natgillin/translations-raw huggingface dataset:
pažymi, kad svarbiausias ECB pinigų politikos tikslas yra išlaikyti kainų stabilumą; pabrėžia, kad kainų stabilumo tikslo veiksmingai siekti galima tik tuomet, jei bus tinkamai kovojama su pagrindinėmis infliacijos priežastimis; primena, kad SESV 127 straipsnyje ECB taip pat buvo paskirta užduotis remti bendrą Sąjungos ekonomikos politiką; mano, jog itin svarbu, kad euro zonos valstybės narės ir specialų statusą turinčios valstybės narės griežtai vykdytų savo įsipareigojimus ir nepaliktų jokių abejonių dėl bendro kainų stabilumo, ECB nepriklausomumo, biudžeto drausmės ir augimo, užimtumo bei konkurencingumo skatinimo tikslų;
Notes that the primary objective of the ECB's monetary policy is to maintain price stability; points out that the objective of price stability can be achieved effectively only if the root causes of inflation are properly addressed; recalls that Article 127 of the TFEU also assigns to the ECB the task of supporting the general economic policies of the Union; deems it essential that Member States in the euro area and those with a special status strictly fulfil their obligations and leave no doubt about the common aims of price stability, independence of the ECB, budget discipline and fostering growth, employment and competitiveness;
teigiamai vertina ECB pastangas kontroliuoti infliaciją, tačiau ragina ECB atlikti svarbesnį vaidmenį kontroliuojant įvairaus turto kainų didėjimą;
Commends the ECB on its efforts to control inflation, but calls for the ECB to play a greater role in controlling asset inflation;
pažymi, kad pinigų sąjungai reikalingas stiprus ekonomikos politikos koordinavimas siekiant atremti ekonominį nuosmukį; apgailestauja, kad ekonominėje ir pinigų sąjungoje labiau pabrėžiamas terminas „pinigų“;
Notes that a monetary union needs strong coordination of economic policies to be resilient to economic downturn; regrets that in the Economic and Monetary Union the emphasis has largely been on the ‘monetary’;
pritaria TVF, kad krizių valdymas nėra alternatyva korekcinės politikos veiksmams ir pagrindinėms reformoms, kurios reikalingos siekiant sustiprinti Europos pinigų sąjungos kūrimą;
Agrees with the IMF that crisis management is not an alternative to the corrective policy actions and fundamental reforms needed to reinforce the foundation of the European Monetary Union;
pabrėžia, kad euro zonai būtina didinti savo atsparumą galutinai nustatant institucinę sistemą, paremtą tiek sankcijomis, tiek paskatomis imtis būtinų veiksmų;
Underscores the need for the euro zone to increase its resilience by finalising an institutional set-up based on both incentives and sanctions for necessary actions;
pabrėžia, kad Stabilumo ir augimo paktas yra vienintelė šiuo metu esanti reguliavimo priemonė, kurią taikant makroekonomikos politikai ir ES viešiesiems finansams galima suteikti pamatinę reguliavimo sistemą;
Stresses that the SGP is the only existing regulatory instrument that can provide a fundamental regulatory framework for macro-economic policies and public finances in the EU;
pažymi, kad perėjimą prie euro, kaip rodo pirmųjų dešimties euro egzistavimo metų balanso rezultatai, lydėjo šios zonos šalių konkurencingumo skirtumų padidėjimas ir jo pasekmės tapo dar blogesnės ekonomiškai silpnose šalyse, todėl euro zonos viduje atsirado svarbūs prekybos pusiausvyros sutrikimai; vis dėlto pažymi, kad visai Sąjungai teikiami euro privalumai pvz., privalumai, susiję su santykiniu ekonomikos stabilumu, kainų stabilumu ir žemu infliacijos lygiu, buvo itin svarbūs;
Notes that the changeover to the euro, as the report on the first ten years of the euro has shown, has also revealed a widening of divergences in competitiveness between the euro zone economies, thus exacerbating the consequences for the economically weak countries and leading to substantial trade imbalances within the euro zone; notes, however, that the benefits of the euro for the Union as a whole, for example in terms of relative economic stability, price stability and a low inflation rate, have been substantial;
pabrėžia, kad daugelis šalių turi susitvarkyti savo mokesčių sistemas ir stipriai sumažinti savo deficitus ir skolas; pritaria Tarybai, kad visose valstybėse narėse būtina užtikrinti fiskalinį tvarumą ir didesnį ekonomikos augimą ir užimtumą, todėl sutinka su tuo, kad reikia atitinkamai apibrėžti ir įgyvendinti fiskalinį konsolidavimą ir struktūrinių reformų planus;
Stresses the need for many countries to put their fiscal house in order and reduce significantly their deficit and debt levels; agrees with the Council on the need to ensure fiscal sustainability and enhanced economic growth and employment in all Member States, and therefore agrees that plans for fiscal consolidation and structural reforms need to be defined and implemented accordingly;
pažymi, kad tai gali paskatinti finansų konsolidavimo strategijas, dėl kurių vyriausybių gebėjimas veikti bus labai apribotas; tuo pačiu metu įspėja, kad šie taupymo paketai neturėtų lemti priemonių, kurios galėtų stabdyti ekonomikos atsigavimą, darbo vietų kūrimą ir socialinę sanglaudą;
Notes that this could lead to financial consolidation strategies which will greatly constrain the governments' capacity to act; at the same time, warns that these austerity packages should not lead to measures which could dampen economic recovery, employment creation and social cohesion;
mano, kad Stabilumo ir augimo paktas yra svarbi priemonė, kurią taikant daromas spaudimas, kad valdžios sektoriaus finansai būtų tvarūs, o tai prisidėjo prie ekonominės atsakomybės euro zonoje; pripažįsta, kad dėl blogo įgyvendinimo jis netapo pakankama paskata geriausiai vykdyti kiekvienos valstybės narės ir visos euro zonos ekonomikos politiką; mano, kad ši ekonomikos politikos priemonė nebuvo skirta veikti kaip tvarus korekcinis procesas esamų pusiausvyros sutrikimų kompensavimui ir krizės arba labai silpno augimo laikotarpių valdymui; mano, kad valstybės narės turėtų ne tik taikyti galiojančias taisykles, bet ir įgyvendinti vidaus politiką, skatinančią augimą, naujoves, konkurencingumą ir siekti kokybinio tikslo, ir valstybės deficitas neturi viršyti tam tikrų ribų;
Considers that the Stability and Growth Pact is an important tool for putting pressure on the sustainability of public finances, which has contributed to economic responsibility within the euro zone; recognises that it has been hampered by poor enforcement and has not given sufficient leverage for optimising the economic policies of each of the Member States and the euro zone as a whole; considers that this economic policy instrument was not designed to act as a sustainable corrective process to compensate for current imbalances and manage periods of crisis or of very low growth; takes the view that beyond the application of existing rules, Member States should implement internal policies to foster growth, innovation, competitiveness and a qualitative objective whereby the public deficit must not exceed certain benchmarks;
mano, kad stabilumo ir augimo pakte neatsižvelgiama į kitus pusiausvyros sutrikimus, pvz., privačios skolos ir einamųjų sąskaitų, kurie taip pat daro įtaką pinigų sąjungai;
Considers that the Stability and Growth Pact does not take into account other imbalances such as the ones in private debt and in current account, which also have an impact on monetary union;
pažymi, kad net kai paaiškėjo, jog kai kurių valstybių narių pateiktų statistinių duomenų tikslumas kai kuriais atvejais buvo ginčytinas, praėjusios kadencijos metu persvarstant direktyvą dėl Eurostato Taryba pasipriešino tam, kad Eurostatui būtų suteikti įgaliojimai atskirais atvejais tikrinti padėtį vietoje, kaip ragino Europos Parlamentas;
Notes that, even after it became clear that the accuracy of statistical data reported by some Member States was questionable in some cases, during the previous parliamentary term when the directive on Eurostat was being revised, the Council was opposed to giving Eurostat the power to conduct the on-the-spot checks advocated by the European Parliament;
mano, kad Mastrichto sutarties autoriai tikėjosi euro zonos valstybių narių konkurencingumo konvergencijos ir nenumatė didelių skirtumų, kurie galiausiai paskatino obligacijų grąžos skirtumų padidėjimą, nes dėl su tam tikrų valstybių narių mokumu susijusių nuogąstavimų buvo padidintos jų rizikos priemokos;
Considers that the authors of the Maastricht Treaty expected a convergence of competitiveness between Member States in the euro zone and had not anticipated the high degree of divergences, which ultimately led to an increase in the spreads, as fears concerning the solvency of some Member States drove up their risk premium;
pažymi, kad per pastaruosius mėnesius taikant Europos valstybinės paramos skyrimo taisykles buvo padaryta nemažai laikinų išimčių, todėl valstybės narės turėjo galimybę apriboti krizės poveikį; pažymi, kad augimo etapu, prie kurio mes pereiname, reikalingas tvirtas pagrindas, taigi šiomis aplinkybėmis reikia vėl palaipsniui grįžti prie įprastos valstybinės paramos teikimo tvarkos, kad Europoje visiems būtų užtikrintos vienodos sąlygos;
Notes that the last months have seen a number of temporary exceptions to the application of European state aid norms, thanks to which the Member States had the opportunity to contain the impact of the crisis; notes that the growth phase, towards which we are heading, requires solid foundations and it is in this context that we need to return gradually to the normal state aid regime, thus ensuring a level playing field in Europe;
ragina sustiprinti Stabilumo ir augimo pakto, ypač jo prevencinės dalies, nuostatas, kuriose numatyta galimybė naudoti tarpusavio spaudimą – šiuo metu esamą stipriausią priemonę – siekiant, kad valstybės narės laikytųsi Tarybos rekomendacijų; ragina, kad Komisijos atliekama ekonominė priežiūra būtų veiksmingesnė; mano, kad reikėtų plačiau išnagrinėti galimybę numatyti paskatas už fiskalinę konsolidaciją;
Urges that the provisions of the Stability and Growth Pact be strengthened, especially its preventive arm, where the means of peer pressure is the strongest instrument presently available to make Member States comply with Council recommendations; calls for the economic surveillance carried out by the Commission to be given more teeth; considers that the possibility of creating incentives for fiscal consolidation has to be explored;
siūlo įgyvendinant Stabilumo ir augimo paktą nustatyti veiksmingą paskatų ir baudų mechanizmą, kuris prisidėtų prie kelio bet kokiam dabartinės krizės pablogėjimui užkirtimo ir užtikrintų naujos krizės ateityje prevenciją;
Proposes the setting up of an effective incentive and penalty mechanism to be applied to the implementation of the Stability and Growth Pact, which would contribute to preventing any worsening of the current crisis and ensure the prevention of a new crisis in the future;
mano, kad daugiašalė priežiūra ir koregavimo reikalavimai turi būti susiję su deficito ir pertekliaus padėtimis atsižvelgiant į konkrečią kiekvienos valstybės padėtį, pavyzdžiui, jos demografinę padėtį, ir kad jie turi atsižvelgti į privataus įsiskolinimo lygmenį, darbo užmokesčio kitimą lyginant su darbo produktyvumu užimtumo raidą, ypač jaunimo užimtumo, ir einamųjų sąskaitų balansą; mano, kad šie veiksniai, jei jie negali būti taikomi kaip šiuo metu stabilumo pakte numatyti kriterijai, turi būti panaudoti kaip įspėjimo rodikliai; mano, kad reikia daugiau skaidrumo viešųjų finansinių duomenų srityje ir teigiamai vertina Komisijos pasiūlymą dėl statistinių duomenų kokybės;
Believes that multilateral surveillance and requests for adjustment must be directed at situations of both deficit and surplus, taking account of each country's specific circumstances, in terms of demography for example, and that they must have regard to levels of private debt, trends in wages compared to labour productivity, employment – especially youth employment – and current-account balances; considers that these factors, if they cannot be employed in the same way as the current stability pact criteria, should be used as warning signals; believes more transparency is needed with respect to public finance data, and welcomes the Commission proposal on the quality of statistical data;
ragina Komisiją sukurti sustiprintą Europos sankcijų sistemą, kuris įeitų į jos kompetencijos sritį euro zonoje, siekiant priversti valstybes nares laikytis Stabilumo ir augimo pakto taisyklių;
Urges the Commission to put in place an enforced European sanctioning mechanism which is under its clear competence within the euro zone in order to force Member States to respect the rules of the Stability and Growth Pact;
mano, kad buvo įrodytas Stabilumo ir augimo pakto nepakankamas veiksmingumas koordinuojant mokesčių politiką, jo taikymas remiantis nacionaline valstybių politika sukėlė problemų, susijusių su įgyvendinimu ir informacijos teisingumu, taikant paktą nepavyko jo susieti su užimtumo lygmeniu ir darbo vietų kūrimu, kad būtų sukurtas tinkamai subalansuotas ekonomikos politikos priemonių derinimas ir taip pat nepavyko išspręsti klausimų, susijusių su realia konvergencija, konkurencingumu ir euro zonos sinergijų kūrimu; taigi mano, kad reikia toliau gerinti valstybių narių veiklos koordinavimą, ypač euro zonos ekonomikos, siekiant sustiprinti euro zonos ekonominę pusiausvyrą;
Takes the view that the Stability and Growth Pact proved not to be efficient enough in coordinating fiscal policies, that its reliance on individual countries' policies raised problems with enforcement and fairness of information, that it failed to make the link with employment levels and job creation in such a way as to generate a properly balanced economic policy mix, and that it also failed to address the issues of real convergence, competitiveness and creation of euro zone synergies; takes the view, therefore, that there is a need for further coordination among Member States, and the euro zone economies in particular, in order to strengthen the economic balance in the euro zone;
mano, kad kartu su Parlamentu nustatytos, tiek stabilumui, tiek ekonominiam augimui skirtos bendrosios ekonominės politikos gairės turėtų būti naudojamos kaip pagrindas atliekant valstybių narių biudžetų aptarimą ir vertinimą prieš juos pristatant atitinkamiems nacionaliniams parlamentams;
Considers that the broad economic policy guidelines both for stability and growth established jointly with Parliament should be used as a framework for discussion and evaluation of the Member States' budgets – before their presentation to the respective national parliaments;
mano, kad turėdamos bendrą valiutą euro zonos valstybės narės turėtų žengti dar vieną žingsnį ir numatyti dalies valstybių narių garantuojamos skolos vertybinių popierių savitarpio emisiją, kuri būtų valdoma suteikiant pagrindą kompleksiškesnei daugiašalei priežiūrai padedant Europos valiutos fondui ir Europos finansinio stabilumo fondui ir užtikrinant didesnį euro zonos, kaip visumos, rinkos patrauklumą bei bendrą skolos valdymą;
Believes that, in addition to having a single currency, the euro zone countries should go a step further by making arrangements for a mutual issue and management of a proportion of Member States' sovereign debt providing a basis for more complex multilateral surveillance with assistance from the EMF and EFSF, in order to ensure that the euro zone market as a whole is more attractive and for joint debt management;
mano, kad struktūrinių reformų įgyvendinimui, ypač socialinio paskirstymo sistemų naujose valstybėse narėse įvedimui ir pertvarkymui, reikalinga didelė Sąjungos parama ir solidarumas; nepaisant jokių pasaulinės finansinės, ekonominės ir socialinės krizės aplinkybių euro zona ir II valiutų kurso mechanizmas (VKM II) turi būti toliau išplėsti naujomis valstybėmis narėmis, kurios tenkina Mastrichto kriterijus; tokie sprendimai, be kita ko, įrodytų pačios euro zonos stabilumą ir tvarumą;
Considers that the implementation of the structural reforms, especially the adaptation and restructuring of the social distribution systems in the new Member States, needs strong support and solidarity from the Union; regardless of any global financial, economic and social crisis situation, the euro zone and the ERM II have to be further enlarged by new Member States which have fulfilled the Maastricht criteria; such decisions, inter alia, would prove the stability and sustainability of the euro zone itself.
mano, kad didelių konkurencingumo skirtumų, kurie egzistuoja euro zonoje, panaikinimas išsaugant darbo užmokesčio augimo sąsają su produktyvumo didėjimu ir infliacijos lūkesčiais atlieka esminį vaidmenį vengiant euro zonos susiskaldymo;
Considers that levelling out the existing major differences in competitiveness within the euro zone by keeping wage increases in line with productivity gains and inflation expectations is key to avoiding the emergence of rifts within the euro zone;
ragina iš esmės gerinti socialinį dialogą makroekonominiais klausimais, jis neturi apsiriboti socialinių partnerių informavimu apie siūlomas ar priimtas gaires;
Calls for substantial improvement in the social dialogue on macro-economic issues, which must entail more than merely informing the social partners about guidelines proposed or adopted;
ragina Komisiją ir Tarybą apibrėžti išsamias bendras ES tvarios rinkos ekonomikos įgyvendinimo gaires; mano, kad tokios gairės turėtų būti apibrėžiamos kasmet remiantis vertinimu, kuris apima užmokesčio ir produktyvumo raidą nacionaliniu ir Europos lygmenimis, ir palaikant tinkamą socialinį dialogą;
Calls on the Commission and the Council to define broad common guidelines for the EU to implement a sustainable market economy; believes that such guidelines should be defined annually on the basis of an assessment which includes wage/productivity evolution at national and European level through proper social dialogue;
112. ragina parengti bendrą biudžeto strategiją siekiant atkurti ir išsaugoti ES kaip ilgalaikio ekonomikos augimo zoną; 113.
112.Calls for a common budgetary strategy in order to restore and safeguard the EU as a long-term economic growth area; 113.
mano, kad veiksmingai naudojamos viešosios išlaidos siekiant ateities tikslų (švietimas, mokymai, infrastruktūra, moksliniai tyrimai, aplinkos apsauga ir t.t.) gali stabilizuoti ekonomiką, nes ilgainiui bus skatinamas didelis ir tvarus augimas; mano, kad aukštos kokybės atsakingas viešųjų išlaidų panaudojimas bei verslumo ir naujovių potencialo skatinimas privačiajame sektoriuje gali būti ekonominės ir socialinės pažangos variklis;
Considers that public expenditure used efficiently with a view to the future (on education, training, infrastructure, research, environment etc.) can stabilise the economy by nourishing healthy, sustained growth over time; takes the view that high-quality, responsible public spending combined with fostering the entrepreneurial and innovative potential of the private sector can drive economic and social progress;
pabrėžia, kad reikia sukurti stipresnį Stabilumo ir augimo pakto makroekonominės priemonės ir „Europa 2020“ nacionalinių reformų programų ryšį, kad šios programos būtų nuosekliai pristatomos ir kad būtų geriau lyginami nacionaliniai biudžetai, turint mintyje įvairių kategorijų išlaidas; mano, kad valstybės narės savo atitinkamos ekonomikos politikos neturėtų laikyti vien tik nacionalinio intereso klausimu, bet taip pat ir bendro intereso reikalu ir atitinkamai turėtų formuluoti savo politiką; primena valstybėms narėms didėjantį bendros ekonominės politikos gairių vaidmenį;
Stresses the importance of establishing a stronger link between the Stability and Growth Pact, macroeconomic instruments and the Europe 2020 National Reform Programmes by presenting them in a coherent way, thereby also making for enhanced comparability of national budgets in terms of spending in different categories; believes that Member States should view their respective economic policies not only as a matter of national interest, but also as a matter of common interest, and should formulate their policies accordingly; reminds the Member States of the enhanced role of the Broad Economic Policy Guidelines;
primygtinai tvirtina, kad siekiant strategijos „ES 2020“ patikimumo, būtinas didesnis 27 ES valstybių narių nacionalinių biudžetų ir ES biudžeto suderinamumas ir papildomumas; pabrėžia, kad ES biudžetas turėtų atlikti didesnį vaidmenį atsižvelgiant į išteklių suvienijimą;
Insists that, if the Europe 2020 strategy is to be credible, greater compatibility and complementarity are needed between the national budgets of the 27 EU Member States and the EU budget; emphasises the greater role the EU budget should play in terms of pooling resources;
mano, kad išmintingai panaudojamos viešosios investicijos gali turėti pagrindinio sverto poveikį ilgalaikėms investicijoms; siūlo išplėsti EIB įgaliojimus ir numatyti, kad jis galėtų leisti euroobligacijas siekiant investuoti į pagrindinius struktūrinius projektus vadovaujantis ES strateginiais prioritetais;
Considers that public investment that is targeted smartly can have a major leverage effect on long-term investment; proposes extending the mandate of the EIB to include the ability to issue Eurobonds to invest in major structural projects in accordance with the EU strategic priorities;
nurodo, kad bendra valiuta tegali veikti, jei valstybės narės derina savo biudžeto politiką ir viena kitai atskleidžia savo sąskaitas; pripažįsta, kad šiam procesui būtinas glaudus bendradarbiavimas su nacionaliniais parlamentais;
Points out that a common currency can only operate if Member States coordinate their budgetary policies and open their books to each other; recognises that this process requires close cooperation with national parliaments;
ragina Komisiją ir Tarybą su Eurostato parama didinti nacionalinių biudžetų išlaidų palyginamumą siekiant nustatyti įgyvendinamų politikos krypčių papildomumą ar konvergenciją;
Calls on the Commission and the Council, with Eurostat's support, to improve the comparability of spending under national budgets in order to identify policy complementarity or convergence;
mano, kad Sąjunga ir valstybės narės turėtų siekti mokestinių principų, kurie neskatintų įsiskolinimo viešajame ir privačiame sektoriuose ir trumpalaikių kompensacijų privačiajame sektoriuje ir galėtų apimti progresyviąją nuolaidų sistemą, paremtą tinkamo darbo ir aplinkosaugos kriterijais, įvedimo;
Believes that the Union and Member States must work towards the introduction of fiscal principles that will cease to encourage indebtedness in the public and private sectors and short-term remuneration in the private sector and which could possibly include bonus/malus mechanisms based on criteria relating to decent work and the environment;