into a water body, have often led to the loss of numerous lives.
Flodbølger, som er forårsaket av at fjellskred går inn inn i en vannmasse, har ofte ført til tap av mange liv.
Historically, such events have occurred 2-4 times per century.
Historisk sett har slike hendelser skjedd to-fire ganger hvert århundre.
The goal of geological mapping carried out at NGU is to find unstable slopes (Figure 1 and 2C) that can collapse as rock avalanches in future and to predict the area they can affect.
Målet med geologisk kartlegging ved NGU, er å finne ustabile fjellpartier som kan kollapse som fjellskred i fremtiden - og å forutsi området de kan påvirke.
If society has developed in the area of potential impact and risk levels are medium, specialists will have their eyes on the sites.
Hvis skredene kan ha en potensiell innvirkning på samfunnet, og risikonivået er middels, vil spesialister følge med på fjellpartiene periodisk.
If the risk level is unacceptable, the sites are continuously followed up and early warning practises by NVE guarantee that people will be evacuated from the hazard zone before an event.
Hvis risikonivået er uakseptabelt, blir ustabile fjellpartier fulgt opp kontinuerlig - og tidlig varsling praksis ved NVE garanterer for at folk vil bli evakuert fra faresonen før hendelsen inntreffer.
Although Norway is the 68th largest country on earth, it has the 7th longest shoreline of all countries due to its fjord coast.
Selv om Norge er det 68. største landet på jorden, har Norge verdens sjuende lengste strandlinjen, dette på grunn av alle fjordene.
This coastline is often characterized by steep rock slopes that are the product of multiple mountain building periods and glaciations cutting into that high relief.
Kysten er ofte preget av bratte fjell, disse er produkt av flere kontinent-kollisjoner og istider som har kuttet i den høye relieffen.
Rock slope failures of small sizes happen along the coast frequently.
Beskjedne steinsprang skjer ofte langs kysten.
Most of them are not registered as they do not cause any damage.
De fleste av dem er ikke registrert, siden de ikke har forårsaket noen skade.
However, in the landslide event database there are 136 events of rock slope failures that impacted into fjords or lakes that caused damage and/or loss of life.
Likevel er det i skreddatabasen registrert 136 hendelser av steinskred og fjellskred som har rast ut i fjorder og innsjøer og forårsaket skade og/eller tap av liv.
All potentially unstable slopes are classified according to their hazard and risk using a standardized methodology.
Alle potensielt ustabile fjellområder er klassifisert i henhold til en standardisert fare- og risiksostandard.
In the second step, all sites that show movement and where people live within the hazard zone (despite risk level being considered as acceptable) are followed up with periodic displacement measurements.
Ustabile fjellpartier som viser bevegelse (selv om risikonivået vurderes som akseptabelt), og hvor folk bor innenfor faresonen, følges opp med periodiske deformasjonsmålinger.
On the other hand, all sites that have unacceptable risk levels, are followed up with continuous monitoring and early-warning practises are put in place.
Alle ustabile fjellpartier som har uakseptable risikonivåer, følges opp med overvåking og tidlig varsling.
This work is carried out by NVE.
Dette arbeidet utføres av NVE.
Rockfalls are defined as having relatively small volume, and occur more frequently than larger rockslides.
Steinsprang er definert til å ha et relativt lite volum og skjer hyppigere enn steinskred, som består av betydelig større volum og er sjeldnere hendelse.
Figure 1: Example of large blocks from a rock fall event that occurred in 2010 along an old road in Kåfjord, Troms.
Eksempel på store blokker fra en steinspranghendelse som skjedde i 2010 langs en gammel veg i Kålfjord, Troms.
(Photo: Halvor Bunkholt, NGU).
(Foto: Halvor Bunkholt, NGU).
The terms rockfall and rockslide are often used interchangeably.
Begrepene steinsprang og steinskred benyttes ofte om hverandre.