natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In 1993, production began in the Norwegian Sea, and in 2007 it was the turn of the Barents Sea.
Produksjon i Norskehavet startet i 1993 og i Barentshavet i 2007.
In the early days, foreign companies dominated exploration activities, and they were responsible for developing the first oil and gas fields.
I startfasen dominerte utenlandske selskaper letevirksomheten og sto for utbyggingen av de første olje- og gassfeltene.
Norwegian participation gradually increased as Norsk Hydro became involved.
Etter hvert økte det norske engasjementet ved at Norsk Hydro kom med.
Norway also established the principle that the state was to have a 50 per cent ownership interest in every production licence.
Samme år ble også Statoil opprettet med staten som eneeier, og man etablerte et prinsipp om 50 prosent statlig deltakelse i hver utvinningstillatelse.
From 1 January 1985, this system was reorganised.
Fra 1. januar 1985 ble petroleumsvirksomheten omorganisert.
The Norwegian state’s participating interest was split in two: one part linked to Statoil and one to the State’s Direct Financial Interest (SDFI) in the petroleum industry.
Deltakerandelen til staten ble delt i to; én knyttet til Statoil og én knyttet til statens direkte økonomiske engasjement i petroleumsvirksomheten (SDØE).
The SDFI system means that the Norwegian state owns holdings in a number of oil and gas fields, pipelines and onshore facilities.
SDØE er en ordning der staten eier en andel i en rekke olje- og gassfelt, rørledninger og landanlegg.
The proportion is determined when production licences are awarded, and varies from field to field.
Andelen blir fastsatt ved tildeling av utvinningstillatelser og størrelsen varierer fra felt til felt.
As one of several owners, the State covers its share of investments and costs, and receives a corresponding share of the income from production licences.
Som en av flere eiere dekker staten gjennom SDØE-ordningen sin andel av investeringer og kostnader, og får en tilsvarende andel av inntektene fra utvinningstillatelsen.
Statoil was made responsible for handling the commercial aspects of SDFI on behalf of the state.
Statoil ivaretok de forretningsmessige sidene ved SDØE på vegne av Staten.
Petroleum activities have played a key role in the development of today’s welfare state in Norway
Petroleumsvirksomheten har vært sentral for framveksten av dagens velferdssamfunn i Norge
The sale of part of the SDFI portfolio to Statoil was seen as an important element in the successful part-privatisation of the company.
Salget av SDØE-andelene til Statoil ble sett på som et viktig element i å gjennomføre en vellykket delprivatisering av Statoil.
Statoil was listed on the stock exchange in June the same year, and now operates in the same way as any other commercial actor on the Norwegian continental shelf.
Statoil ble børsnotert i juni samme år og opererer nå på lik linje med enhver annen aktør på norsk kontinentalsokkel.
The state-owned enterprise Petoro was established in May 2001 to manage the SDFI on behalf of the state.
Statsaksjeselskapet Petoro ble opprettet i mai 2001 for å ivareta SDØE på vegne av staten.
In 2007, Statoil merged with Norsk Hydro’s oil and gas division.
I 2007 fusjonerte Statoil med olje- og gassvirksomheten til Norsk Hydro.
At the beginning of this century, the Norwegian shelf was opened up to more types of companies as a way of ensuring sound resource management.
Ved årtusenskiftet ble det åpnet for deltakelse fra flere typer selskaper på kontinentalsokkelen.
The large international oil companies that were already established on the shelf were joined by other types of companies that could see different kinds of commercial opportunities in Norway’s petroleum resources.
Av hensyn til god ressursforvaltning ble de store internasjonale selskapene som var etablert i Norge supplert av andre typer selskaper som så andre forretningsmuligheter i de norske petroleumsressursene.
Today, there is a great deal of diversity and competition on the Norwegian shelf, and about 50 Norwegian and foreign companies are active.
I dag er det stor grad av mangfold og konkurranse på norsk sokkel med rundt 50 norske og utenlandske rettighetshavere på sokkelen.
Picture of the Ekofisk complex in 2014.
Bilde av Ekofisk-senteret.
Ekofisk was the first major discovery on the Norwegian shelf (Photo: ConocoPhillips)
Ekofisk var det første store funnet på norsk sokkel og markerte dermed starten på det norske oljeeventyret (Foto: ConocoPhillips).
When the first production licences were awarded in the mid-1960s, hardly anyone realised what a huge impact the industry would have on the Norwegian economy.
Lite visste vi om hvor betydningsfull denne næringen skulle bli for norsk økonomi da de første utvinningstillatelsene ble tildelt midt på 1960-tallet.
Fifty years later, it is more important than ever.
50 år senere ser vi at næringens betydning for norsk økonomi er større enn noen gang.
Figures for the petroleum industry’s share of total value creation, investments, exports and revenues over the years show this very clearly.
Utviklingen i petroleumssektorens andel av total verdiskaping, investeringer, eksport og inntekter i Norge er et klart bilde på dette.
Activity on the Norwegian shelf will continue to be vital to the Norwegian economy in the years ahead: there are large remaining resources, and major new projects such as the development of Johan Sverdrup are under way.
Aktiviteten på norsk sokkel vil også fremover være helt sentral for norsk økonomi, takket være store gjenværende ressurser og nye betydelige utbyggingsprosjekter slik som Johan Sverdrup.
Last edition of "Sokkelkartet" from 2016
Siste utgave av "Sokkelkartet" fra 2016
(Source: Norwegian Petroleum Directorate)
Kilde: Oljedirektoratet
The Norwegian continental shelf 2016
The Norwegian continental shelf 2016
Key principles for processing a decommissioning plan are that all financially profitable and recoverable oil and gas resources must have been produced, that the decommissioning project is cost-effective and that the project can be carried out within an acceptable framework with regard to HSE and other users of the sea.
Sentrale prinsipper for behandling av en avslutningsplan er at alle økonomisk lønnsomme og utvinnbare olje- og gassressurser skal være produsert, at avslutningsprosjektet skal være kostnadseffektivt og at prosjektet kan gjennomføres innenfor akseptable rammer med hensyn til HMS og andre brukere av havet.
Authorities have processed and approved a total of about 20 decommissioning plans, five of them in 2016.
Per nå har myndighetene behandlet og godkjent om lag 20 avslutningsplaner, hvorav fem i 2016.
Over the next decade, it is expected that between 20 and 30 currently producing fields will shut down production and dispose the facilities.
I løpet av kommende tiårsperiode er det forventet at mellom 20 og 30 av de feltene som produserer i dag skal stenge ned produksjonen og disponere innretningene.
However, it is difficult to estimate exactly when producing fields will shut down.
Nøyaktig når produserende felt stenges ned er derimot vanskelig å anslå.
The figure below shows how the presumed final production year for a selection of fields has changed between the reporting in 1995, 2002 and 2016.
Figuren under viser hvordan antatt siste produksjonsår for et utvalg av felt har endret seg mellom innrapporteringen i 1995, 2002 og 2016.
The field lifetimes are extended
Levetiden på feltene forlenges
Change in estimated lifetime for selected fields
Endring i antatt levetid for utvalgte felt
Print illustration Download data The field lifetimes are extended Download PDF Download as image (PNG)
Skriv ut figur Last ned grunnlag Levetiden på feltene forlenges Last ned PDF Last ned som bilde (PNG)
The field lifetimes are extended – Change in estimated lifetime for selected fields
Levetiden på feltene forlenges – Endring i antatt levetid for utvalgte felt
Usually, facilities stay on fields longer than planned for in the development stage.
Som oftest står innretningene på feltene lenger enn det som var planlagt ved utbygging.
On many fields, new tie-ins (satellite fields) and improved recovery initiatives have extended field lifetimes beyond what was estimated in the Plan for Development and Operation (PDO).
På mange felt har nye tilknytninger (satellittfelt) og økt utvinningstiltak ført til forlenget levetid utover det som ble anslått i Plan for utbygging og drift (PUD).
In addition, facilities on fields with tie-ins that shut down their own production can be used as a host facility for processing and transport for other nearby fields.
I tillegg kan innretninger på felt med tilknytninger som stenger ned egen produksjon benyttes som vertsinnretning for prosessering og transport for andre nærliggende felt.
Therefore, the facilities on a field that shuts down its own production are not necessarily removed immediately.
Det er derfor ikke slik at et felt som stenger ned egen produksjon nødvendigvis fjernes med en gang.
What does a decommissioning plan consist of?
Hva består en avslutningsplan av?
The decommissioning plan consists of two main parts, a disposal part and an impact assessment part.
Avslutningsplanen består av to hoveddeler, en disponeringsdel og en konsekvensutredningsdel.
The disposal part describes the technical and financial aspects of the cessation project.
Disponeringsdelen beskriver de tekniske og økonomiske sidene ved avslutningsprosjektet.
The impact assessment part provides an overview of expected consequences of the disposal, e.g. for the environment and other users of the sea.
Konsekvensutredningsdelen gir en oversikt over forventede konsekvenser av disponeringen, blant annet for miljøet og andre brukere av havet.
Both the proposed impact assessment programme and the actual impact assessment report must be submitted for public consultation.
Både forslag til program for konsekvensutredning og selve konsekvensutredningen sendes ut på offentlig høring.
Current regulations
Gjeldende regelverk
Cessation of the petroleum activities and disposal of facilities are regulated by the Petroleum Act and Petroleum Regulations.
Avslutning av petroleumsvirksomheten og disponering av innretninger reguleres av petroleumsloven og petroleumsforskriften.
Norway acts also in accordance with international regulations and agreements, such as the Oslo-Paris Convention (OSPAR), which stipulates that petroleum facilities can be abandoned after shutdown only in highly extraordinary scenarios.
Norge forholder seg også til internasjonalt regelverk og avtaler, som blant annet Oslo-Paris-konvensjonen (OSPAR), som fastslår at petroleumsinnretninger kun i svært begrenset grad kan etterlates etter endt bruk.
Section 5-3 of the Petroleum Act stipulates that the Ministry of Petroleum and Energy (MPE) makes disposal decisions.
Det følger av petroleumsloven § 5-3 at Olje- og energidepartementet fatter vedtak om disponering.
Article 60 of the United Nations Convention on the Law of the Sea (UNCLOS) stipulates that facilities shall, as a general rule, be removed, and that both removal and potential abandonment shall take place in accordance with internationally accepted standards.
FNs havrettstraktat "United Nations Convention on the Law of the Sea" (UNCLOS) artikkel 60 fastslår at innretninger som hovedregel skal fjernes, og at både fjerning og eventuell etterlatelse skal skje i tråd med internasjonalt aksepterte standarder.
In accordance with this and the OSPAR Convention, the authorities can make decisions on removal of subsea installations, floating steel installations and the topsides of concrete installations without submitting the case to the Storting (Norwegian parliament).
I tråd med dette og OSPAR-konvensjonen kan myndighetene beslutte fjerning av undervannsinstallasjoner, flytende stålinstallasjoner og overbygningen på betonginstallasjoner uten å legge saken fram for Stortinget.
Facilities must be removed in their entirety; only in extremely limited cases they can be abandoned on the field after ended use
Innretninger skal fjernes i sin helhet og kan i kun svært begrenset grad etterlates etter endt bruk
However, for disposal of concrete facilities and the jacket on large, fixed steel facilities, the case is still presented to the Storting before the MPE makes a disposal decision (such as Frigg TCP2 and Ekofisk T).
For disponering av betonginnretninger og understellet av store, faste stålinnretninger fremlegges saken likevel for Stortinget, før departementet fatter disponeringsvedtak (som Frigg TCP2 og Ekofisk T).
There are currently 12 other concrete facilities on the Shelf that will be discussed in the Storting with regard to removal or abandonment pursuant to the OSPAR Convention.
Det finnes i dag 12 andre betonginnretninger på sokkelen som skal behandles i Stortinget med hensyn til fjerning eller etterlatelse i henhold til OSPAR-konvensjonen.
Pipelines are covered under the scope of the Petroleum Act, but not the OSPAR Convention.
Rørledninger er omfattet av petroleumsloven, men ikke av OSPAR-konvensjonen.
The choice of disposal options is determined in each individual case based on a broad assessment of costs evaluated in relation to the consequences for safety, environment, fisheries and other users of the sea.
Valg av disponeringsalternativ avgjøres i hvert enkelt tilfelle på bakgrunn av en bred vurdering, der kostnader ses i forhold til konsekvensene for sikkerhet, miljø, fiskerier og andre brukere av havet.
Disposal of disused pipelines and cables on the Norwegian shelf are discussed in a separate Storting Report.
Disponering av utrangerte rørledninger og kabler på norsk sokkel er behandlet i en egen stortingsmelding.
Removal of the pipelines is not considered expedient based on HSE and costs.
Fjerning av rørledningene anses lite hensiktsmessig ut fra hensynet til HMS og kostnader.
The Storting Report therefore concludes that pipelines and cables can generally be abandoned after they have been emptied and cleaned.
Stortingsmeldingen fastslår derfor at rørledninger og kabler som hovedregel bør kunne etterlates etter tømming og rensing.
Following a specific assessment, consideration for other users of the sea may identify a need to bury/cover disposed pipelines and cables.
Hensynet til andre brukere av havet kan etter en konkret vurdering tilsi behov for nedgraving eller overdekking av disponerte rørledninger og kabler.
Pipeline disposal decisions are also made by the authorities.
Vedtak om disponering av rørledninger fattes også av myndighetene.
Disposal of major facilities
Disponering av større innretninger
Field developments are very different with regard to size, complexity and number of facilities.
Feltutbyggingene er svært forskjellige med hensyn til størrelse, kompleksitet og antall innretninger.
Major fields can have development and operation in multiple phases, where some facilities are phased out while others are still operational.
Store felt kan ha utbygging og drift i flere faser, der noen innretninger fases ut mens andre fortsatt er i drift.
This applies, for example, to the Ekofisk field, where investments are still being made in new facilities on the field, while other facilities are being removed from the field complex.
Dette gjelder blant annet for Ekofisk-feltet, hvor det fortsatt gjøres investeringer i nye innretninger på feltet, samtidig som andre innretninger fjernes fra feltkomplekset.
Larger and more extensive disposal projects must be carried out over several years.
Større og mer omfattende disponeringsprosjekter må gjennomføres over flere år.
Frigg field is so far the largest field on the shelf which its facilites has been decommissioned .
Frigg-feltet er det hittil største feltet på sokkelen hvor disponering av innretningen er gjennomført.
The field consisted of a living quarters facility (QP), two process facilities (TP1 and TCP2) and two drilling facilities (DP2 and CDP1).
Feltet bestod av en boliginnretning (QP), to prosessinnretninger (TP1 og TCP2) og to boreinnretninger (DP2 og CDP1).
Production ceased in 2004 and the offshore disposal work started in 2005.
Produksjonen ble avsluttet i 2004 og disponeringsarbeidet til havs startet i 2005.
The extensive disposal work on the field was completed in 2010.
I 2010 var det omfattende disponeringsarbeidet på feltet avsluttet.
In accordance with the OSPAR Convention, all topsides and steel jackets were removed from the field.
I samsvar med OSPAR-konvensjonen ble alle overbygninger og stålunderstell fjernet fra feltet.
What remains are two concrete jackets on the UK side and one on the Norwegian side.
Det som står igjen er to betongunderstell på britisk side og ett på norsk side.
This is shown in the photo below.
Dette er vist i bildet under.
Frigg as it is today: TCP2 on the Norwegian side, TP1 and CDP1 on the British side.
Frigg slik det ser ut i dag: TCP2 på norsk side, TP1 og CDP1 på britisk side.
(Photo: Total)
(Foto: Total)
The Norwegian Petroleum Directorate, together with the Petroleum Safety Authority Norway and the Climate and Pollution Agency, published a report that provides more information about technological challenges and factors related to HSE in connection with disposal of concrete facilities on the Norwegian continental shelf.
Oljedirektoratet har sammen med Petroleumstilsynet og Klima- og Forurensningsdirektoratet gitt ut en rapport som gir mer informasjon om teknologiske utfordringer og forhold knyttet til HMS ved disponering av betonginnretninger på norsk kontinentalsokkel.
Disposal of small facilities
Disponering av mindre innretninger
Smaller facilities, including subsea templates, must be removed in their entirety.
Mindre innretninger, inkludert havbunnsrammer, skal fjernes i sin helhet.
One example of this is Nordøst Frigg, which was shut down in 1993 and was the first facility on the Shelf that would be removed.
Et eksempel på dette er Nordøst Frigg som ble stengt ned i 1993 og som var den første innretningen på sokkelen som skulle disponeres.
Two years later, the Storting made the disposal decision.
To år senere fattet Stortinget beslutning om disponering.
The authorities were concerned with reuse and consideration for the environment.
Myndighetene var i denne blant annet opptatt av gjenbruk og hensynet til miljøet.
The platform deck and control tower were moved to shore and now house a fitness centre at Tau in Rogaland County.
Plattformdekket av kontrolltårnet ble flyttet på land og benyttet som treningssenter på Tau i Rogaland.
The steel column and concrete foundation are used as a breakwater at the same location, while the subsea template was melted down and recycled.
Stålsøylen og betongfundamentet ble benyttet til molo samme sted, mens bunnrammen ble smeltet om og resirkulert.
Landing and scrapping/recycling
Ilandføring og opphogging
Facilities that will not be reused or abandoned on the field must be transported to shore and handled at an approved onshore facility for scrapping and recycling or disposal.
Innretninger som ikke skal gjenbrukes eller etterlates på feltet, skal transporteres til land og håndteres ved godkjent landanlegg for opphogging og gjenvinning eller deponering.
In Norway, there are currently five onshore facilities that can accept installations or components of them:
I Norge er det per i dag fem landanlegg som kan motta innretninger eller deler av innretninger:
AF Miljøbase Vats (Rogaland)
AF Miljøbase Vats (Rogaland)
Kværner Stord (Hordaland)
Kværner Stord (Hordaland)
Scandinavian Metall AS (Hordaland)
Scandinavian Metall AS (Hordaland)
Lyngdal Recycling (Vest Agder)
Lyngdal Recycling (Vest Agder)
Lutelandet Offshore (Sogn og Fjordane)
Lutelandet Offshore (Sogn og Fjordane)
AF Miljøbase Vats – Installations landed from the Ekofisk Area
AF Miljøbase Vats – mottaksanlegg for utrangerte offshoreinstallasjoner.
Photo: Ellen Marie Hagevik, Medvind24
Foto: Ellen Marie Hagevik, Medvind24
Disposal costs
Disponeringskostnader
The costs related to disposal of facilities are uncertain and vary from field to field.
Kostnadsomfanget knyttet til disponering av innretninger er usikkert og varierer fra felt til felt.
The largest cost elements in disposal projects are related to permanent plugging of wells and removal of the offshore facilities.
De største kostnadselementene i disponeringsprosjekter er knyttet til permanent plugging av brønner og fjerning av innretningene offshore.
Cooperation between licensees, the service and supply industry, the authorities and affected interest groups is crucial for cost-effective disposal activities in the future.
Samarbeid mellom rettighetshaverne, leverandørindustrien, myndighetene og berørte interessegrupper er avgjørende for kostnadseffektiv disponering i fremtiden.
Innovation, technology development, experience and knowledge sharing are all important factors that can contribute to promoting cost-effective solutions.
Innovasjon, teknologiutvikling, erfaring og kunnskapsdeling er alle viktige faktorer som kan bidra til å fremme kostnadseffektive løsninger.
The Storting The Storting (Norwegian parliament) sets the framework for petroleum activities in Norway, partly through its legislative powers.
Stortinget Stortinget setter rammene for petroleumsvirksomheten i Norge, blant annet ved å vedta lover.
All matters of principle, including major development projects, must be debated by the Storting.
Alle prinsipielle saker, herunder alle store utbyggingssaker, skal drøftes der.
The Storting also supervises the government and the public administration.
Stortinget kontrollerer også regjeringen og statsforvaltningen.
Even though the composition of the Storting varies over time, the overall framework for Norwegian petroleum policy has remained stable.
På tross av at sammensetningen på Stortinget varierer over tid, har de overordnede rammene for norsk petroleumspolitikk vært stabile.
For many years, there has been broad political agreement on the main lines of petroleum policy, which has provided the industry with a predictable and stable framework for its operations.
Det skyldes at det gjennom mange år har vært bred politisk enighet om de store linjene i norsk petroleumspolitikk, noe som har bidratt til å gi petroleumsnæringen forutsigbare og stabile rammevilkår.
This is particularly important for the petroleum industry, which has a long time horizon for its operations and is highly capital intensive.
Dette er særlig viktig for en langsiktig og kapitalintensiv næring som petroleumsvirksomheten.
State organisation of petroleum activities
Statlig organisering av petroleumsvirksomheten
Source: The Ministry of Petroleum and Energy
Statlig organisering av petroleumsvirksomheten (Kilde: Olje- og energidepartementet)
Source: The Ministry of Petroleum and Energy
Kilde: Olje- og energidepartementet
Government, ministries and subordinate agencies Executive powers rest with the Government, which is responsible for carrying out petroleum policy and is accountable to the Storting.
Regjeringen, departementene og underliggende etater Regjeringen har den utøvende makt i petroleumspolitikken og står til ansvar overfor Stortinget.
The Government is assisted in this role by the ministries and subordinate agencies.
Til å utøve politikken får regjeringen hjelp fra departementene, underliggende direktorater og tilsyn.
Responsibility for implementing petroleum policy is divided as follows:
Ansvaret for de ulike rollene i utøvingen av petroleumspolitikken er fordelt slik:
Ministry of Petroleum and Energy and Norwegian Petroleum Directorate The Ministry of Petroleum and Energy is responsible for resource management and the petroleum sector as a whole.
Olje- og energidepartementet og Oljedirektoratet Olje- og energidepartementet har ansvar for ressursforvaltningen og for petroleumssektoren under ett.
It is also responsible for managing the state’s ownership interests in Statoil ASA, Gassco AS and Petoro AS, and also for the State’s Direct Financial Interest (SDFI) in the petroleum industry.
Departementet har også ansvaret for eieroppfølging av statens eierandeler i Statoil ASA, Gassco AS og Petoro AS, samt for SDØE.
The Norwegian Petroleum Directorate is a subordinate agency of the Ministry of Petroleum and Energy.
Oljedirektoratet er administrativt underlagt Olje- og energidepartementet.