natgillin/translations-raw huggingface dataset:
kadangi klaidų lygis ir piktnaudžiavimas parama per paskutiniuosius paramos laikotarpius gerokai sumažėjo; tačiau apgailestauja, kad struktūrinė politika vis dar yra ta politikos sritis, kurioje dažni atitinkami pažeidimai, ir kad kai kurios valstybės narės vis dar neturi veiksmingų priemonių piktnaudžiavimui parama mažinti ir neteisėtai išmokėtoms lėšoms susigrąžinti; kadangi apie pažeidimus gali būti nepranešama, dėl aplaidumo ar savavališkai, ir kadangi reikia pažymėti, kad nemažai klaidų vykdant sanglaudos politiką buvo padaryta dėl teisės aktų reikalavimų, susijusių su kitomis politikos sritimis, pvz., viešųjų pirkimų, aplinkos apsaugos ir valstybės pagalbos,
whereas the error rates and misuse of funds has been significantly lower in the most recent funding periods; whereas, regrettably, structural policy nonetheless remains an area with a high level of irregularities in this respect, and some Member States still lack effective machinery for countering the misuse of funding and recovering money wrongly paid out; whereas irregularities may not be reported, either through negligence or deliberately, and whereas it must be noted that a significant part of the errors in the cohesion policy sphere may be attributed to legislative requirements outside cohesion policy, in areas such as public procurement, environment and state aids,
kadangi dabartinė sanglaudos ir struktūrinės politikos tikslų sistema (konvergencija, konkurencingumas ir užimtumas, tarpvalstybinis bendradarbiavimas) drauge taikant daugiapakopio valdymo principą, nustatant horizontaliuosius tikslus, taikant numatomumo principą, užtikrinant pakankamą finansavimą ir priimtiną programavimo laikotarpį (septyneri metai) apskritai pasiteisino, tačiau labai vėluojama sudaryti programas dėl pernelyg ilgai besitęsiančių finansinių ir teisinių derybų, vedamų vykstant ES sprendimų priėmimo procesui, ir esminių sanglaudos politikai taikomų nuostatų pokyčių,
whereas the existing system of cohesion and structural policy objectives (Convergence, Regional Competitiveness and Employment, and European Territorial Cooperation), combined with a multi-level governance approach, horizontal objectives and security to plan on the basis of reliable funding and an agreed time frame (seven years), has, overall, proved its worth, but whereas there have been considerable delays in programme planning as a result of protracted financial and legislative negotiations in the EU decision-making process and substantial changes in the rules applying to cohesion policy,
kadangi tvarus konvergencijos regionų rėmimas ir jų vystymas teigiamai veikia paklausą jų prekių ir paslaugų rinkoje ir įrodyta, kad tai daro teigiamą poveikį ir turtingesnėms ES valstybėms narėms,
whereas sustained support for and development of the convergence regions has a positive impact on the demand for goods and services on their markets and thus has demonstrably beneficial effects on the wealthier EU Member States as well,
kadangi dėl regionų ekonomikos ir socialinio disbalanso, tam tikrų regionų (ypač atokiausių regionų) geografiniu požiūriu nepalankios padėties ir specifinių struktūrinių problemų arba būtinybės prisitaikyti prie naujų iššūkių ir toliau bus reikalinga plataus masto gerai finansuojama ES sanglaudos politika, vykdoma visuose Europos regionuose; kadangi to taip pat reikalaujama pagal Lisabonos sutartį,
whereas a comprehensive and well-funded EU cohesion policy in all European regions continues to be essential, given the imbalances between regional economies and in social terms and the geographical disadvantages of certain regions (particularly the outermost regions), as well as specific structural problems and the need to adapt to new challenges; whereas it is also a requirement under the Lisbon Treaty,
kadangi, atsižvelgiant į jos strateginę svarbą ateičiai, sanglaudos politika neturi tapti koreguojamu kintamuoju per būsimas derybas dėl biudžeto,
whereas, given its strategic importance for the future, cohesion policy must not become an adjustment variable in future budget negotiations,
Sanglaudos politikos pridėtinė vertė ir pagrindiniai investicijų aspektai
Cohesion policy added value and investment priorities
ragina sanglaudos ir struktūrinės politikos programose labiau pabrėžti Europos pridėtinę vertę; mano, kad pridėtinė vertė yra tuo atveju, jei ES projektais tvariai pagerinama nepalankioje padėtyje esančių, mažiau išsivysčiusių regionų ekonominė, socialinė ir (ar) ekologinė padėtis ir jų infrastruktūra ir jei šio pagerėjimo nebūtų buvę galima pasiekti be Europos postūmio;
Calls for cohesion and structural policy programmes to place more emphasis on European added value; deems such added value to be achieved where EU projects bring about a sustainable improvement in the economic, infrastructural, social and/or environmental status of disadvantaged, less-developed regions, and where that improvement would not have been achievable without the European stimulus;
įžvelgia Europos masto finansavimo pridėtinę vertę ir tuo atveju, jei projektais, kurie buvo remti nacionaliniu, regionų ir vietos lygmenimis, prisidėta siekiant bendrų Europos tikslų, susijusių su Europos integracija, ekonomikos augimu, mokslinių tyrimų rezultatais, aplinkosauga, kultūra, išteklių valdymu, sportu, demografiniais pokyčiais, tvariu energijos tiekimu, socialine sanglauda ar tarpvalstybine plėtra, ir to nebūtų buvę galima pasiekti be Europos postūmio;
Recognises, too, that European funding adds value where projects supported at national, regional and local level contribute to the achievement of pan-European objectives in the fields of European integration, economic growth, research, environmental protection, culture, resource management, sport, demographic change, sustainability of energy supply, social cohesion or cross-border development and this would not have been achieved without the European stimulus;
mano, kad Europos tikslų siekimas taikant decentralizuotą požiūrį ir daugiapakopio valdymo ir pasidalijamojo valdymo principą yra didelis sanglaudos politikos pranašumas ir tai savaime yra pridėtinė vertė; mano, kad vykdant daugiapakopį valdymą, kai nustatoma aiškiai apibrėžta struktūra ir atsakomybė, įkūnijamas subsidiarumo principas ir tinkamai pripažįstama, kokios svarbios regioninės valdžios institucijos vykdant sanglaudos politiką; ragina partnerystės principą ir dalyvaujančių subjektų atsakomybę toliau stiprinti kiekvienos valstybės patvirtinamame teritoriniame pakte numatant išsamias privalomas nuostatas siekiant užtikrinti, kad planuojant ir vykdant būtų siekiama rezultatų;
Sees the achievement of European objectives in accordance with a decentralised approach and the principle of multi-level governance and shared management as one of the major advantages of cohesion policy and thus as a form of added value in itself; considers multi-level governance with clearly-defined structures and responsibilities as an embodiment of the principle of subsidiarity as well as due recognition of the importance of regional authorities in implementing cohesion policy; calls for the partnership principle and the sense of ownership of the actors involved to be further strengthened by introducing detailed binding provisions in a Territorial Pact to be decided in each Member State, in order to ensure more result-oriented planning and implementation;
mano, kad sanglaudos politikos ir jos programavimo ciklo, išlaidų paskirstymo ir galimybių potencialiems struktūrinių fondų lėšų gavėjams gauti informaciją skaidrumas yra pagrindinė būtina sąlyga bendriems sanglaudos politikos tikslams pasiekti ir kad dėl šios priežasties skaidrumas turėtų tapti pagrindiniu įvairiems sektoriams taikomu principu kito finansavimo laikotarpio sanglaudos programavimo ir sprendimų priėmimo procese; pabrėžia, kad reikėtų ir toliau viešinti finansavimo gavėjų sąrašą, visų pirma skelbti jį internete, nes tai – veiksminga skaidrumo gerinimo priemonė;
Considers that transparency in respect of cohesion policy and its programming cycle, allocation of expenditure and access to information for potential beneficiaries of the Structural Funds are key prerequisites for achieving the overall objectives of cohesion policy, and that transparency should therefore be introduced as a guiding cross-sectoral principle in the cohesion programming and decision-making processes in the next funding period; underlines that disclosure of the list of beneficiaries should be continued, notably online, as it is an efficient means of improving transparency;
mano, jog nuostatos dėl skaidrumo (prievolė atskleisti galutinį naudos gavėją) yra būtinos priemonės ekspertams, visuomenei ir politikos formuotojams, kad jie galėtų įvertinti, ar struktūrinių fondų lėšos panaudotos atsižvelgiant į nustatytus tikslus ir teisėtai; ragina užtikrinti, kad aprašas būtų teikiamas ne tik atitinkama nacionaline kalba, bet ir viena iš trijų darbo kalbų (anglų, prancūzų arba vokiečių), ir rekomenduoja toliau derinti reikalaujamą nurodyti informaciją;
Considers that the transparency provisions (obligation to disclose the final beneficiary) are a necessary instrument for experts, the public and policy-makers to evaluate whether structural funding has been used in accordance with the objectives set and lawfully; calls for the description to be supplied not only in the relevant national language but also in one of the three working languages (English, French or German) and recommends further harmonisation of the information required;
pabrėžia, kad nepaisant regioninių skirtumų mažėjimo tendencijos vis dar išlieka didelis disbalansas, kuris kai kuriose valstybėse narėse arba, palyginti su kitomis valstybėmis, netgi didėja, be kita ko, dėl ekonomikos ir finansų krizės, todėl sanglaudos politika ir toliau turi būti sutelkiama į regionų išsivystymo skirtumų mažinimą ir darnų bei tvarų visų Sąjungos regionų vystymą, nesvarbu, kokioje valstybėje narėje jie yra;
Emphasises that, despite the trend towards a narrowing of inter-regional disparities, major imbalances still exist – and among/in some Member States are actually growing, inter alia as a result of the economic and financial crisis – and that cohesion policy must therefore continue to concentrate on reducing disparities and implementing harmonious and sustainable development for all regions of the Union, regardless of the Member State in which they are located;
supranta, kad regionai, geografiniu ir gamtiniu požiūriu esantys ypač nepalankioje padėtyje, turi ypatingų poreikių; dar kartą ragina valstybes nares ir Komisiją Sutartyje dėl Europos Sąjungos veikimo numatytų tipų regionams, esantiems ypač nepalankioje padėtyje (atokiausi regionai, labai retai gyvenami šiauriausi regionai, kalnų ar pasienio regionai ir salos), kaip ir anksčiau, taikyti ypatingas paramos lengvatas, jei jos veiksmingos ir turi Europos pridėtinę vertę;
Recognises the special needs of regions particularly disadvantaged by virtue of their geographical situation or natural environment; reiterates its call to Member States and the Commission for special forms of preference to continue to apply – provided they are effective and bring European added value – in respect of the particularly disadvantaged types of region referred to in the Treaty on the Functioning of the European Union (outermost regions, northernmost regions with a very low population density and island, mountain and cross-border regions);
pripažįsta, kad tam tikrų regionų statusas ir poreikiai ypatingi ir kad taip yra dėl jų geografinės padėties, demografinių pokyčių ar specifinių kliūčių, pvz., gamtinės aplinkos; drauge atkreipia dėmesį į jų potencialą; dar kartą ragina šių tipų regionams ir ypač regionams, kurie minimi Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 349 ir 174 straipsniuose ir kurie yra ypač nepalankioje padėtyje (pvz., atokiausi regionai, įskaitant atokiausias kaimo vietoves, labai retai gyvenami šiauriausi regionai, kuriuose, be kita ko, dideli atstumai ir atšiaurios sąlygos, ir salų, kalnų bei pasienio regionai) toliau taikyti ypatingas paramos lengvatas, lanksčias nuostatas ir skirti specialų finansavimą iš biudžeto, taip pat sudaryti palankesnes sąlygas investuoti šiuose regionuose teikiant arba tiesioginę paramą, arba atleidžiant nuo mokesčių; taip pat ragina atlikti tyrimus, kad būtų nustatyta, kokias šių tipų regionams taikomas tam tikras lengvatas reikėtų išsaugoti arba sukurti, siekiant užtikrinti, kad sanglaudos politikos priemonės būtų naudojamos pritaikius jas prie šių regionų ekonomikos ir deramai atsižvelgiant į mažųjų ir vidutinių įmonių svarbą ir konkurencingumo poreikį bei vienodas galimybes, siekiant, kad jie būtų integruoti į ES vidaus rinką;
Recognises the special status and needs of certain regions stemming from their geographical situation, demographic change or specific constraints, such as their natural environment, while paying attention also to their potential; reiterates its call for special forms of preference, flexibility and special budget funding to continue to apply in respect of these types of regions, and in particular those referred to in Articles 349 and 174 of Treaty on the Functioning of the European Union, which are particularly disadvantaged (such as outermost regions, including the rural outermost areas, northernmost regions with a very low population density, which, inter alia suffer from long distances and northern conditions, and island, mountain and cross-border regions), with more favourable terms being provided for investment in these regions, by means of either direct assistance or tax exemptions; calls also for studies into the preservation or creation of certain preferences for these types of regions, with a view to ensuring that the use of cohesion policy instruments is adapted to their economies, with due regard for the importance of their small and medium-sized undertakings and the need for competitiveness and equal opportunities in order to make them an integral part of the EU internal market;
pabrėžia, kad Sąjunga visuotinės konkurencijos sąlygomis gali išlikti konkurencinga tik jei vykdant sanglaudos politiką bus galima visiškai išnaudoti visų regionų, miesto teritorijų ir miestų potencialą ir bus sudarytos sąlygos, kad regionai, galėtų pakankamai lanksčiai spręsti strategijoje „Europa 2020“ nustatytus uždavinius ir šalinti kliūtis; todėl pabrėžia, kad naudojant struktūrinių fondų lėšas didelėje teritorijoje, reikia išlyginti ir stipresnių regionų struktūrinius trūkumus; tačiau pabrėžia, kad sanglaudos politika nėra vien tik strategijos „Europa 2020“ įgyvendinimo priemonė ir kad nuolat kreipiant dėmesį į esminius sanglaudos politikos principus bus galima geriau įtvirtinti strategijos „Europa 2020“ laimėjimus net ir baigus įgyvendinti strategiją;
Emphasises that the Union will be able to be competitive in the face of global competition only if its cohesion policy can fully exploit the development potential of all the regions, urban areas and cities and allow a sufficiently flexible regional response to be made to the challenges and bottlenecks identified by the Europe 2020 strategy; underlines in this connection that targeting Structural Fund resources in a broad territorial approach must also serve to compensate for structural weaknesses in the stronger regions; stresses, however, that cohesion policy is not merely an implementing tool for Europe 2020 and that a continued focus on the core principles of cohesion policy will have the added value of sustaining the achievements of Europe 2020 even after the strategy has come to an end;
pabrėžia, kad sanglaudos politika ir toliau turi būti siekiama teritorinės sanglaudos; pabrėžia, kad Lisabonos sutartyje į ekonominės ir socialinės sanglaudos tikslus įtrauktas teritorinės sanglaudos tikslas; tvirtina, kad šis tikslas išlieka neatsiejamai susijęs su ekonominės ir socialinės sanglaudos iššūkiais ir didina sanglaudos politikos pridėtinę vertę Europos mastu; pabrėžia, kad teritorinė sanglauda yra svarbi ir paregioniams, ypač miestų teritorijoms (sunkumų patiriantys miesto rajonai, nekontroliuojamo miestų plėtimosi reiškinys), net tuose regionuose, kurie laikomi turtingais;
Emphasises that cohesion policy must continue to focus on territorial cohesion and points out that the Lisbon Treaty added the objective of territorial cohesion to those of economic and social cohesion; affirms that this aim remains indissociable from the challenges of economic and social cohesion and strengthens the European added value of cohesion policy; emphasises that ‘territorial cohesion’ is also relevant at the sub-regional level, particularly in urban areas (urban districts facing difficulties, uncontrolled urban sprawl), even within regions considered to be rich;
mano, kad makroregioninės strategijos, jei regioninės valdžios institucijos dalyvauja jų valdyme, yra puiki proga geriau išnaudoti viršvalstybinį potencialą, pagerinti įvairių valdymo lygmenų bendradarbiavimą ir drauge spręsti bendras problemas, pvz., aplinkosaugos ar išteklių naudojimo ir plėtros pajėgumų, taigi galima veiksmingesnė, nuoseklesnė ir tvaresnė plėtra; pabrėžia, kad teritorinio bendradarbiavimo programas reikia veiksmingiau susieti su teritorinėmis strategijomis (pvz., regioninės plėtros planais, vietos plėtros strategijomis ir vietos plėtros planais); mano, kad, geriau koordinuojant esamas paramos galimybes, galima tikslingiau panaudoti ES struktūrinius fondus nedidinant šioms regionų bendradarbiavimo sritims skiriamų išteklių; be to, mano, kad nereikėtų kurti šioms strategijoms skirtų naujų priemonių, skirti finansinių išteklių ar kurti naujų įgyvendinimo struktūrų ir kad tai neturėtų paveikti finansinės paramos, teikiamos smulkesniems vystymo projektams regionuose; mano, kad makroregioniniu metodas galėtų būti naudojamas siekiant sustiprinti sanglaudos politikos ir kaimynystės politikos sąsają; ragina Komisiją ir valstybes nares labiau atsižvelgti į ESF teritorinį aspektą, ypač susijusį su galimybe įsidarbinti;
Sees macroregional strategies – provided that regional authorities are involved in their governance – as affording a major opportunity to harness forms of supranational potential, improve cooperation between the different levels of governance and take a joint approach towards shared challenges such as environmental protection or the use of resources and development capacities, thus allowing more efficient, balanced and sustainable development; highlights the need to link territorial cooperation programmes more effectively with territorial strategies (such as regional development plans, local development strategies and local development plans); considers that better coordination of existing support mechanisms can create scope for more targeted use of the EU Structural Funds, without this entailing any increase in the resources earmarked for these fields of inter-regional cooperation; takes the view, moreover that no new instruments, financial resources or implementation structures should be created for these strategies and that the financial support provided to the regions for smaller scale development projects must not be affected; considers that the macroregional approach could be used to strengthen the links between cohesion policy and neighbourhood policy; encourages the Commission and Member States, in this context, to take greater account of the territorial dimension of the ESF, in particular with regard to access to employment;
abejoja, ar atskiros veiksmų programos, skirtos funkciniams geografiniams vienetams, pavyzdžiui, institucijų grupėms, įskaitant vietos teritorijas, arba jūros ar upių baseinams, duos papildomos naudos, ypač tais atvejais, kai nėra politinių institucijų (įskaitant demokratiškai išrinktus organus), kurioms būtų suteikta pakankama atsakomybė už programų įgyvendinimą; vietoj to ragina intensyviau derinti makroregionines, metropolių regionų ar su gamtine padėtimi susijusias strategijas tarpvyriausybiniu lygmeniu ir ragina veiksmų programose tinkamai išnagrinėti funkcinius geografinius vienetus siekiant sudaryti palankesnes sąlygas pasinaudoti ES finansavimu įgyvendinant tarpregioninio vystymosi projektus; mano, kad konkrečios veiklos programos galėtų tapti viena iš įgyvendinimo regionuose, kuriuose subregioninis įgyvendinimas sukuria pridėtinės vertės, palyginti su nacionalinėmis ir regioninėmis programomis, galimybių; ragina vykdant tarpvalstybines programas į veiklos programų kūrimą įtraukti tarpvalstybines asociacijas, pasiremiant direktyva dėl Europos teritorinio bendradarbiavimo grupės;
Doubts whether specific operational programmes for functional geographical entities such as groups of authorities including local areas, or sea or river basins will yield additional benefits, in particular in cases where there are no political authorities (including democratically elected authorities) with a sufficiently wide-ranging remit to implement them; calls instead for closer coordination of macroregional, metropolitan regional or environmental-geographic strategies at inter-governmental level and for appropriate consideration to be given to these functional geographical entities within national operational programmes in order to facilitate the use of EU funding for interregional development projects; considers that specific operational programmes should be an option for delivery in regions where sub-regional delivery provides added value vis-à-vis national and regional programmes and where partnerships have been formed by political bodies for implementation purposes; calls for cross-border groupings to be involved in devising the operational programmes for cross-border programmes, on the basis of the EGTC Regulation;
pabrėžia esminį miestų ir regionų vaidmenį siekiant strategijoje „Europa 2020“ keliamų ekonominių, ekologinių ir socialinių tikslų; skatina didinti per ankstesnį integruotų miestų programų (IMP) programavimo laikotarpį įgytą pagreitį ir pabrėžia vykstančių eksperimentų svarbą; ragina skatinti pavyzdinių koncepcijų ir projektų kūrimą integruotų konkrečioms vietovėms pritaikytų plėtros planų pagrindu bei stiprinti abišaliai naudingus miestų ir miestelių ir su jais funkciškai susijusių rajonų ryšius; mano, kad sprendžiant teritorijų, kuriose gyvena nepalankioje padėtyje esančios bendruomenės, problemas, ypač svarbi didesnė šių teritorijų sanglauda; atsižvelgdamas į tai, pabrėžia, kad dažnai didžiausi socialiniai ir ekonominiai skirtumai yra pačiuose miestuose ir kad net ir turtinguose regionuose yra miestų, kuriuose galima rasti nepriteklių ir skurdą patiriančių rajonų;
Stresses the key role of urban areas and regions – including capital cities and their regions – in achieving the economic, environmental and social objectives of the Europe 2020 strategy; supports the dynamic process launched during the previous programming period for Integrated Urban Programmes and stresses the importance of the experiments currently under way; calls for support for ideas and projects which can serve as models, on the basis of integrated place-based development plans, and for the mutually beneficial upgrading of links between towns and cities and the rural areas functionally linked to them; considers that greater cohesion between these areas is of special importance in addressing problems of areas with disadvantaged communities; stresses, in this context, that the greatest socioeconomic differences often exist within cities and that cities with deprived areas and pockets of poverty are also to be found in wealthy regions;