palankiai vertina tai, kad užmegzti dialogai žmogaus teisių klausimais su visomis Centrinės Azijos valstybėmis: Tadžikija, Kazachija, Kirgizija, Turkmėnija ir Uzbekija, taip pat tai, kad iki 2009 m. lapkričio mėnesio su kiekviena šalimi įvyko antras dialogas; be to, palankiai vertina 2008 m. spalio mėn. surengtą pirmą ES ir Uzbekijos pilietinės visuomenės seminarą žmogaus teisių dialogo klausimais; apgailestauja, kad vykstant ES ir Kinijos dialogui žmogaus teisių klausimais nebuvo pasiekta jokios pažangos dėl konkrečių žmogaus teisių pažeidimų Kinijoje; pabrėžia, kad nepaisant kai kurių tinkama linkme padarytų veiksmų, kurių ėmėsi Kinijos valdžios institucijos (darbo reforma, Aukščiausiojo liaudies teismo atliktas mirties bausmių persvarstymas), žmogaus teisių padėtis ir toliau blogėja: dėl to kyla socialinių neramumų, griežtėja kontrolė ir represijos prieš žmogaus teisių gynėjus, teisininkus, internetinių dienoraščių autorius ir socialinius aktyvistus, taip pat vykdoma politika, kurią taikant siekiama išstumti į užribį tibetiečius ir jų kultūrinę tapatybę; yra labai susirūpinęs dėl to, kad nėra Kinijos ir Tibeto dialogo pažangos; labai susirūpinęs dėl blogėjančios uigūrų gyventojų žmogaus teisių padėties Kinijoje, smerkia ilgalaikę priespaudą Rytų Turkestane ir apgailestauja, kad Kinijos valdžios institucijos neprisideda prie Kinijos Liaudies Respublikos konstitucijoje numatytų laisvių, pavyzdžiui, žodžio, demonstracijų, susirinkimų, religijos ir asmens laisvės, apsaugos; taip pat apgailestauja dėl to, kad Kinijos Liaudies Respublika vykdo gyventojų perkėlimo politiką, kurią taikant siekiama menkinti uigūrų kultūrą ir skaidyti jų vienybę; išreiškia savo nusivylimą tuo, kad vykdant ES ir Rusijos konsultacijas žmogaus teisių klausimais nebuvo pasiekta jokių esminių rezultatų; palankiai vertina tai, kad 2009 m. pradėtas dialogas žmogaus teisių klausimais su Indonezija ir kad įvyko pirmieji susitikimai su Gruzija ir Armėnija; mano, kad nors šios diskusijos žmogaus teisių klausimais sudaro galimybes labiau atsižvelgti į žmogaus teisių problemas ES išorės santykiuose, negalima leisti, kad jos taptų tikslu, reikia daugiau dėmesio skirti tam, kad po to, kai per šias diskusijas iškeliamos ir nagrinėjamos problemos, būtų imamasi veiksmų joms spręsti; apgailestauja, kad nėra dialogo žmogaus teisių klausimais su Indija rezultatų ir yra nusivylęs tuo, kad kastomis pagrįstos diskriminacijos problema nebuvo aptariama vykstant paskutiniajam dialogui žmogaus teisių klausimais;
Welcomes the establishment of human rights dialogues with each of the Central Asian states – Tajikistan, Kazakhstan, Kyrgyzstan, Turkmenistan and Uzbekistan – and the holding of a second dialogue in each case up to November 2009; welcomes in addition the first EU-Uzbek civil society seminar on human rights dialogue in October 2008; regrets that the EU-China human rights dialogues have consistently failed to deliver any improvements as regards specific human rights abuses in China; points out that, despite some steps taken by the Chinese authorities in the right direction (labour reform, Supreme People's Court review of death sentences), the human rights situation continues to deteriorate and is marked by widening social unrest and tightening of the control and repression of human rights defenders, lawyers, bloggers, and social activists, as well as by targeted policies aimed at marginalizing Tibetans and their cultural identity; is deeply concerned about the lack of progress of the Sino-Tibetan dialogue; is deeply concerned about the deteriorating human rights situation of the Uighur population in China, condemns its longstanding oppression in East Turkestan and deplores the non-adherence of the Chinese authorities to the safeguards of freedoms including those of expression, demonstration, assembly, religion and person contained within the constitution of the People's Republic of China; also deplores the population transfer policy of the People's Republic of China, which is intended to dilute the culture of the Uyghur population and fragment their unity; expresses its disappointment that EU-Russia human rights consultations have not yielded any substantial results; welcomes the launch in 2009 of human rights dialogues with Indonesia, and the holding of the first dialogue meetings with Georgia and Armenia; considers that while such human rights dialogues bring a welcome focus on human rights issues in the EU's external relations, they cannot be allowed to become an end in themselves and must be focused on ensuring follow-up action is taken on the issues which are raised and discussed in these dialogues; regrets the lack of results from the human rights dialogue with India and is disappointed that the issue of caste-based discrimination was not discussed during the last human rights dialogue;