natgillin/translations-raw huggingface dataset:
kadangi pastaruoju metu svyruojant maisto ir pagrindinių prekių kainoms kilo didžiulis susirūpinimas dėl Europos ir pasaulinių maisto tiekimo grandinių veikimo, kadangi maisto kainų padidėjimas labiausiai pakenkė pažeidžiamiausioms gyventojų grupėms ir išsivysčiusiose, ir besivystančiose šalyse; kadangi dėl didelių maisto kainų milijonams žmonių kyla apsirūpinimo maistu problemų ir grėsmė ilgalaikiam apsirūpinimo maistu saugumui; kadangi, MŽŪO nuomone, apsirūpinimo maistu saugumas reiškia visų asmenų teisę gauti maisto ir sveikai maitintis;
whereas recent food and commodity price volatility has raised serious concerns about the functioning of the European and global food supply; whereas the increase in food prices has hit the most vulnerable populations and countries hardest, both in developed and developing countries; whereas high food prices are driving millions of people into food insecurity, threatening long-term global food security; whereas, according to the FAO, food security includes the right to food and the accessibility of healthy nutrition for all,
kadangi dėl pasaulinio ekonomikos nuosmukio, kylančių maisto ir kuro kainų daugelyje besivystančių šalių, ypač mažiausiai išsivysčiusiose šalyse, pablogėjo su maistu susijusi padėtis, taigi iš dalies buvo sustabdyta per praėjusį dešimtmetį padaryta pažanga siekiant mažinti skurdą,
whereas the global economic downturn and rising food and fuel prices have worsened the food situation in many developing countries, especially the least-developed countries (LDCs), thus partly setting back the progress of the last decade on poverty reduction,
kadangi pakankamą maisto gamybą pasauliniu mastu gali nuolat trikdyti įvairūs veiksniai, be kita ko, ekstremalios oro sąlygos, pvz., potvyniai ir sausros, vis dažniau kylantys dėl klimato kaitos; ribotos naudojimosi gamtos ištekliais galimybės ir augantis maisto poreikis, kurį lemia didėjantis gyventojų skaičius; glaudus energetinio saugumo ir apsirūpinimo maistu saugumo sąryšis, atsižvelgiant į tai, kad pasauliniai maisto ištekliai yra itin nedideli; auganti biokuro gamyba ir dažnesnis grūdinių pašarų naudojimas gyvulių pašarui; padidėjusi spekuliacija maisto prekėmis; didėjanti daugelio besivystančių šalių priklausomybė nuo importuojamo maisto, atsirandanti dėl konfliktų ar nesėkmingos apsirūpinimo maistu politikos;
whereas sufficient global food production can be regularly undermined by a range of factors including extreme weather events such as floods and droughts, increasingly driven by climate change; limited availability of natural resources and the growing demand for food from rising populations; close links between energy and food security against the background of a very low level of global food stocks; growing production of biofuels, increased feeding of grain to livestock; increased speculation on food commodities; growing dependency on food imports in many developing countries due to conflicts or failed food security policies,
kadangi klimato kaita veikia ūkininkavimą ir visų pirma dėl nuolatinio vandens trūkumo ir sausrų sumažėjo pasėlių derlius arba, priešingai, potvyniai ir nuošliaužos labai apsunkina žemės ūkio veiklą ES ir besivystančiose šalyse, todėl bet kuriuo atveju labai stokojama pajėgumų apsirūpinti įvairiais žemės ūkio produktais,
whereas the impact of climate change on farming, mainly the reduction of crop yields because of repeated water shortages, droughts, or, in contrast, floods and landslides, seriously affects agricultural activities in the EU and developing countries, both falling significantly short of self-sufficiency in numerous agricultural commodities,
kadangi dėl gamtos išteklių stokos kyla uždavinys gaminti daugiau naudojant mažiau išteklių ir reikia skirti dėmesį tvariai gamybai; kadangi žemės ūkio produktų gamybos stiprinimas besivystančiose šalyse padės padidinti atsparumą ir prisitaikymą prie maisto krizių,
whereas the challenge is to produce ‘more from less’, with an emphasis on sustainable production, due to pressure on natural resources; whereas strengthening agricultural production in developing countries will increase resilience and adaptability to food shocks,
kadangi pastaruoju metu svyruojant prekių kainoms kilo susirūpinimas dėl Europos ir pasaulinių maisto tiekimo grandinių veikimo; kadangi Komisijos komunikate „Veiksmingesnė Europos maisto produktų tiekimo grandinė“ ( COM(2009)0591 ) nurodomos rimtos tiekimo grandinės problemos, pvz., piktnaudžiavimas dominuojančia pirkėjo įtaka, nesąžiningas sutarčių sudarymas (įskaitant pavėluotus mokėjimus), vienašališki sutarčių sąlygų pakeitimai, išankstiniai mokėjimai kaip sąlyga pradėti derybas, prieigos prie rinkos ribojimas, nepakankamas informavimas apie kainodarą ir pelno maržų „išbarstymas“ visoje maisto tiekimo grandinėje, kuris glaudžiai susijęs su didesne sąnaudų koncentracija ir didmenos bei mažmenos sektoriais; kadangi, norint atlikti maisto kainų ir jų raidos analizę, būtina atsižvelgti į visą tiekimo grandinę; kadangi maisto produktų sektorius susiskaidęs, o daugybę tarpininkų apimanti tiekimo grandinė yra ilga ir itin sudėtinga,
whereas the recent volatility has raised concerns about the functioning of the European and global food supply chains; whereas the Commission's communication entitled ‘A better functioning food supply chain in Europe’ ( COM(2009)0591 ) identifies serious problems in the supply chain such as abuse of dominant buyer power, unfair practices in contracting (including late payments), unilateral contractual modifications, advance payments for access to negotiations, restricted market access, lack of information on price setting and the distribution of profit margins throughout the food chain, closely linked to increased concentration in the input, wholesale and retail sectors; whereas the entire supply chain must be taken into account when analysing food prices and their evolution; whereas the food sector is fragmented and the supply chain is long and highly complex, comprising many intermediaries,
Svyruojančios kainos, ūkininkų pajamos, pagalba besivystančioms šalims
Price volatility, farmers' income, aid to developing countries
kadangi pagrindinių prekių kainų svyravimai gali dar labiau išryškėti ir tapti įprastu pasaulinės rinkos bruožu; kadangi didesnės maisto kainos savaime nereiškia, kad ūkiai gaus didesnes pajamas, nes gana sparčiai auga ūkių sąnaudos, taip pat vis labiau didėja gamintojų kainų ir vartotojams skirtų kainų skirtumas; kadangi ūkininkų pajamos, gaunamos iš maisto tiekimo grandinės, žymiai sumažėjo, o perdirbėjų ir mažmenininkų pelnas nuolat auga; kadangi vartotojų kainos didėjo; kadangi įvairiose maisto grandinės atkarpose prarandama mažiausiai 30 proc. viso pasaulyje pagaminamo maisto,
whereas fluctuations in commodity prices may become a more pronounced and regular feature of the global market; whereas higher food prices do not automatically translate into higher farm incomes, mainly due to the speed at which farm-input costs increase and the growing divergence between producer and consumer prices; whereas the share of farmers' income from the food supply chain has substantially dropped, while the profits of processors and retailers have constantly increased; whereas consumer prices have increased; and whereas at least 30% of all food produced globally is wasted at different points along the food chain,
kadangi besivystančių pasaulio šalių žemės ūkiui ir kaimo plėtrai skirtos paramos dydis per pastaruosius tris dešimtmečius labai sumažėjo; kadangi besivystančių šalių investicijos į tvarias maisto sistemas sumažėjo pradėjus daugiau dėmesio skirti į eksportą orientuotai gamybai ir dėl to sumažėjo vietos rinkų galimybės pagaminti ir pateikti į rinką pakankamai maisto už sąžiningą kainą; kadangi daug besivystančių šalių nesuvokia, kiek maisto jos iš tiesų galėtų pagaminti; kadangi didelė kliūtis siekiant didinti žemės ūkio gamybos apimtį besivystančiose šalyse yra tai, kad smulkieji ūkininkai neturi galimybių gauti mikrokredito investicijoms, ir kartais to priežastis – aplinkybė, kad jie nėra žemės savininkai,
whereas the share of aid to the developing world going to agriculture and rural development has fallen dramatically over the past three decades; whereas investment in sustainable food systems in developing countries has declined due to a shift in priorities for export-oriented production, further weakening local capacities to produce and distribute sufficient food at fair prices; whereas many developing countries are not realising their food production potential; whereas a serious obstacle to increased agricultural output in developing countries is that small farmers often lack access to microcredit for investment, sometimes owing to the fact that they do not own the land,
kadangi didelius žemės plotus, ypač besivystančiose šalyse, supirko tarptautinės įmonės, dažnai be žemės savininkų sutikimo; kadangi ši žemė ne visada naudojama maisto gamybai, bet gali būti naudojama eksportui skirtų prekių, pavyzdžiui, medienos, gamybai; kadangi dėl tokios įvykių eigos kyla pavojus besivystančių šalių maisto gamybos pajėgumams,
whereas large tracts of land, particularly in the developing world, have been purchased by international companies, frequently without the consent of the landholders; whereas this land is not always used for food production, but can be used for the production of export commodities like timber; whereas such developments threaten the food production potential of developing countries,
Būtinybė pagerinti apsirūpinimo maistu saugumą
The need to improve food security
patvirtina, kad pasaulinis apsirūpinimo maistu saugumas – tai labai svarbus klausimas ES ir besivystančioms šalims, ir ragina, kad skubiai ir nuolat būtų imamasi veiksmų siekiant užtikrinti apsirūpinimo maistu saugumą ES piliečiams ir visame pasaulyje; pabrėžia, kad vartotojai turėtų turėti galimybę gauti maisto prieinamomis kainomis ir kad kartu turėtų būti užtikrintas atitinkamas ūkininkų gyvenimo lygis;
Affirms that global food security is a question of the utmost urgency for the EU and the developing world and calls for immediate and continual action to ensure food security for EU citizens and at global level; stresses that food should be available to consumers at reasonable prices, while at the same time a fair standard of living for farmers should be ensured;
pabrėžia, kad teisė į maistą yra viena iš pagrindinių žmogaus teisių, o tai pasiekiama, kai visi žmonės visą laiką turi fizinių ir ekonominių galimybių gauti tinkamo, saugaus (sveikatos požiūriu) ir maistingo maisto savo kasdieniams mitybos ir aktyvaus bei sveiko gyvenimo poreikiams patenkinti;
Stresses that the right to food is a basic and fundamental human right and it is achieved when all people, at all times, have physical and economic access to suitable, safe (from the point of view of health) and nutritious food to meet their dietary needs and preferences for an active and healthy life;
pabrėžia, kad tvirtas ir tvarus ES žemės ūkio sektorius ir klestinti bei tvari kaimo aplinka, kurios pagrindas – tvirta BŽŪP, yra itin svarbūs aspektai siekiant įgyvendinti apsirūpinimo maistu saugumo uždavinį; pabrėžia BŽŪP, kaip priemonės, užtikrinančios maisto gamybą ES, svarbą;
Stresses that a strong and sustainable agricultural sector across the EU and a thriving and sustainable rural environment, ensured by a strong CAP, are vital components in meeting the food security challenge; emphasises the importance of the CAP as a means to secure food production in the EU;
patvirtina, kad ES tenka pareiga užtikrinti aprūpinimo maistu saugumą savo piliečiams ir kad nuolatinis ūkininkavimas ES šiuo tikslu yra labai svarbus; atkreipia dėmesį į tai, kad dėl augančių gamybos sąnaudų ir kainų svyravimo ES mažėja ūkių pajamos ir tai daro neigiamą įtaką ūkininkų galimybėms išlaikyti gamybą; atkreipia dėmesį į Europos ūkininkų išlaidas, kurios jiems tenka siekiant atitikti aukščiausius pasaulyje maisto saugos, aplinkosaugos, gyvūnų gerovės ir darbo standartus; pabrėžia, kad ūkininkams turi būti atlyginama už šias papildomas išlaidas ir už jų teikiamas prekes visuomenei;
Affirms that the EU has a duty to ensure food security for its citizens and that continuing farming activity in the EU is key in this regard; draws attention to declining farm incomes in the EU, caused by rising production costs and price volatility, which impact negatively on farmers' ability to maintain production; highlights the costs that European farmers have to bear in meeting the highest food safety, environmental, animal welfare and labour standards in the world; stresses that farmers must be compensated for these additional costs and for providing public goods to society;
Su klimato kaita susiję uždaviniai
Challenges of climate change
žino, kokių didelių problemų klimato kaita kelia norint užtikrinti aprūpinimą maistu, ypač kai dažnėja ir didėja stichinės nelaimės, kaip antai, sausros, potvyniai, gaisrai ir audros, kurios mažina gamtos išteklius ir žemės ūkio produkcijos derlingumą; susirūpinęs dėl vienašališkų veiksmų, kurių imasi šalys ar regionai, nukentėję nuo stichinių nelaimių, ir dėl šių priemonių tiesioginių padarinių pasaulio rinkoms; ragina Komisiją atidžiai stebėti su klimato kaita susijusių teisės aktų įgyvendinimą valstybėse narėse; pabrėžia, jog būtina skubiai imtis veiksmų klimato kaitai sušvelninti ir vykdyti prisitaikymo priemones siekiant padidinti aplinkos ir ekonomikos tvarumą; ragina valstybes nares sukurti tinkamas rizikos prevencijos ir valdymo priemones siekiant apriboti neigiamus stichinių nelaimių padarinius žemės ūkio gamybai;
Is conscious of the great challenge climate change poses to achieving food security, especially through an increase in the frequency and scale of climatic events, such as droughts, floods, fires and storms, which will diminish the natural resource and agricultural production yields; is concerned about the unilateral actions taken by countries or regions impacted by climatic events and the knock-on effects of such measures on world markets; calls on the Commission to closely monitor implementation of climate change-related legislation in Member States; stresses the urgent need for climate change mitigation actions and adaptation measures aiming at increasing environmental and economic sustainability; urges Member States to set up adequate risk prevention and management measures to limit negative consequences of natural disasters for agricultural production;
ragina ES ir besivystančias šalis imtis koordinuotų veiksmų ir geriau bendradarbiauti klimato kaitos srityje, visų pirma perduoti technologijas ir didinti pajėgumus; pabrėžia, kad kova su klimato kaita turėtų būti integruota į visas atitinkamas ES politikos kryptis, įskaitant bendradarbiavimą vystymosi labui, ir kad mokymuose daugiau dėmesio reikėtų skirti prisitaikymui prie klimato kaitos ir gero žemės valdymo praktikai, pavyzdžiui, dirvožemio ir vandens valdymui, siekiant neleisti, kad dėl dirvožemio erozijos ar įdruskėjimo būtų prarandama dirbamoji žemė;
Calls for coordinated action and better cooperation on climate change between the EU and developing countries, particularly technology transfer and capacity building; emphasises that combating climate change must be mainstreamed into all relevant EU policies, including development cooperation, and that training should focus on climate adaptation and good land stewardship practices, such as soil and water management, to prevent the loss of farmland due to soil erosion or salinisation;
pažymi, kad daugelio besivystančių šalių pagrindinis sektorius yra žemės ūkis, kuris labai priklauso nuo pagrindinių prekių, kurias ypač veikia kainų svyravimas;
Points out that agriculture is a key sector in most developing countries, heavily dependent on primary commodities, which are particularly vulnerable to price fluctuations;
ragina ES remti kaimo plėtrą, investicijų į ūkininkavimo veiklą didinimą ir aprūpinimą maistu ir ypač atsižvelgti į neatidėliotinus kovos su badu poreikius, smulkius ūkius ir socialinės apsaugos programas; pabrėžia, kad žemės ūkio vystymasis labai svarbus besivystančioms šalims ir kad svarbu skirti tinkamą ES užjūrio vystymuisi skirtos paramos dalį žemės ūkio sektoriui; apgailestauja, kad nuo XX amžiaus 9-ojo dešimtmečio žemės ūkiui skiriamos paramos vystymuisi lygis itin sumažėjo, ir palankiai vertina tai, kad pripažįstama, jog reikia keisti šią tendenciją;
Calls on the EU to support rural development, increasing investment in farming and food security, and taking particular account of urgent hunger needs, small-scale farming and social protection programmes; highlights the importance of developing agriculture in the developing world and of allocating an appropriate share of EU overseas development aid to the agriculture sector; regrets that there has been a dramatic reduction in the level of development aid allocated to agriculture since the 1980s and welcomes the recognition of the need to reverse this trend;
ragina Komisiją skirstant tikslingą, paaiškinamą, veiksmingą ir skaidriai valdomą paramą vystymuisi teikti pirmenybę žemės ūkiui, įskaitant pagalbą ūkininkams, siekiantiems patekti į rinką; ragina iš esmės padidinti paramą vystymuisi žemės ūkio srityje ir didinti investicijas į mokymą, geresnes konsultavimo paslaugas ir decentralizuotus žemės ūkio tyrimus besivystančiose šalyse, kad ūkininkai apsirūpintų tvariomis technologijomis, kurios leistų gaminti veiksmingiau ir saugoti aplinką, siekiant užtikrinti ilgalaikį apsirūpinimą maistu, numatant jiems atitinkamą viešąją paramą, pavyzdžiui, galimybes gauti paskolas, visuomeniškai naudingiems tikslams teikiamus mikrokreditus ir sėklas;
Calls on the Commission to prioritise agriculture in targeted, accountable, effective and transparently managed development aid, including assistance to farmers in accessing markets; calls for significant increases in the amount of development aid going to agriculture, and for investment in training, improved extension services and decentralised research in agriculture for developing countries, so that farmers will be equipped with sustainable techniques to produce more efficiently while protecting their environment to ensure long-term food security, assisted by adequate public support, such as access to loans, non-profit micro-credit and seeds;
ragina ES ir besivystančias šalis skatinti žemės nuosavybę, kaip skurdo mažinimo ir apsirūpinimo maistu saugumo užtikrinimo priemonę, stiprinti nuosavybės teises ir suteikti ūkininkams, mažoms įmonėms ir vietos bendruomenėms daugiau galimybių gauti visuomeniškai naudingiems tikslams teikiamus mikrokreditus; pabrėžia, kad svarbu numatyti naujų investicijų siekiant didinti smulkių ūkininkų pajėgumus, užtikrinti veiksmingesnes vandetvarkos technologijas ir atkurti dirvožemio maistines medžiagas;
Calls on the EU and developing countries to promote land ownership as a tool for reducing poverty and guaranteeing food security, by strengthening property rights and facilitating access to non-profit micro-credit for farmers, small businesses and local communities; stresses the importance of new investments in enhancing the capacities of small farmers, more efficient water management technologies and restoration of soil nutrients;
atkreipia dėmesį į tai, kad besivystančiose šalyse būtina taikyti geresnius žemės ūkio produktų gamybos metodus, įskaitant nebrangias technologijas, atlikti mokslinius tyrimus žemės ūkio srityje ir didinti našumą siekiant didinti tvarumą ir švelninti neigiamą maisto stygiaus poveikį;
Points out that it is necessary to introduce better agricultural production methods in developing countries, including low-cost technologies, provide research in agriculture, and increase productivity, in order to enhance sustainability and mitigate the negative effects of food insecurity;
atkreipia dėmesį į tai, kad humanitarinė pagalba maistu turėtų būti pritaikyta prie besivystančių šalių poreikių, joms kylančių problemų ir struktūrinių apribojimų; atsižvelgdamas į tai, pabrėžia, kad svarbu, jog teikiant pagalbą maistu būtų atsižvelgiama į šių šalių vietos gamybos, platinimo, transporto ir prekybos pajėgumus siekiant sukurti ilgalaikio aprūpinimo maistu pagrindą;
Points out that humanitarian food assistance should match the needs, challenges and structural constraints in developing countries; in this respect underlines that it is important that food assistance should take into account the local production, distribution, transport and marketing capacities of these countries, contributing to building the bases for their long-term food security;
Gamintojų pajamos ir prieiga prie žaliavų
Producers' income and access to inputs
pažymi, kad didžiausią poveikį kainų perkėlimo priemonei, taip pat gamintojo ir vartotojo kainų atotrūkiui daro, be kita ko, šie veiksniai: didėjanti koncentracija maisto tiekimo grandinėje, produktų perdirbimo mastas, su kitomis išorės sąnaudomis susijęs kainų kilimas ir spekuliacija žemės ūkio prekėmis;
Notes that among the factors that most influence the price transmission mechanism and the gap between consumer and producer prices are: increasing concentration along the food supply chain, the degree of product processing, price rises linked to other external cost factors and speculation in agricultural commodities;
pažymi, kad sparčiai didėja ūkių gamybos sąnaudos, kurios auga greičiau negu žemės ūkio prekių kainos; išreiškia susirūpinimą, kad dėl to gali sumažėti ūkių gamybos apimtis, o dėl to maisto krizė ES ir pasaulyje tik didės; pabrėžia, kad koncentracija žaliavų sektoriuje daro labai blogą poveikį ūkių tvarumui, skatina priklausomybę nuo riboto skaičiaus įmonių perkant sėklas ir specializuotas trąšas; ragina Komisiją, atsižvelgiant į didėjantį konsolidavimą, užtikrinti, kad žaliavų sektoriuje galiotų laisvai veikiančios rinkos principai, nes tai padeda apsirūpinti maistu;
Notes that farm input costs are rising faster than agricultural commodity prices; is concerned that this could result in reduced farm output, which would exacerbate the food crisis in the EU and in the world; stresses that concentration in the input sector has devastating effects on the sustainability of farming, fostering dependency on a limited number of corporations for the purchasing of seeds and specialised fertilizers; calls on the Commission to ensure, in the context of increased consolidation, that a freely operating market functions in the input sector, contributing to food supply;
išreiškia susirūpinimą dėl mažų ES ūkių pajamų; patvirtina, kad dėl augančių gamybos sąnaudų ir kainų svyravimo sumažėjusios pajamos daro neigiamą įtaką ūkininkų gebėjimams išlaikyti gamybą ir todėl ūkininkai neturi naudos iš padidėjusių maisto kainų; tvirtai įsitikinęs, kad, jei į minėtąsias problemas nebus pakankamai atsižvelgiama, iškils pavojus aprūpinimui maistu;
Expresses concern about low farm incomes in the EU; affirms that decreased incomes due to rising production costs and price volatility impact negatively on farmers' ability to maintain production and that as a result farmers do not benefit from increased food prices; firmly believes that food security will be compromised if these issues are not sufficiently addressed;
primena, kad energetinis saugumas ir aprūpinimas maistu labai glaudžiai susiję; pripažįsta, kad energijos sąnaudos yra vienas iš svarbiausių žemės ūkio, kuris iš esmės priklauso nuo naftos, pelningumo lygio nustatymo veiksnių; ragina imtis priemonių, kurios paskatintų ūkininkus vykdyti labiau energiją taupančią veiklą ir kurti alternatyvius apsirūpinimo energija šaltinius; ragina ES ir nacionalines vyriausybes pradėti kampanijas ir įgyvendinti struktūrinius pokyčius, siekiant minimalizuoti maisto produktų švaistymą;
Recalls that energy security and food security are very closely linked; recognises that energy costs are a key factor in determining the level of profitability of agriculture, which is in the main oil-dependent; encourages measures that incentivise farmers to become more energy-efficient and develop alternative energy supply sources; calls on the EU and national governments to launch campaigns and put into place structural changes to minimise food waste;