natgillin/translations-raw huggingface dataset:
She will also convene a group of NAM teachers who will use peer learning to practise their Critical Response Process skills based on a model from this student project.
I tillegg vil hun samle en gruppe med lærere fra NMH som med samarbeidslæring skal trene sine ferdigheter innen «Critical Response Process», etter modell fra dette studentprosjektet.
About the Critical Responce Process
Om Critical response process
The Critical Response Process (Lerman and Borstel, 2003) is a method for giving and receiving meaningful feedback during creative processes.
Critical Response Process (Lerman and Borstel, 2003) er en metode for å gi og motta meningsfull feedback i kreative prosesser.
The method consists of four steps, and there are three roles that the participants can assume: artist , responder or facilitator .
Metoden bygger på fire trinn, og det er tre roller man kan innta, artist – utøveren, responders – respondenter, og facilitator - fasilitator.
The process is designed to allow the artist, in collaboration with those giving feedback, to identify solutions to his or her artistic challenges and problems.
Prosessen skal bidra til at utøveren som er i fokus, i samarbeid med de gir tilbakemelding, skal finne løsninger på egne kunstneriske utfordringer og problemer.
Step 1: Step 1 requires the responders to give feedback on what they found meaningful in the performance.
Trinn 1: I trinn 1 skal man gi feedback på det som var meningsfullt fremføringen som nettopp er blitt gjort.
Meaning could be that the performance was inspiring, compelling, surprising, interesting, different, though-provoking and so on.
Meningsfullt kan bety inspirerende, engasjerende, overraskende, interessant, annerledes, tankevekkende og så videre.
Step 2: In Step 2 the artist asks artistic questions.
Trinn 2: I trinn 2 skal utøveren stille kunstneriske spørsmål.
The responders must give honest answers, but they must be to the point.
Respondentene skal gi ærlige svar, men de skal være til saken.
In other words, it is the artist who decides which problems to address during this step.
Det er med andre ord utøveren som styrer hva slags problemstillinger som skal belyses i dette trinnet.
Step 3: In Step 3 the responders ask the artist open, neutral questions.
Trinn 3_ I trinn 3 skal respondentene stille åpne, nøytrale spørsmål til utøveren.
These questions should encourage reflection and help the artist to identify solutions.
Disse spørsmålene skal åpne opp for refleksjon og få utøveren til å finne løsninger.
Step 4: In Step 4 the responders give input and state their opinions.
Trinn 4: I trinn 4 kan respondentene komme med innspill og meninger.
Would you like to hear it?”
Vil du høre det?”
The artist may respond either yes or no to the question.
Utøveren kan si ja eller nei til forslaget.
”The love of the art is so great that we can put up with any kind of critique, right or wrong, in order to develop as artists” (Liz Lerman, founder of Critical Response Process) By working together as equal participants, the students have developed the self-confidence and courage they need to reflect on, and create, their own roles as musicians.
”The love of the art is so great that we can put up with any kind of critique, right or wrong, in order to develop as artists” (Liz Lerman, grunnlegger av Critical Response Process)
The rest of the day he will spend waiting for the result.
Nå er det bare å vente.
Vira Sheremeta from the Ukraine has been practicing four hours a day lately.
Vira Sheremeta fra Ukraina har øvd fire timer hver dag den siste tiden.
She is finishing her studies in Kiev this year, and a lot is at stake.
Hun blir ferdig i Kiev dette året, og det står mye på spill.
Her husband already lives in Norway, and if she gets in they will get an opportunity to live together in Oslo.
Ektemannen bor allerede i Norge, og hvis hun kommer inn, får de mulighet til å bo i Oslo sammen.
Two minutes to go.
To minutter til hennes tur.
Professor Julius Pranevičius holds the door for applicants.
Professor Julius Pranevičius åpner døren for søkerne.
– What happens if I don’t get in?
– Hva som skjer hvis jeg ikke kommer inn?
Then I’ll try again next year.
Da prøver jeg igjen til neste år.
The Academy is my preferred choice, but I’ve applied to several other schools, says clarinet player Eirik Nordstrøm.
NMH henger høyest, men jeg har søkt mange andre steder, sier klarinettist Eirik Nordstrøm.
The nervous atmosphere dissolves as the day comes to an end.
Den nervøse stemningen løser seg opp utover dagen.
Many applicants have finished their tests, and now they hang around waiting for the result.
Mange er ferdige, og da gjenstår bare å se resultatet.
The line is gone, the day is soon over.
Køen forsvant, dagen er snart over.
The students make their comments after each performance, and different solutions are discussed and tried out along the way.
Etter hver framføring kommenterer de andre to, og man diskuterer ulike løsninger som prøves ut underveis.
Professor Bratlie occasionally adopts a model whereby one of the students is given responsibility for the entire lesson, almost like a masterclass, but where the other student is also involved in the discussions.
Noen ganger bruker man en modell hvor en av studentene får ansvar for hele timen som en slags mesterklasse, men hvor også den andre studenten trekkes inn i diskusjonene.
Here is one example from such a lesson.
Et eksempel fra en slik time finnes her.
&amp;lt;br /&amp;gt;
&lt;br /&gt;
Professor Bratlie rarely intervenes, but in order to encourage further reflection he will sometimes ask questions or coax the students into investigating certain topics in more detail.
Bratlie bryter sjelden inn, men for å få dem til å reflektere videre, kan han noen ganger komme med et spørsmål eller en oppfordring om å bore dypere i en tematikk.
By taking on this responsibility, the students evolve as independent musicians and become increasingly capable of reflection and of articulating their choices, both in relation to their own playing and when coaching others.
Gjennom å få dette ansvaret vokser de som selvstendige musikere og får større evne til å reflektere og å artikulere sine valg både i forhold til eget spill og når de skal veilede andre.
Increased awareness
Økt bevissthet
In diaries and interviews the students make it clear that they greatly value the group lessons and that they prioritise them even though attendance is voluntary.
Studentene gir gjennom logger og intervju klart uttrykk for at de ser gruppetimene som svært viktige og noe de prioriterer, selv om timene er frivillige.
They find that the discussions and feedback make them more aware and independent while also learning to be more responsive to they way in which their peers interpret the music.
De opplever også at diskusjonene og tilbakemeldingene gjør dem mer bevisste og selvstendige, samtidig som de lærer å være mer åpne for andres måter å forstå musikken på.
The students also highlight the importance of learning how to express themselves verbally about the performances of others and of being able to give constructive feedback.
Studentene framhever det også som viktig at de som musikere lærer å uttrykke seg om andres spill og kunne gi konstruktive tilbakemeldinger.
One of the students summed up the group lesson experience thus:
En av studentene oppsummerer sine erfaringer med gruppetimene i sin logg på denne måten:
– During the last lesson I realised how much these lessons have changed me as a human being and a musician.
– Siste time skjønte jeg at disse timene har forandret meg som menneske-musiker ganske grundig.
They taught me how to listen, to try to understand, to express my opinions clearly, briefly and accurately.
De lærte meg å lytte, prøve å forstå, å si min mening tydelig, kort og konsentrert.
Jens Harald Bratlie's development project is part of Teaching Principal Instrument in Groups.
Jens Harald Bratlies utviklingsprosjekt er en del av Gruppeundervisning i hovedinstrument.
"During the last lesson I realised how much these lessons have changed me as a human being and a musician."
"Siste time skjønte jeg at disse timene har forandret meg som menneske-musiker ganske grundig"
A punch of culture is initiated and conducted by Kjell Tore Innervik, associate professor at NMH, in close collaboration with the headmaster of Hammerfest cultural school; Frode Sollie.
Kulturtrøkk er initiert og ledet av Kjell Tore Innervik, førsteamanuensis ved Norges musikkhøgskole, i tett samarbeid med Frode Sollie, rektor ved Hammerfest kulturskole.
The project was established for a three-year period, from 2013 – 2015.
Prosjektet ble etablert som et treårig prosjekt i perioden 2013-2015.
Encouraging innovative ideas
Økt refleksjon over musikerrollen
A punch of culture is in this way connected to two of CEMPE’s development projects: Professional Music Practicum and Independent Music Careers.
Kulturtrøkk er knyttet til to av utviklingsprosjektene i CEMPE; Praksis i musikklivet og Frilanskarriere.
Such an on-site work practicum is a very valuable contribution in students’ education, as it encourages innovative ideas and actions, which is important when educating musicians for a rapidly changing society where the portfolio musician can become a norm.
Praksisprosjektet er et verdifullt bidrag i studentenes utdanning ved at det stimulerer til innovative ideer og handlinger, som er viktig i en musikkutdanning som skal utdanne musikere til et samfunn i stadig endring, der portfoliomusikeren kan bli en norm.
Hammerfest municipality is in strong growth and development, mostly because of the establishment of a large natural gas field led by Statoil.
Hammerfest kommune er i sterk vekst og utvikling, i hovedsak på grunn av etableringen av Snøhvit-feltet og utbyggingen av Melkøya.
Hammerfest has, with Statoil`s help, put effort in making the city a desirable place to live, and to strengthen the cultural life is a means in this direction.
Hammerfest har, med hjelp fra Statoil, jobbet for å gjøre byen til et attraktivt sted å bo, med styrking av det kulturelle livet som et sentralt virkemiddel.
Muisc in different contexts
Musikk i ulike kontekster
A punch of culture is quite different from other contexts the students have previously attended.
Kulturtrøkk er ganske forskjellig fra andre arenaer studentene deltar i.
During the project, they perform music in different venues and contexts; in classrooms, in people’s homes, in big halls, in shopping centers and in offices – all in collaboration with other students, with children, with local musicians, or music teachers.
I løpet av oppholdet i Hammerfest framfører masterstudentene musikk i ulike kontekster; i klasserom, hjemme hos folk, i store konsertsaler, i kjøpesentre og på kontorer – alt i samarbeid med andre studenter, med barn, med lokale musikere eller musikklærere.
An important part of the project is directed towards the relation to audiences, both as the students perform music in intimate contexts, as well as through dialogues with audiences.
Et sterkt fokus på relasjoner til publikum er sentralt i prosjektet, både gjennom dialoger med publikum og ved framføring av musikk i intime arenaer.
The project is further characterized by a focus on conversation and reflection between students, and between students and teachers.
Refleksjon og samtale mellom studenter, og mellom studenter og lærere, er sentralt gjennom hele prosjektet.
The research study is conducted and carried out by Senior Lecturer Brit Ågot Brøske Danielsen (NMH).
Forskningsstudien gjennomføres og ledes av førstelektor Brit Ågot Brøske Danielsen (NMH).
Results from the research study show that the participating students consider the high degree of collaboration as significant experiences.
Resultater fra forskningsstudien viser bl.a. at studentene opplever samarbeid med andre som signifikant.
It may seem like collaboration with fellow students is something the students would like to emphasize more in their educational program, and that the collaborative experiences from Hammerfest contribute positively to empowerment and increased self-confidence.
Det ser ut til at samarbeid med medstudenter er noe studentene generelt savner i sin utdanning, og at samarbeid bidrar til å styrke studentenes egne stemmer og kunstneriske ståsted.
Students say:
Studenter sier:
– The possibility to get to know and be creative with my fellow students across instrumental groups and genres.
– Muligheten til å bli kjent med og være kreativ med mine medstudenter på tvers av instrumenter og sjangere.
There are not many opportunities to meet within the school.
Det er ikke mange muligheter til å møtes på skolen.
– A conversation with the other students after the school concert was very valuable for me.
– En samtale med andre studenter etter skolekonserten var veldig verdifull for meg, […]
To talk about it with the others, to realize that we are similar, and to accept that you do not have to be outgoing and rich in initiative in all situations in order to be a good person, was a great relief.
Å snakke med andre, og å forstå at du ikke trenger å være utadvendt og rik på initiativ i alle situasjoner for å være en bra person, er en stor lettelse.
Collaboration with different groups of people; amateur and professional musicians, children and disabled people, as well as working across disciplines, is also in itself considered as important and valuable experiences for the participating students.
Samarbeid med ulike grupper av mennesker; amatørmusikere og profesjonelle musikere, barn og mennesker med spesielle behov, og på tvers av kunstformer, vurderes i seg selv som viktige og verdifulle erfaringer for studentene.
These experiences contribute in challenging students` preconceptions, and in strengthening their understanding of the impact of music.
Erfaringene utfordrer studentenes forforståelser samtidig som det øker bevisstheten om verdien av musikk.
Dialogues with audiences
Å bli kjent med publikum
The research study further shows that dialogues with audiences are of significance to the students.
Forskningsstudien viser videre at samtaler med publikum er av stor betydning for studentene.
– The concert in someone’s home was a significant moment.
– Konserten hjemme hos noen var et betydningsfullt øyeblikk.
I think this is very important, that we also listen to the audience.
Det at vi også må lytte til publikum.
It was very exciting to listen to their thoughts on artistic work […].
Det var veldig spennende å høre om deres tanker om kultur under samtalen etter konserten.
It made a great impression on me to see how much they appreciated our visit.
Det gjorde et enormt inntrykk å se hvor mye de satte pris på besøket!
Getting to know the audience contributes to reducing the distance between performers and audiences, which further fosters a two-way mutual interest in each other.
Å bli kjent med publikum bidrar til å redusere avstanden mellom utøver og publikum, og dermed til en gjensidig og likeverdig interesse for hverandre.
Through such experiences, students increase their awareness about audiences and gain experiences in presenting and performing music for different target groups.
Denne typen erfaringer bidrar til at studentene øker sin bevissthet om publikum og om måter å formidle musikk for ulike målgrupper.
Increasing cultural activities in Hammerfest
Økt kulturliv i Hammerfest
For Hammerfest municipality, this project has contributed to increasing cultural activities in the city, and expanding the scope of Hammerfest Cultural School.
For Hammerfest kommune har prosjektet bidratt til økt kulturliv i byen og utvidet kulturskolens omfang.
People in Hammerfest report on valuable meetings and experiences throughout the project, both as hosts for musicians, in artistic collaboration, and through esthetic experiences
Folk i Hammerfest forteller om verdifulle møter og erfaringer i prosjektet, både som vertskap for musikere, i kunstneriske samarbeid og gjennom fellesskap i estetiske opplevelser.
Photo: Ziggi Wantuch
Foto: Ziggi Wantuch Foto: Ziggi Wantuch Foto: Ziggi Wantuch
Grydeland does not look very affected by his upcoming defence, but won’t hide the fact that completing such a large project can be nerve-racking.
Førebels ser ikkje kandidaten særskild prega ut, men han legg heller ikkje skjul på at innspurten kan vere både nervepirrande og hektisk.
I promise him not to spend too much of his valuable time in this interview.
Eg lovar å ikkje bruke mykje meir enn ein time på intervjuet.
What do you think about when you think about improvisation?
Kva tenkjer du på når du tenkjer på improvisasjon?
– Ha-ha.
– Hehe.
My aim has been to find some concepts for how music is created in two specific ensembles that I have been researching, says Grydeland.
Men akkurat for stipendiatprosjektet så har tanken vore å prøve å knyte nokre omgrep til korleis den musikken oppstår i akkurat dei to ensembla som eg har teke utgangspunkt i, byrjar Grydeland.
In addition to the encyclopaedia, he has made several artistic products like concerts and recordings with Huntsville and solo.
I tillegg til encyklopedien har han avlevert fleire kunstnariske produkt i form av konsertar og utgjevingar, med Huntsville og som soloartist.
Contemplations reflecting the music
Refleksjonar som reflekterer musikken
– I could continue with this project forever; even if the documentation of the process is over for now, the contemplation continues.
– Det er eit arbeid som kunne heldt fram i det uendelege, og sjølv om eg har avslutta dokumentasjonen av tankane for denne gang stoppar jo ikkje refleksjonen.
I already have more words and concepts that would enrich the encyclopaedia, he tells me.
Allereie no har eg fleire tankar om ord og omgrep eg kunne supplert med, seier han.
Similarly to Grydelands personal appearance, and also the music he makes as a solo artist and with Huntsville or Dans led Arbres, the encyclopaedia emerges as a place for quiet thought, a place where one has to spend some time looking around before one understands the connections, and one has to take the time to taste every separate word.
I likskap med Grydelands framtoning som person, og for så vidt også musikken han gjer som soloartist eller i Huntsville og Dans les Arbres, framstår encyklopedien som ein stad for roleg ettertanke, der ein gjerne må bruke litt tid på å sjå seg rundt for å forstå korleis det heng saman, og ta seg tid til å smake på kvart einskild ord.
– I want the thoughts in the encyclopaedia to reflect different sides to the music, like how it exists in layers, with elements that intertwine and connect, at the same time as it is the audience who have to make their own connections, Grydeland explains.
– Eg ville at refleksjonane i encyklopedien skulle reflektere ulike sider av musikken, som til dømes at den er bygd opp lagvis, med element som går inn i kvarandre og heng saman, samtidig som det er publikum som må lage sine eigne samanhengar, forklarar Grydeland.
Continues below.
Fortset under biletet.
Paradoxical music
Paradoksal musikk
Grydeland and his fellow musicians in Huntsville and Dans les Arbres do not improvise music in the sometimes pubertal manner of free jazz with sudden eruptions and intense phrases.
Musikken Grydeland og hans faste samarbeidspartnarar i Huntsville og Dans les Arbres lagar, er ikkje pubertal improvisasjonsmusikk med plutselege utbrot av heftige passasjer, slik til dømes frijazz ofte kan vere, men konseptuell, ofte stillfaren og tilsynelatande gjennomtenkt musikk som utviklar seg tolmodig, kontrollert og gradvis.
Still they make room for spontaneity and freedom.
Kven kan eigentleg forklare kva for tradisjon dei står i?
Can they even describe which tradition they are a part of?
– Eg føler at eg kan gjere akkurat det eg vil i dei ensembla.
Even if several of the musicians have jazz educations, and they obviously have jazz influences, there is not much in the music that resembles jazz.
– Spesielt med Dans les Arbres blir konsertane ofte veldig beslekta, på den måten at vi gjerne bygg vidare på idear som kan minne om den føregåande konserten.
With these contrasts in mind, it is easy to sympathize with Grydelands wish to investigate what is actually happening when he improvises with these ensembles.
Slik sett skulle ein kanskje tru at det er litt låst i eit konsept eller eit uttrykk, men paradoksalt nok føler eg meg fri til å gjere det eg vil.
A jazz upbringing
Oppvekst i jazzby
– There was not that much music in my childhood.
– Det var ikkje så veldig mykje musikk i min barndomsheim.
– I had a great music teacher that backed me up, I think he had an impact on my musical development.
– På ungdomskulen hadde eg ein veldig bra musikklærar som backa meg opp.
Fighting the guitar
Kamp mot gitaren
In 1996 Grydeland was accepted as a student at the Norwegian Academy of Music, where he was to study improvised music and jazz.
Med desse opplevingane er det ikkje så rart at vegen etter kvart leia fram til jazzlinja på Norges musikkhøgskole i 1996.
For a guitarist there is quite a bit of prestige involved when one is accepted, however Ivar was not entirely comfortable with the typical jazz-guitar tradition.
Det er prestisjetungt nok, og særleg for ein gitarist, å bli tatt opp på eit slikt studie, men Ivar var likevel ikkje heilt komfortabel med den typiske jazzgitar-tradisjonen.
He had noticed this already in upper secondary school.
Det merka han kanskje allereie på vidaregåande.
– I used to practice a lot, and usually typical things like jazz classics from The Real Book, or scales, or playing brilliantly, fast, clean and in pitch, he tells me.
– På vidaregåande øvde eg veldig mykje, og gjerne på meir typiske ting som å sitte med jazzklassikarsamlinga The Real Book og terpe skalaer, og på å spele briljant, fort, fint og reint, fortel han.
– I went on like that all through school and used to listen to Pat Metheny and other modern jazz guitarists.
– Slik heldt eg på gjennom heile vidaregåande, og var oppteken av gitaristar som Pat Metheny og andre moderne jazzgitaristar.
But I never really liked it, and I did not have anyone to play with who were into the same things, so I never felt quite in my element.
Men eg syns liksom aldri det blei noko særleg, og der var ingen å spele med som heldt på med det same, så eg følte ikkje at eg var heilt på rett hylle.
His agonies culminated in what he names a musical crisis after he was accepted to the Academy.
Det kulminerte med det han kallar ei «musikalsk krise» etter at han blei tatt opp på Musikkhøgskulen.
The crisis made way for some creative reasoning:
Slikt blir det kreative løysingar av.
– I totally stopped playing music the summer before I started at the Academy.
– Eg slutta heilt å spele slik musikk sommaren etter at eg hadde kome inn på Musikkhøgskulen.
The same summer I heard the guitarist and singer Nils-Olav Johansen play at the jazz festival in my home town.
Den same sommaren spelte gitaristen og vokalisten Nils-Olav Johansen på jazzfestivalen i Kongsberg, og eg kom i prat med han.
So he started tuning his guitar in fourths, with the upper strings tuned to C and F. He kept playing this way for many years.
Slik gjekk det til at han spelte med gitaren stemt i kvartar heile vegen, med C og F på dei to lysaste strengane, i mange år.
Being my teacher probably wasn’t easy.
Det var nok ikkje berre enkelt å vere læraren min.
Grydeland does not strike me as being very obstinate, with his calm and well-mannered appearance.
Grydeland slår meg ikkje umiddelbart som ein vriompeis, med si høflege og sindige framtoning.
– I can’t relate to the concept “free improvisation”, he states with emphasis.
– Eg kjenner meg ikkje igjen i omgrepet «fri-improvisasjon», i alle fall, seier han klart og tydeleg.
– A lot of our music is improvised, and some of the music is about freedom, but what most people think of when they hear that concept is something entirely different from our music, he continues.
– Der er mykje av musikken vår som er improvisert, og som har noko som handlar om fridom, men det dei fleste assosierer med fri-improvisasjon er for meg noko heilt anna, held han fram.