natgillin/translations-raw huggingface dataset:
ragina konferencijos šalis užtikrinti, kad remiantis Kioto protokole numatyta tarptautine taisyklėmis pagrįsta sistema būtų sudarytas visapusiškas tarptautinis nešališkas, plataus užmojo ir teisiškai privalomas susitarimas dėl veiklos laikotarpiu po 2012 m., siekiant užtikrinti, kad temperatūra pasaulyje nepakiltų daugiau negu 2 °C, ir kad šiltnamio efektą sukeliančių dujų išmetimas kuo greičiau pasiektų didžiausią ribą;
Urges the Parties to ensure the conclusion of a comprehensive, international, fair, ambitious and legally binding agreement post-2012, building on the international rules-based system of the Kyoto Protocol in line with the 2ºC objective and the peaking of global and national greenhouse gas emissions as soon as possible;
ragina viso pasaulio valstybių ir vyriausybių vadovus per derybas imtis iš tiesų tvirto politinio vadovavimo ir parodyti valią, taip pat teikti šiam klausimui didžiausią pirmenybę;
Calls on Heads of State and Government worldwide to demonstrate real political leadership and will during the negotiations and to give this issue the highest priority;
ragina ES viešai ir vienareikšmiškai patvirtinti, kad ji tvirtai įsipareigojusi vadovautis Kioto protokolo nuostatomis ir imtis visų reikiamų veiksmų siekiant išvengti bet kokių pertrūkių tarp Kioto protokole numatytų įsipareigojimų laikotarpių; taigi ragina ES iki Durbano konferencijos atvirai paskelbti apie savo pasirengimą tęsti antrąjį pagal Kioto protokolą prisiimtų įsipareigojimų laikotarpį ir numatyti tolesnius konkrečius veiksmus milijardų tonų dydžio spragai, t. y. skirtumui tarp dabartinių ketinimų ir veiksmų, kurių reikėtų norint išlaikyti pasaulinio atšilimo lygį mažesnį kaip 2 °C, įveikti; ragina ES užtikrinti, kad Durbane atotrūkis būtų nustatytas ir apskaičiuota jo apimtis, ir primygtinai reikalauti priimti priemones, kuriomis būtų siekiama panaikinti šį atotrūkį;
Urges the EU publicly and unequivocally to confirm its strong commitment to the Kyoto Protocol and to take all necessary steps to avoid any gap between Kyoto Protocol commitment periods; calls, therefore, on the EU to declare openly prior to Durban that it is ready to continue with the second commitment period of the Kyoto Protocol and, further, to define concrete steps to bridge ‘the gigatonne gap’, i.e. the difference between the current ambition levels and those required to keep global warming below 2ºC; calls on the EU to ensure that the gap is identified and quantified in Durban and to press for measures to close the gap;
vis dėlto, pripažįsta, jog norint, kad būtų sudarytas tarptautinis nešališkas, plataus užmojo ir teisiškai privalomas susitarimas dėl veiksmų po 2012 m., kuriuo remiantis būtų pasiektas 2 ºC tikslas, būtina nemenka pažanga laikantis konvencijoje numatytų įsipareigojimų; atsižvelgdamas į tai, pabrėžia, kad svarbu sudaryti mažesnes nei pasaulinio lygio sąjungas su pažangiausiomis valstybėmis siekiant suteikti tolesnį impulsą derybų procesui; ragina per klimato kaitos konferenciją susitarti dėl konkrečios įgaliojimų trukmės, kad pagal konvenciją sudarytas teisiškai įpareigojantis susitarimas būtų įgyvendintas kuo greičiau, vėliausiai iki 2015 m.; atsižvelgdamas į tai primena, kad norint iki 2020 m. išmetamų teršalų kiekį sumažinti 15–30 proc. reikia, jog iki 2020 m. pramoninės šalys sumažintų savo išmetamų teršalų kiekį 25–40 proc. palyginti su 1990 m. kiekiu, tuo tarpu visos besivystančios šalys turėtų gerokai sumažinti šiuo metu numatomą išmetamų teršalų kiekio augimą;
Recognises, however, that comparable progress under the Convention track is required to secure any post-2012 international, fair, ambitious and legally binding agreement that would meet the 2ºC objective; highlights, in that connection, the importance of (subglobal) alliances with the most progressive states as a means of lending further impetus to the negotiation process; calls for the COP to agree on a time-bound mandate to secure a legally binding agreement under the Convention to be implemented as soon as possible, and at the latest by 2015; recalls, in that connection, that the industrialised countries need to reduce their emissions by 25-40% below 1990 levels by 2020, while the developing countries as a group should achieve a substantial deviation below the currently predicted emissions growth rate, of the order of 15-30%, by 2020;
ragina visus tarptautinius partnerius panaikinti milijardų tonų dydžio skirtumą tarp mokslinių tyrimų rezultatų ir konferencijos šalių prisiimtų dabartinių įsipareigojimų ir pasiūlyti ambicingesnius už Kopenhagos susitarime numatytus taršos mažinimo įsipareigojimus ir veiksmus, remiantis bendros, bet diferencijuotos atsakomybės principu, ir spręsti tarptautinio oro ir jūrų transporto išmetamų teršalų kiekio bei hidrofluorangliavandenilių (HFC) klausimą, kad būtų nuosekliai siekiama 2 ºC tikslo; atkreipia dėmesį į tai, kad išsamus konferencijos šalių informavimas apie tai, kokių rezultatų bus pasiekta, jei bus laikomasi dabartinių įsipareigojimų, ir ką reikėtų daryti toliau, yra svarbus žingsnis siekiant gerinti šalių informuotumą ir užtikrinti, kad būtų prisiimti didesni įsipareigojimai;
Urges all international partners to close the gigatonne gap which exists between the scientific findings and the current Parties' pledges, to come up with commitments and actions for emissions reductions which are more ambitious than those contained in the Copenhagen Accord, based on the principle of a ‘common but differentiated responsibility’, and to address emissions from international aviation and maritime transport and HFCs in order to ensure consistency with the 2ºC objective; notes that the detailed communication to Parties of where current pledges take us, and what more needs to be done, is an important step towards raising awareness among Parties and securing higher pledges;
pabrėžia, kad svarbu Durbano konferencijoje siekti toliau įgyvendinti Kankūno susitarimus, nustatyti datą, kai išmetamųjų teršalų kiekis pasaulyje turi nustoti augti, ir išmetamųjų teršalų kiekio pasaulyje mažinimo tikslą iki 2050 m., numatyti aiškų veiksmų iki 2050 m. planą, įtraukiant tarpinius išmetamųjų teršalų kiekio pasaulyje mažinimo tikslus, taip pat susitarti, kokias politikos priemones reikėtų naudoti norint užtikrinti, kad nustatyti tikslai būtų įgyvendinti, ir iš esmės spręsti išsivysčiusių ir besivystančių šalių būsimų įsipareigojimų pobūdžio klausimą; pakartoja, kad, remiantis Tarpvyriausybinės klimato kaitos komisijos pateiktais moksliniais įrodymais, norint įgyvendinti 2 °C tikslą, vėliausiai iki 2015 m. turi būti pasiektas didžiausias išmetamas šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekis, iki 2050 m. jis turi būti sumažintas mažiausiai 50 proc. palyginti su 1990 m. ir nuo tada toliau mažėti;
Emphasises the importance of progress at the Durban Conference in further implementing the Cancún Agreements, in establishing the peak date for global emissions and a global emissions reduction goal for 2050, defining a clear pathway towards 2050, including intermediate global emissions reduction goals, and agreeing on policy instruments to ensure that the objectives set are met, and in addressing the overall question of the future form of the commitments of both developed and developing countries; reiterates that, according to the scientific evidence presented by the IPCC, the 2ºC objective requires that global greenhouse gas emissions peak by 2015 at the latest and be reduced by at least 50% as compared with 1990 by 2050 and continue to decline thereafter;
ragina Durbano konferencijoje atsižvelgiant į numatytus didžiausio taršos augimo metus ir į 2050 m. taršos mažinimo tikslą bei į 2 °C tikslą apibrėžti įsipareigojimų mažinti taršą tinkamumo įvertinimo procesą;
Calls for the Durban Conference to define a process for addressing the adequacy of emission reduction pledges based on the peak year and the 2050 reduction goal as well as the 2°C objective;
primena, kad susikaupiantis išmetamų dujų kiekis turi lemiamą reikšmę klimato sistemai; pažymi, kad net įgyvendindama Komisijos gairėse nustatytus 2050 m. tikslus ES vis dar būtų atsakinga už išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį, už viso atitinkančio 2° C tikslą numatyto išmetamo anglies dioksido maždaug dvigubą vienam Sąjungos gyventojui tenkančią išmetamų dujų dalį ir kad delsiant sumažinti išmetamų dujų kiekį labai didėja susikaupianti išmetamų dujų dalis;
Reiterates that cumulative emissions are decisive for the climate system; notes that even if it were to meet the 2050 targets on the basis of the pathway set out in the Commission roadmap, the EU would still be responsible in terms of greenhouse gas emissions for approximately double its per-capita share of the global 2°C-compatible carbon budget, and that delaying emissions reductions increases the cumulative share significantly;
teigiamai vertina naujausius Komisijos komunikatus ir jos atliktas analizes dėl to, kaip galima pasiekti 30 proc. tikslą; pritaria juose išdėstytai nuomonei, kad nepaisant tarptautinių derybų rezultatų pačiai ES naudinga siekti didesnio nei 20 proc. klimato apsaugos tikslo, kadangi tuo pat metu būtų skatinama kurti ekologiškas darbo vietas, didėtų augimas ir saugumas;
Welcomes the Commission's latest communications and its analyses of how a 30% climate protection target can be achieved; supports the view set out therein that, regardless of the outcome of the international negotiations, it is in the EU's own interest to aim for a climate protection target of over 20%, since this would have the simultaneous effect of creating green jobs and boosting growth and security;
remdamasis realistiškais lūkesčiais dėl galimų COP 17 rezultatų, ragina ES ir valstybes nares sudaryti kiek galima daugiau dalinių susitarimų, pavyzdžiui, mokslinių tyrimų, technologijų perdavimo ir LULUCF srityse, siekiant tęsti bendrą derybų pažangą ir taip užtikrinti tvirtą pagrindą tolimesnei klimato kaitos politikai ir deryboms;
On the basis of realistic expectations as to the likely outcomes of the COP 17, calls on the EU and the Member States to conclude as many partial agreements as possible, in areas such as science, technology transfer and LULUCF, in order to maintain overall positive progress in the negotiations, thereby creating certainty as to future climate change policies and negotiations;
ragina ES ir valstybes nares plėtoti vadinamąjį klimato teisingumo principą; dar kartą pabrėžia, kad, jei ES nekovos su klimato kaita, rasis didžiausia neteisybė, nes ypač kentės skurdžiai gyvenantys žmonės neturtingose šalyse;
Calls on the EU and its Member States to develop a principle of ‘climate justice’; insists that the greatest injustice would occur if the EU did not tackle climate change, because poor people in poor countries would suffer in particular;
primena, kad skurdžios šalys labiausiai neapsaugotos nuo klimato kaitos poveikio ir turi mažiausiai pajėgumų prisitaikyti;
Recalls that poor countries are the most vulnerable to the impacts of climate change and have the least capacity to adapt;
nurodo, kad reagavimas į klimato kaitą daro poveikį lyčių lygybei visais lygiais, taigi siekiant rasti visiems naudingų sprendimų ir užkirsti kelią nelygybės didėjimui, į klimato politiką turėtų būti įtrauktas lyčių aspektas, laikantis bendrų susitarimų dėl lyčių aspekto integravimo ir Konvencijos dėl diskriminacijos panaikinimo moterims;
Points out that responses to climate change have an impact on gender equality at all levels and that, in order to ensure win-win solutions and to avoid aggravating inequalities, gender considerations should be integrated into climate policies, in line with global agreements on gender mainstreaming and the Convention for the Elimination of Discrimination Against Women;
pabrėžia, kad rengdamosi susitikimui Durbane visos ES institucijos turėtų imtis platesnės ir veiksmingesnės ES diplomatijos klimato politikos srityje veiksmų (ypač atsižvelgiant į ES ir Afrikos santykius), stengiantis kurti aiškesnę ES klimato politiką ir taip tarptautinėms deryboms dėl klimato suteikti naujų paskatų, o parnerius visame pasaulyje paskatinti taip pat nusistatyti privalomus taršos mažinimo tikslus ir tinkamas klimato kaitos švelninimo ir prisitaikymo prie jos priemones, ypač atsižvelgiant į ES pasiūlymą dėl visiško dekarbonizavimo iki 2050 m.;
Stresses the need for wider and more effective EU climate diplomacy by all EU institutions in advance of Durban (in particular regarding EU-Africa relations), which should seek to present a clearer EU profile on climate policy, bringing a new dynamic to the international climate negotiations and encouraging partners throughout the world also to introduce binding reductions in emissions and appropriate climate change mitigation and adaptation measures, in particular with reference to the EU proposal for full decarbonisation by 2050;
ragina Europos Sąjungą imtis iniciatyvos ir stengtis vykdyti ambicingą ES klimato politiką ir taip mažinti klimato kaitą siekiant parodyti tokios politikos privalumus ir paskatinti kitas šalis imtis tokių pačių veiksmų;
Calls on the European Union to take the lead and push for an ambitious EU climate policy which reduces climate change in order to demonstrate the advantages of such a policy and encourage other countries to follow suit;
atsižvelgdamas į tai pabrėžia, kad svarbu, jog Europos Sąjunga, kaip pagrindinė veikėja, laikytųsi vienodos pozicijos siekdama plataus užmojo tarptautinio susitarimo ir siektų ambicingų COP 17 derybų rezultatų bei būtų vieninga šiuo klausimu;
Stresses, in this context, the importance of the European Union, as major player, speaking with ‘one voice’ in seeking an ambitious international agreement and a high level of ambition in the COP 17 negotiations and staying united in that regard;
pabrėžia, kad Europos Sąjungos kaip viršvalstybinio subjekto pozicija yra unikali ir ji, siekdama užtikrinti, kad jos darbo metodai būtų veiksmingesni, perėjo nuo vienbalsio sprendimų priėmimo prie kvalifikuotos balsų daugumos principo, kuris ateityje gali būti taikomas taip pat JTBKKK;
Emphasises the European Union's unique position as a supranational entity which has - in order to make its working methods more effective - moved away from decision-making by unanimity to decision-making by qualified majority, which might also represent a way forward in the future for the UNFCCC;
pabrėžia, kad siekiant suteikti naujų paskatų ateities deryboms ir daryti jose įtaką, reikėtų stengtis atkreipti daugiau dėmesio į tai, kad kova su klimato kaita taip pat gali suteikti ekonominių galimybių ir skatinti tausiai išteklius naudojančios visuomenės vystymąsi;
Emphasises that in order to provide new impetus and leverage for future negotiations, additional emphasis should be placed on the way that combating climate change can also offer economic possibilities and a pathway towards more resource-efficient societies in general;
mano, kad labai svarbu stiprinti pajėgumus (ne tik technologijų perdavimo srityje, bet ir bendrus pajėgumus), taigi siekiant šio tikslo reikia parengti bendrą metodą ir sukurti gerai organizuotą institucinę struktūrą, kad būtų skatinama sąveika ir koordinavimas;
Is of the opinion that capacity-building - not only with regard to technology transfer, but in general - is of vital importance and that it requires an integrated approach and a streamlined institutional architecture encouraging synergies and coordination;
pabrėžia, kad svarbu sistemingai įtraukti įvairioms sritims svarbų lyčių lygybės klausimą į klimato fondo valdymo struktūros ir veikimo gaires;
Stresses the importance of the systematic integration of gender equality as a cross-cutting issue in the climate fund's governance structure and operational guidelines;
nurodo, kad itin svarbu išlaikyti lyčių pusiausvyrą priimant sprendimus dėl visų finansavimo pakopų ir aspektų; ragina ES siekti, kad visose atitinkamose įstaigose dirbtų bent 40 proc. moterų;
Points out that gender-balanced participation in decision-making covering all phases and aspects of funding is essential; calls on the EU to strive for female representation of at least 40% in all relevant bodies;
atkreipia dėmesį į tai, kad jei ES vengs pereiti prie antrojo įsipareigojimų laikotarpio pagal Kioto protokolą, besivystančioms šalims tai bus labai blogas pavyzdys;
Highlights the fact that if the EU is reluctant to proceed to a second commitment period under the Kyoto Protocol a very negative message will be sent to developing countries;
teigiamai vertina tai, kad 2010 m. per COP 16 pavyko pasiekti Kankūno susitarimus, buvo pripažinta, kad reikia skubiai spręsti pasaulinę klimato kaitos problemą, nustatyti tikslai ir numatyti problemos sprendimo būdai ir taip sugrąžintas pasitikėjimas JTBKKK procesu kaip priemone siekiant rasti visuotinį klimato kaitos problemos sprendimą; prašo visų dalyvių išlaikyti teigiamą derybų atmosferą Kanūne ir tikisi, kad per Durbano konferenciją bus padaryta tolesnė pažanga siekiant tęsti ir stiprinti taisyklėmis pagrįstą daugiašalį klimato režimą;
Welcomes the success achieved in reaching the Cancún Agreements at COP 16 in 2010, by acknowledging the global and urgent problem of climate change and by setting goals and laying down ways of tackling the problem, while restoring trust in the UNFCCC process as the means of finding a global solution to climate change; asks all the participants to maintain the positive atmosphere of the negotiations in Cancún and looks to the Durban Conference to make further progress towards the continuation and strengthening of the rules-based multilateral climate regime;
ypač primena, kad Kankūno susitarimuose oficialiai pripažintas 2 ºC tikslas (įskaitant pripažinimą, jog atliekant pirmąją peržiūrą reikia apsvarstyti galimybę padidinti ilgalaikį visuotinį tikslą remiantis geriausiomis turimomis mokslinėmis žiniomis apie pasaulio vidutinės temperatūros kilimą 1,5 ºC) ir nustatyta datos, kai išmetamųjų teršalų kiekis pasaulyje turi nustoti augti, nustatymo procesas, išmetamųjų teršalų kiekio pasaulyje mažinimo tikslas iki 2050 m. ir politinės nustatytų tikslų įgyvendinimo užtikrinimo priemonės;
Recalls in particular the acknowledgement of the 2ºC objective in the Cancún Agreements (including the recognition of the need to consider, in the context of a first review, strengthening the long-term global goal on the basis of the best available scientific knowledge, in relation to a global average temperature rise of 1.5°), and the establishment of a process for defining the peak date of global emissions, a global emissions reduction goal for 2050 and policy measures to ensure that the objectives set are achieved;
ragina konferencijos šalis pasinaudoti Durbano konferencija kaip proga pradėti naudoti reikiamas sutartas priemones, pvz., Ekologinį klimato fondą ir Derinimo komitetą, daugiau dėmesio skirti technologijų mechanizmo kūrimui (įskaitant Klimato technologijų centrą ir tinklą) ir tarptautinės paramos siekiančių besivystančių šalių klimato kaitos švelninimo priemonių registrui, spręsti likusius esminius klausimus ir toliau svarstyti būsimos veiksmų po 2012 m. programos teisinės formos klausimą, įskaitant jos įgyvendinimo tvarkaraštį;
Calls on the Parties to use the Durban Conference to bring into operation the necessary agreed mechanisms, such as the Green Climate Fund and the Adaptation Committee, to focus on the development of the Technology Mechanism (including the Climate Technology Centre and Network) and the registry to record mitigation measures taken by developing countries seeking international support, and to address the remaining key issues and make progress on the issue of the legal form of a future post-2012 framework, including a timeline for securing agreement on that framework;
pabrėžia, kad per Durbano konferenciją reikia toliau plėtoti skaidrumo nuostatas, susijusias su įsipareigojimais ir veiksmais, ir susitarti dėl aiškios darbo programos šiuo klausimu, įskaitant vertinimo, ataskaitų teikimo bei tikrinimo sistemas;
Highlights the need for further efforts to be made at the Durban Conference to develop the transparency provisions for commitments and actions and the need to agree on a clear work programme in relation thereto, including Measurement, Reporting and Verification Systems (MRVs);
pažymi, kad vis dar pasitaiko spragų taikant sektorinius ir rinka nepagrįstus metodus, ir pabrėžia, jog ypač būtina spręsti hidrofluoroangliavandenilių (HFC) gamybos ir vartojimo klausimą pagal Monrealio protokolą; pažymi, kad reikia susitarti dėl visapusiško tarptautinio požiūrio į išmetamuosius antropogeninius teršalus (ne CO2), ypač todėl, jog šių teršalų išmetimų mažinimo sąnaudos yra mažesnės nei numatytos anglies dioksido išmetimų mažinimo sąnaudos net turint mintyje dabartinę anglies dioksido kainą; ragina reformuoti projektais grindžiamas priemones, pvz., švarios plėtros mechanizmą (CDM) ir bendro įgyvendinimo (BĮ) priemonę, tuo pat metu vengiant priklausomybės nuo infrastruktūros, susijusios su dideliu išmetamo anglies dvideginio kiekiu, kuri gali atsirasti netinkamai naudojant lanksčias priemones ir dėl kurios gali būti patiriamos didesnės bendros išlaidos, susijusios su dekarbonizavimo tikslo siekimu, nustatant griežtus projektų kokybės standartus, kuriais remiantis būtų užtikrinta žmogaus teisių apsauga ir patikimu bei patikrinamu būdu realiai būtų dar labiau sumažinta tarša, taip prisidedant ir prie tvarios besivystančių šalių plėtros; be to, pritaria Komisijos nuomonei, kad turėtų būti susitarta dėl sektorių priemonių, kurios laikotarpiu po 2012 m. būtų taikomos ekonomiškai pažangesnėse besivystančiose šalyse, tuo tarpu mažiausiai išsivysčiusios šalys ir toliau galėtų naudotis aukštos kokybės švarios plėtros mechanizmu (CDM); ragina sukurti bet kokius naujus tarptautinius kompensacinius sektorinius kreditavimo mechanizmus, skirtus užtikrinti aplinkosauginį naudingumą ir pasiekti, kad klimato kaitos mažinimo nauda viršytų įprastinį verslo nuokrypį 15–30 proc.;
Notes that there are still gaps in sectoral and non-market based approaches, and emphasises the need, in particular, to address the production and consumption of HFCs under the Montreal Protocol; notes that there is a need for a comprehensive international approach to non-CO2 climate-relevant anthropogenic emissions, not least because the cost of reducing these emissions is lower than that for the reductions envisaged in the carbon sector, even taking the current carbon price into account; calls for a reform of the project-based mechanisms, such as the Clean Development Mechanism (CDM) and Joint Implementation (JI), whilst avoiding any lock-in to high-carbon infrastructure through the inappropriate use of flexible mechanisms, which would increase the overall cost of efforts to achieve the decarbonisation objective, through the introduction of stringent project-quality standards guaranteeing respect for human rights and reliable, verifiable and real additional emissions reductions that also support sustainable development in developing countries; endorses, moreover, the Commission's view that sectoral mechanisms for economically more advanced developing countries should be agreed for the period beyond 2012, while high-quality CDM should remain available to LDCs; calls for any new international sectoral offset crediting mechanisms to ensure environmental integrity and incorporate climate benefits beyond the 15-30% deviation from business as usual;
ragina užtikrinti, kad I priede nustatytų išmetamųjų teršalų mažinimo tikslų aplinkosauginis veiksmingumas būtų pagrindinis principas, kuriuo būtų vadovaujamasi apibrėžiant ES poziciją dėl tarptautinių miškotvarkos apskaitos taisyklių, lanksčių priemonių ir atsižvelgimo į visus didesnius pagal pirmąjį Kioto protokolą nustatytų įsipareigojimų vykdymo laikotarpio laimėjimus siekiant tikslų laikotarpiu po 2012 m.;
Calls for the environmental effectiveness of Annex I emissions reduction targets to be the guiding principle as regards the EU approach to international accounting rules for forest management, to flexible mechanisms and to the banking towards post-2012 targets of any overachievement during the first commitment period of the Kyoto Protocol ;