natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Emissions to air from petroleum activities largely originate from the combustion of natural gas and diesel in turbines, engines and boilers, flaring of natural gas for safety reasons, venting and diffuse emissions of gas, and storage and loading of crude oil.
Utslipp fra petroleumsvirksomheten kommer stort sett som følge av forbrenning av naturgass og diesel i turbiner, motorer og kjeler, ved sikkerhetsfakling av naturgass, ventilering og diffuse utslipp av gass og ved lagring og lasting av råolje.
These activities result in emissions of waste gas containing CO2 (carbon dioxide), NOx (nitrogen oxides), NMVOCs (non-methane volatile organic compounds), CH4 (methane) and sulphur dioxide (SO2).
Utslippene av avgasser inneholder blant annet CO2 (karbondioksid), NOx (Nitrogenoksid), nmVOC (flyktige organiske forbindelser utenom metan), CH4 (metan) og SO2 (svoveldioksid).
The companies operating on the Norwegian shelf are world leaders in the use of solutions to reduce greenhouse gas emissions
Selskapene som opererer på norsk sokkel ligger langt framme når det gjelder å ta i bruk løsninger som reduserer utslipp av klimagasser
Emissions from Norwegian petroleum activities, in other words from facilities on the continental shelf and from onshore facilities that come within the scope of the petroleum legislation, are regulated through several acts, including the Petroleum Act, the CO2 Tax Act on Petroleum Activites, the Sales Tax Act, the Greenhouse Gas Emission Trading Act and the Pollution Control Act.
Utslipp fra petroleumsvirksomheten, det vil si utslipp fra innretninger på sokkelen og landanlegg som omfattes av petroleumsskatteloven, blir regulert gjennom flere lover, blant annet petroleumsloven, CO2-avgiftsloven, særavgiftsloven, klimakvoteloven og forurensingsloven.
Requirements for impact assessments and approval of plans for new developments (PDOs/PIOs) are cornerstones of the petroleum legislation.
Sentralt i petroleumslovgivningen er krav om konsekvensutredning og godkjenning av nye utbyggingsplaner (PUD/PAD).
Facilities onshore and within the baseline are also subject to the provisions of the Planning and Building Act.
Anlegg på land eller sjø innenfor grunnlinjen, faller i tillegg inn under forskriftene i plan- og bygningsloven.
Emissions from the petroleum sector in Norway are well documented.
Det er god oversikt over utslippene fra petroleumssektoren i Norge.
The industry’s own organisation, the Norwegian Oil and Gas Association, has established a national database for reporting all releases from the industry, called EPIM Environment Hub (EEH).
Bransjeorganisasjonen Norsk olje og gass har etablert en felles database for rapportering av utslipp til sjø og luft fra virksomheten.
All operators on the Norwegian continental shelf report data on emissions to air and discharges to the sea directly in EEH.
Alle operatører på norsk kontinentalsokkel rapporterer utslippsdata direkte inn i denne databasen.
Greenhouse gas emissions
Utslipp av klimagasser
In 2016, greenhouse gas emissions from petroleum activities corresponded to about 13.8 million tonnes CO2 eq (carbon dioxide equivalent), most of which (13.3 million tonnes) was CO2, and the rest CH4 (methane).
I 2016 tilsvarte utslippene av klimagasser fra petroleumsvirksomheten om lag 13,8 millioner tonn CO2-ekvivalenter, hvorav CO2 utslippene utgjorde 13,3 millioner tonn og CH4 (metan) stod for resten.
Emissions from the petroleum sector account for about one quarter of Norway’s aggregate greenhouse gas emissions.
Utslippene fra petroleumsvirksomheten utgjør om lag en fjerdedel av de samlede norske klimagassutslippene.
CO2 emissions from the petroleum sector are expected to be fairly stable over the next few years.
Utslippene av klimagasser fra petroleumssektoren er ventet å være relativt stabile de nærmeste årene.
Greenhouse gas emissions from the petroleum sector
Utslipp av klimagasser fra petroleumssektoren
Updated: 22.03.2017
Oppdatert: 22.03.2017
Historical numbers for 1997-2016 and projections for 2017-2020
Historiske tall for 1997-2016 og prognoser for 2017-2020
Print illustration Download data Greenhouse gas emissions from the petroleum sector Download PDF Download as image (PNG)
Skriv ut figur Last ned grunnlag Utslipp av klimagasser fra petroleumssektoren Last ned PDF Last ned som bilde (PNG)
Greenhouse gas emissions from the petroleum sector – Historical numbers for 1997-2016 and projections for 2017-2020
Utslipp av klimagasser fra petroleumssektoren – Historiske tall for 1997-2016 og prognoser for 2017-2020
The companies operating on the Norwegian shelf are world leaders in the use of solutions to reduce greenhouse gas emissions.
Selskapene som opererer på norsk sokkel ligger langt framme når det gjelder å ta i bruk løsninger som reduserer utslipp av klimagasser.
Emissions per unit of oil and gas produced are therefore lower than those from similar operations in other petroleum-producing countries.
Dette har resultert i lave utslipp per produserte enhet sammenlignet med tilsvarende virksomheter i andre petroleumsproduserende land.
Energy efficiency measures, including the introduction of energy management systems and the installation of more energy-efficient equipment such as compressors and pumps, have helped to reduce emissions from petroleum activities.
Energieffektiviseringstiltak, som innføring av energistyringssystemer og installasjon av mer energieffektivt utstyr som kompressorer og pumper, har bidratt til å redusere utslipp fra petroleumsvirksomheten.
Combined-cycle gas turbines (CCGT) are one technological solution, in which waste heat from the turbines is used to produce steam, which in turn is used to generate electricity.
Kombikraft er et eksempel på en teknologisk løsning der det blir brukt varme fra eksosgassen i turbinene til å produsere damp, som så blir benyttet til å generere elektrisk kraft.
CCGT plants improve energy efficiency and reduce emissions.
Kombikraft øker energieffektiviteten og reduserer utslippene.
They have been installed on the fields Oseberg, Snorre and Eldfisk.
Kombikraft er installert på feltene Oseberg, Snorre og Eldfisk.
Since 1996, about 1 million tonnes of CO2 per year has been separated during processing of natural gas from the Sleipner Vest field, and stored in the subsea Utsira Formation.
Siden 1996 har det årlig blitt lagret om lag en million tonn CO2 som har blitt skilt ut fra gassen som blir produsert på Sleipner Vest-feltet i Utsiraformasjonen.
Since 2014, CO2 has also been separated from natural gas from the Gudrun field and stored in the Utsira Formation.
Siden 2014 har også CO2 fra naturgass produsert på Gudrun-feltet blitt skilt ut og lagret i Utsiraformasjonen.
The Snøvhit facility on Melkøya separates CO2 from the well stream before the gas is chilled to produce liquefied natural gas (LNG), and has been doing so since 2008.
På Snøhvit-anlegget på Melkøya har CO2 fra naturgass blitt skilt ut, transportert tilbake til feltet, injisert og lagret i undergrunnen siden 2008.
The CO2 is transported back to the field, injected and stored.
Se egen omtale av CO2-håndtering.
A joint solution for supplying power from shore to the Utsira High region will be in place by 2022 at the latest, and the fields Edvard Grieg, Ivar Aasen and Gina Krog will all be connected to it.
Det vil bli etablert en områdeløsning for kraft fra land til Utsirahøyden senest innen 2022, der feltene Edvard Grieg, Ivar Aasen og Gina Krog skal koble seg på.
In addition, the onshore facilities Kårstø, Kollsnes, Melkøya LNG and Nyhamna are supplied partly or wholly with power from the grid.
I tillegg får landanleggene Kårstø, Kollsnes, Melkøya LNG og Nyhamna helt eller delvis kraft fra strømnettet.
At present, these fields and facilities account for the majority of Norwegian gas production.
I dag er mesteparten av norsk gassproduksjon knyttet til disse feltene og anleggene.
CO₂ emissions from petroleum activities in 2016, by source
CO₂-utslipp fra petroleumsvirksomheten i 2016, fordelt på kilde
Print table Download data CO₂ emissions from petroleum activities in 2016, by source
Skriv ut tabell Last ned grunnlag CO₂-utslipp fra petroleumsvirksomheten i 2016, fordelt på kilde
Instruments to reduce greenhouse gas emissions
Virkemidler for å redusere utslipp av klimagasser
The carbon tax and the Greenhouse Gas Emission Trading Act are Norway’s most important cross-sectoral climate policy instruments for cost-effective cuts in greenhouse gas emissions.
CO2-avgift og klimakvoteplikt er de sentrale sektorovergripende virkemidlene for kostnadseffektive reduksjoner i utslipp av klimagasser.
Both of these instruments apply to the petroleum industry, while most other sectors either have to take part in emissions trading or pay the carbon tax.
Petroleumsvirksomheten omfattes av begge disse virkemidlene, mens øvrige sektorer i all hovedsak kun står overfor enten kvotepris eller CO2-avgift.
The carbon tax
CO2-avgift
Norway was one of the first countries in the world to introduce a carbon tax, in 1991.
Som et av de første landene i verden innførte Norge i 1991 CO2-avgift.
This is levied on all combustion of gas, oil and diesel in petroleum operations on the continental shelf and on releases of CO2 and natural gas, in accordance with the CO2 Tax Act on Petroleum Activites.
Lov om avgift på utslipp av CO2 i petroleumsvirksomhet på kontinentalsokkelen fastsetter at selskapene må betale CO2-avgift ved forbrenning av gass, olje og diesel i petroleumsaktiviteter på kontinentalsokkelen og ved utslipp av CO2 eller naturgass.
For 2017, the tax rate is NOK 1.04 per standard cubic metre of gas or per litre of oil or condensate.
I 2017 er avgiftsatsen satt til 1,04 kroner per standardkubikkmeter gass eller liter olje eller kondensat.
For combustion of natural gas, this is equivalent to NOK 445 per tonne of CO2.
For naturgass som forbrennes vil dette tilsvare 445 kroner per tonn CO2.
For emissions of natural gas, the tax rate is NOK 7.16 per standard cubic metre.
For naturgass som slippes ut til luft er satsen 7,16 kroner per standard kubikkmeter.
Greenhouse Gas Emission Trading
Klimakvoteplikt
Norway’s Greenhouse Gas Emission Trading Act entered into force in 2005, and Norway joined the EU Emissions Trading System (EU ETS) in 2008.
Klimakvoteloven som trådte i kraft i 2005, knytter Norge til EUs kvotesystem for utslipp av klimagasser.
This means that Norwegian installations in the petroleum industry and other industries to which the system applies are subject to the same rules for emissions trading as those within the EU.
Dette innebærer at norske industri- og petroleumsvirksomheter har kvoteplikt på lik linje med industrivirksomhetene i EU.
The EU ETS is now in its third phase, which runs up to 2020.
Systemet er inne i sin tredje periode som gjelder fram til 2020.
The EU ETS is a ‘cap and trade’ system, which sets a ‘cap’, or limit, on total greenhouse gas emissions within the system.
EUs kvotesystem setter et tak for hvor store de samlede utslippene skal være.
This cap is reduced year by year so that the emission target for sectors covered by the system is met by the end of the period.
Dette taket reduseres årlig slik at systemet bidrar til at det fastsatte utslippsmålet for systemet nås når den aktuelle kvoteperioden utløper.
Emission allowances are allocated by auctioning or free of charge.
Kvoter blir auksjonert eller tildelt vederlagsfritt.
Sectors that are considered to be at risk of carbon leakage receive some or all of their allowances free of charge, following harmonised allocation rules.
Sektorer som anses å være utsatt for karbonlekkasje, får tildelt vederlagsfrie kvoter for alle eller deler av sine utslipp, basert på en fastsatt metode.
This applies to a certain proportion of petroleum-sector emissions to which the ETS applies.
Dette omfatter også deler av de kvotepliktige utslippene fra petroleumssektoren.
Allowances for emissions from heating and electricity generation on offshore installations are not allocated free of charge.
Det må imidlertid kjøpes kvoter for alle utslipp knyttet til energiproduksjon.
If a company’s emissions exceed its free allocation, it must purchase additional allowances from other companies within the system.
Overstiger utslippene den kvotemengden selskapene har fått tildelt vederlagsfritt, må virksomheten kjøpe kvoter fra andre virksomheter som deltar i kvotesystemet.
Companies that cut their emissions so much that they have a surplus of allowances can sell them to others.
Selskaper som kutter utslippene utover den tildelte kvotemengden, kan selge kvoter.
Thus, the trading system provides incentives for cost-effective cuts in greenhouse gas emissions.
På denne måten gir kvotesystemet insentiver til kostnadseffektive kutt i utslipp av klimagasser.
In 2016, the average cost of an emission allowance entitling the holder to emit one tonne of CO2 was approximately 5.3 euros, corresponding to NOK 50.
I 2016 var den gjennomsnittlige CO2-prisen i EUs kvotesystem om lag 5,3 euro, eller om lag 50 kroner per tonn CO2.
Permits and other requirements
Vilkår og tillatelser
Before the licensees can develop a discovery, their plan for development and operation (PDO) must be approved by the Ministry of Petroleum and Energy.
For at rettighetshaverne skal kunne bygge ut et funn, må plan for utbygging og drift (PUD) godkjennes av Olje- og energidepartementet.
The PDO contains information on how the licensees intend to develop and operate the field.
PUD-en inneholder opplysninger om hvordan rettighetshavere vil bygge ut og drifte feltet.
Whenever proposals are made for new field developments or large-scale modification of existing facilities, the operator must as part of the PDO include an overview of energy needs and an assessment of the costs of using power from shore rather than gas turbines to supply electricity.
Ved alle nye feltutbygginger og større modifikasjoner, skal utbyggingsoperatøren i forbindelse med arbeidet med PUD legge fram en oversikt over energibehov og kostnadene det vil innebære å benytte kraft fra land framfor gassturbiner.
Flaring of natural gas is only permitted when necessary for safety reasons.
Brenning av gass i fakkel er kun tillatt når det er nødvendig av sikkerhetsgrunner.
Permit for flaring are issued by the Ministry of Petroleum and Energy.
Tillatelse til slik sikkerhetsfakling gis av Olje- og energidepartementet.
A permit under the Pollution Control Act is required for emissions to air from petroleum operations.
Med hjemmel i forurensningsloven er det krav om utslippstillatelse for utslipp til luft fra petroleumsvirksomhet.
Other emissions to air
Andre utslipp til luft
NOx emissions
Utslipp av NOx
The petroleum sector accounts for about one third of Norway’s total NOx emissions.
Petroleumsvirksomheten stod for om en tredjedel av norske NOx-utslipp.
The emission level has been fairly stable since 2000, and in 2016 the total emmisions were 44 700 tonnes, which is less than totale emmisions in both 2014 and 2015.
I 2016 var utslippene på 44 700 tonn, som er noe lavere enn utslippene i 2014 og 2015.
The reason is reduced use of diesel fuel in turbines and motors.
Årsaken til nedgangen er redusert bruk av diesel i turbiner og motorer.
What do we mean by NOx?
Hva er NOx?
Studies show that the environmental impacts of NOx emissions vary considerably depending on where they take place, and that emissions in urban areas have the most serious effects.
Studier viser at miljøulempene ved NOx-utslipp varierer betydelig med hvor og når de finner sted, og at ulempene er størst ved utslipp i byene.
CO2 and NOx emission levels are closely linked.
Det er nær sammenheng mellom utslipp av CO2 og NOx.
Under the Gothenburg Protocol, Norway has undertaken to reduce its overall NOx emissions by 23 % by 2020 compared with the 2005 level.
Norge er gjennom Gøteborg-protokollen forpliktet til å redusere de samlede utslippene av NOx med 23 prosent i 2020 sammenliknet med utslippene i 2005.
Emissions from the petroleum sector are directly regulated by means of conditions included in plans for development and operation (PDOs) and in permits under the Pollution Control Act.
Utslipp av NOx fra petroleumssektoren er direkte regulert gjennom vilkår i godkjenningen av Plan for utbygging og drift og i utslippstillatelser med hjemmel i forurensingsloven.
In 2007, Norway introduced a tax on NOx emissions to encourage cost-effective emission cuts.
I 2007 ble det innført avgift på utslipp av NOx for å legge til rette for kostnadseffektive utslippsreduksjoner.
For the petroleum industry, the tax applies to emissions from large gas turbines and machinery, and from flaring.
For petroleumsvirksomheten omfatter NOx-avgiften utslipp fra større gassturbiner og maskiner samt utslipp fra gassfakling.
For companies in other branches of industry, the contribution is NOK 4 per kg NOx.
Til sammenligning betaler øvrige industribedrifter fire kroner per kilo NOx til fondet.
The fund’s income is used to support investments by companies that are parties to the agreement to reduce their NOx emissions.
NOx-fondets inntekter brukes til å finansiere tiltak som reduserer NOx-utslippene blant bedriftene som deltar i avtalen.
Historical and projected emissions of NOx from the petroleum sector in Norway, 1997-2020
Historiske og antatt framtidige NOx utslipp fra petroleumssektoren i Norge, 1997-2020
Print illustration Download data Historical and projected emissions of NOx from the petroleum sector in Norway, 1997-2020 Download PDF Download as image (PNG)
Skriv ut figur Last ned grunnlag Historiske og antatt framtidige NOx utslipp fra petroleumssektoren i Norge, 1997-2020 Last ned PDF Last ned som bilde (PNG)
NMVOC emissions
Utslipp av nmVOC
Gas terminals are another smaller source of these emissions.
Mindre utslipp oppstår også på gassterminalene.
Since the early 2000s, NMVOC emissions from the petroleum sector have been substantially reduced, mainly as a result of investment in NMVOC recovery equipment.
Siden starten av 2000-tallet har utslippene blitt kraftig redusert som følge av investeringer i utstyr for gjenvinning av oljedamp.
In 2016 the total NMVOC emmissions were 42 000 tonnes, which is 11% less than in 2015.
De totale nmVOC utslippene var i 2016 på 42 000 tonn.
Under the Gothenburg Protocol, Norway has undertaken to reduce its overall NMVOC emissions by 40% by 2020 compared with the 2005 level.
Norge har gjennom tilslutning til Gøteborgprotokollen forpliktet seg til å redusere de samlede utslippene av nmVOC med 40 prosent i 2020, sammenliknet med utslippene i 2005.
Emissions from the petroleum sector are directly regulated through requirements on the use of the best available techniques (BAT) and specific emission limits in permits under the Pollution Control Act.
Petroleumssektorens utslipp er direkte regulert gjennom krav om bruk av beste tilgjengelige teknologier (BAT) og ved at det er fastsatt spesifikke utslippsgrenser i utslippstillatelsene.
What are NMVOCs?
Hva er nmVOC?
NMVOCs stands for non-methane volatile organic compounds, and is a generic term for organic compounds that readily evaporate from oil, with the exception of methane.
NmVOC er en betegnelse på flyktige organiske forbindelser, med unntak av metan, som fordamper fra for eksempel olje.
In the presence of sunlight they contribute to the formation of ground-level ozone, which can cause damage to health, vegetation and materials.
Miljøeffektene av nmVOC er blant annet at det under påvirkning av sollys kan danne seg bakkenært ozon som kan gi skader på helse, vegetasjon og materialer.
In addition, direct exposure to NMVOCs can cause respiratory problems, and they contribute indirectly to the greenhouse gas effect because CO2 and ozone are formed when NMVOCs react with oxygen in the atmosphere.
NmVOC kan også skade luftveiene ved direkte eksponering, og bidrar indirekte til drivhuseffekten ved at det danner seg CO2 og ozon når nmVOC reagerer med luft i atmosfæren.
Historical and projected emissions of nmVOC from the petroleum sector in Norway, 1997-2020
Historiske og antatt fremtidige nmVOC-utslipp fra petroleumssektoren i Norge, 1997-2020
Updated: 29.03.2017
Oppdatert: 29.03.2017
Print illustration Download data Historical and projected emissions of nmVOC from the petroleum sector in Norway, 1997-2020 Download PDF Download as image (PNG)
Skriv ut figur Last ned grunnlag Historiske og antatt fremtidige nmVOC-utslipp fra petroleumssektoren i Norge, 1997-2020 Last ned PDF Last ned som bilde (PNG)
So far, the Norwegian petroleum industry has not been the cause of any major oil spills that have resulted in environmental damage.
Petroleumsvirksomheten har ikke vært årsak til store akutte utslipp av olje som har ført til miljøskader.
Since Norway’s petroleum activities began, no oil spill from the industry has ever reached the shoreline.
I de omtrent 50 årene det har blitt drevet petroleumsvirksomhet har utslipp fra virksomheten heller aldri nådd land.
On the Norwegian shelf, private, municipal and governmental oil spill preparedness and response services has been organised to limit the impacts of any acute pollution, should such a situation occur.
For å begrense konsekvensene av eventuell akutt forurensing er det i Norge både privat, kommunal og statlig beredskap.
Under the Pollution Control Act, operators are required to maintain a level of preparedness and response which is dimensioned to deal with acute pollution from their activities.
Etter forurensingsloven har operatørselskapene selv ansvar for og plikt til å etablere nødvendig beredskap for å håndtere akutt forurensing.
Oil spill preparedness and response
Oljevernberedskap
The Norwegian Coastal Administration, subordinated to the Ministry of Transport and Communications, is responsible for coordinating overall national oil spill preparedness and governmental preparedness for acute pollution.
Samferdselsdepartementet, ved Kystverket, har ansvaret for å koordinere den samlede, nasjonale oljevernberedskapen og den statlige beredskapen mot akutt forurensing.
The Ministry of Climate and Environment is responsible for establishing requirements for acute pollution preparedness in municipalities and private enterprises.
Klima- og miljødepartementet har ansvar for å stille krav til beredskap mot akutt forurensing i kommuner og private virksomheter.
The Norwegian Environment Agency approves emergency response plans and ensures compliance with the requirements.
Miljødirektoratet godkjenner beredskapsplaner og kontrollerer at kravene blir fulgt opp.
All acute oil spills from installations on the continental shelf are reported to the Coastal Administration, and the causes are investigated.
Alle akutte utslipp fra innretningene på kontinentalsokkelen blir rapport til Kystverket, og årsakene blir undersøkt.
The operators are responsible for handeling acute pollution resulting from their own activities, and must maintain an appropriate level of emergency preparedness and response.
Operatøren for de ulike feltene på norsk sokkel er ansvarlig for å ta seg av akutte hendelser som skriver seg fra egen virksomhet, med beredskap som er dimensjonert for dette.
The Norwegian Clean Seas Association for Operating Companies (NOFO), which is owned by a number of companies that are licensees on the Norwegian shelf, has also established regional plans to reinforce ocean-going, coastal and shoreline preparedness.
Norsk oljevernforening for operatørskap (NOFO), der eierne er en rekke selskaper som er rettighetshavere på norske sokkel, har i tillegg etablert regionale planer som skal styrke havgående beredskap og beredskap ved kysten og i strandsonen.
NOFO administers and maintains preparedness and response resources including personnel, equipment and vessels.
NOFO administrerer og holder oppe en beredskap som inkluderer personell, utstyr og fartøy.
NOFO has five bases along the coast, situated at Stavanger, Mongstad, Kristiansund, Træna/Sandnessjøen and Hammerfest.
NOFO har fem baser langs kysten: Stavanger, Mongstad, Kristiansund, Træna/Sandnessjøen og Hammerfest.
In addition, NOFO equipment is permanently deployed on some fields.
I tillegg er det på noen felt plassert ut NOFO-utstyr.
NOFO has a total of 25 offshore recovery systems and conducts joint exercises every year.
NOFO har totalt 25 oljevernsystemer og gjennomfører felles øvelser hvert år.