natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tokiu būdu valstybės narės galėtų toliau taikyti šios direktyvos nuostatas ar tam tikras jos nuostatas atitinkančius galiojančius nacionalinės teisės aktus arba priimti naujus teisės aktus dėl sandorių, kuriems netaikoma ši direktyva.
Member States may therefore maintain or introduce national legislation corresponding to the provisions of this Directive or certain of its provisions in relation to transactions that fall outside the scope of this Directive.
Pavyzdžiui, valstybė narė gali nuspręsti šioje direktyvoje numatytas taisykles taikyti ir juridiniams asmenims arba fiziniams asmenims, kurie nėra vartotojai šios direktyvos prasme, pavyzdžiui, nevyriausybinės organizacijos, verslą pradedančios ar mažosios ir vidutinės įmonės.
For instance, Member States may decide to extend the application of the rules of this Directive to legal persons or to natural persons who are not ‘consumers’ within the meaning of this Directive, such as non-governmental organisations, start-ups or small and medium-sized enterprises.
Valstybės narės gali taip pat taikyti šios direktyvos nuostatas sutartims, kurios nėra nuotolinės prekybos sutartys, kaip apibrėžta šioje direktyvoje, pavyzdžiui, sutartims, kurios nėra sudarytos pagal organizuotą nuotolinę pardavimo ar paslaugų teikimo sistemą.
Member States may similarly apply the rules of this Directive to contracts that are not ‘distance contracts’ within the meaning of this Directive, for example because they are not concluded under an organised distance sales or service-provision scheme.
Be to, valstybės narės gali toliau taikyti arba priimti nacionalines nuostatas dėl klausimų, kurie šioje direktyvoje nėra konkrečiai nagrinėjami, pavyzdžiui, papildomos taisyklės dėl prekybos sutarčių, įskaitant taisykles, susijusias su prekių pristatymu arba reikalavimais teikti informaciją sutarties galiojimo laikotarpiu.
Moreover, Member States may also maintain or introduce national provisions on issues not specifically addressed in the Directive, such as additional rules concerning sales contracts, including in relation to delivery of goods, or requirements for the provision of information during the existence of a contract.
Šia direktyva neturėtų būti daromas poveikis nacionalinei sutarčių teisei tokiu mastu, kokiu sutarčių teisės aspektai nėra reglamentuojami šioje direktyvoje.
This Directive should not affect national law in the area of contract law insofar as contract law aspects are not regulated in this Directive.
Todėl taikant šią direktyvą neturėtų būti pažeidžiama nacionalinė teisė, reglamentuojanti, pavyzdžiui, sutarties sudarymą ar galiojimą (pvz., nesutikimą).
Therefore, this Directive should be without prejudice to national law regulating for instance the conclusion or the validity of a contract (such as lack of consent).
Šia direktyva taip pat neturėtų būti daromas poveikis bendrosioms sutartinėms teisės gynimo priemonėms, valstybės ekonomiką reglamentuojančioms taisyklėms (pavyzdžiui., taisyklėms dėl pernelyg didelių ir lupikiškų kainų) ir taisyklėms dėl neetiškų teisinių sandorių.
Similarly, this Directive should not affect the general contractual legal remedies, the rules on public economic order, for instance rules on excessive or extortionate prices, and the rules on unethical legal transactions.
Todėl valstybės narės nacionalinėje teisėje gali toliau taikyti ar priimti reikalavimus dėl kalbos, susijusius su informacijos teikimo reikalavimais sutartyse ir sutarčių sąlygomis.
Therefore, Member States may maintain or introduce in their national law linguistic requirements regarding contractual information requirements and contract terms.
Šia direktyva neturėtų būti daromas poveikis nacionalinės teisės aktams dėl teisinio atstovavimo, pavyzdžiui, taisyklėms, skirtoms asmenims, kurie veikia prekiautojo vardu ar jo naudai (pavyzdžiui, tarpininkui arba patikėtiniui).
This Directive should not affect national laws on legal representation such as the rules relating to the person who is acting in the name of the trader or on his behalf (such as an agent or a trustee).
Valstybės narės šioje srityje turėtų išlaikyti kompetenciją.
Member States should remain competent in this area.
Ši direktyva turėtų būti taikoma visiems prekiautojams – viešajame ar privačiajame sektoriuose.
This Directive should apply to all traders, whether public or private.
Termino „vartotojas“ apibrėžtis turėtų apimti fizinius asmenis, kurie siekia tikslų, nesusijusių su jų verslu, prekyba, amatu ar profesija.
The definition of consumer should cover natural persons who are acting outside their trade, business, craft or profession.
Vis dėlto, tuo atveju, jeigu sutartis sudaroma tiek asmens verslo, tiek ir ne verslo tikslais (dvigubos paskirties sutartys) ir jeigu atsižvelgiant į bendras tiekimo sąlygas verslo tikslai nevyrauja, atitinkamas asmuo turėtų būti taip pat laikomas vartotoju.
However, if the contract is concluded for purposes partly within and partly outside the person's trade (dual purpose contracts) and the trade purpose is so limited as not to be predominant in the overall context of the supply, that person should also be considered as a consumer.
Ši direktyva neturi įtakos valstybių narių teisei vadovaujantis Sąjungos teisės nuostatomis apibrėžti, ką jos laiko bendrų ekonominių interesų paslaugomis, kaip šias paslaugas reikėtų organizuoti ir finansuoti, laikantis valstybės pagalbos teikimo taisyklių, ir kokie tikslūs įsipareigojimai joms turėtų būti taikomi.
This Directive does not affect the freedom of Member States to define, in conformity with Union law, what they consider to be services of general economic interest, how those services should be organised and financed, in compliance with State aid rules, and which specific obligations they should be subject to.
Skaitmeninis turinys – tai duomenys, kurie kuriami ir pateikiami skaitmenine forma, pavyzdžiui, kompiuterinės programos, taikomosios programos, žaidimai, muzika, vaizdo medžiaga arba tekstai, neatsižvelgiant į tai, ar jais galima naudotis parsisiunčiant ar pasinaudojant srautiniu duomenų siuntimu, fizine laikmena ar bet kokia kita priemone.
Digital content means data which are produced and supplied in digital form, such as computer programs, applications, games, music, videos or texts irrespective of whether it is accessed through downloading or streaming, from a tangible medium or through any other means.
Šios direktyvos taikymo sritis turėtų aprėpti sutartis dėl skaitmeninio turinio teikimo.
Contracts for the supply of digital content should fall within the scope of this Directive.
Tuo atveju, jei skaitmeninis turinys pateikiamas įrašytas fizinėje laikmenoje, pavyzdžiui, kompaktiniuose diskuose arba skaitmeniniuose vaizdo diskuose, jis turėtų būti laikomas preke šios direktyvos prasme.
If digital content is supplied on a tangible medium, such as a CD or a DVD, it should be considered as goods within the meaning of this Directive.
Panašiai, kaip vandens, dujų ar elektros energijos tiekimo sutartys, jeigu nėra parduodamas ribotas jų tūris arba nustatytas kiekis, arba centralizuoto šilumos tiekimo sutartys, fizinėje laikmenoje neįrašyto skaitmeninio turinio pateikimo sutartys neturėtų būti laikomos nei pardavimo, nei paslaugų teikimo sutartimis pagal šią direktyvą.
As with contracts for the supply of water, gas or electricity, where they are not put up for sale in a limited volume or set quantity, or district heating, contracts for digital content not supplied on a tangible medium should be classified neither as sales contracts nor as service contracts for the purpose of this Directive.
Sudarant tokias sutartis vartotojas turėtų turėti teisę atsisakyti sutarties, išskyrus atvejus, kai buvo gautas jo sutikimas, kad sutartis bus pradėta vykdyti sutarties atsisakymo laikotarpiu, ir kai vartotojas patvirtina, kad jis atitinkamai praras teisę atsisakyti sutarties.
For such contracts, the consumer should have a right of withdrawal unless he has consented to the beginning of the performance during the withdrawal period and has acknowledged that he will consequently lose the right to withdraw from the contract.
Greta bendrų informacijos reikalavimų, prekiautojai turėtų informuoti vartotojus apie skaitmeninio turinio funkcines savybes ir atitinkamą suderinamumą.
In addition to the general information requirements, traders should inform consumers about the functionality and the relevant interoperability of the digital content.
Funkcinių savybių sąvoka turėtų aprėpti būdus, kaip gali būti naudojamas skaitmeninis turinys, pavyzdžiui, vartotojų elgesio stebėseną, taip pat esamus arba nesamus techninius apribojimus, pavyzdžiui, apsaugą naudojant skaitmeninių teisių valdymo sistemą ar regioninį kodavimą.
The notion of functionality should refer to the ways in which digital content can be used, for instance tracking of consumer behaviour, as well as the absence or presence of any technical restrictions, for instance protection via Digital Rights Management or region coding.
Atitinkamas suderinamumas aprėpia informaciją apie standartinę aparatinę ir programinę įrangą, su kuria suderinamas skaitmeninis turinys, pavyzdžiui, operacinę sistemą, reikiamą versiją ar tam tikras aparatinės įrangos savybes.
The notion of relevant interoperability is meant to describe the information regarding the standard hardware and software environment with which the digital content is compatible, for instance the operating system, the necessary version, certain hardware features.
Komisija turėtų išnagrinėti, ar reikia išsamesnių suderintų nuostatų, susijusių su skaitmeniniu turiniu, ir prireikus pateikti teisėkūros pasiūlymą dėl šio klausimo sprendimo.
The Commission should examine the need for further harmonised provisions in respect of digital content and submit, if necessary, a legislative proposal for addressing this matter.
▌Nuotolinės prekybos sutarties apibrėžtis turėtų apimti visus atvejus, kai
The ▌definition of distance contract should cover all cases where ▌contracts are concluded
prekiautojas ir vartotojas sudaro sutartį pagal organizuotą nuotolinę pardavimo ar paslaugų teikimo sistemą, išskirtinai naudodamiesi
between the trader and the consumer under an organised distance sales or service-provision scheme, with the exclusive use of
viena ar keliomis nuotolinio ryšio priemonėmis (pavyzdžiui, užsisakant paštu, internetu, telefonu arba faksu),
one or more means of distance communication (such as mail order, Internet, telephone or fax) ▌, up to
iki sutarties sudarymo
conclusion of the contract
ir patį sutarties sudarymo momentą
takes place at a distance.
Priešingai, sutartis, dėl kurios buvo deramasi prekiautojo prekybai skirtose patalpose ir kuri buvo galutinai sudaryta nuotolinio ryšio priemonėmis, neturėtų būti laikoma nuotolinės prekybos sutartimi.
By contrast, a contract which is negotiated at the business premises of the trader and finally concluded by means of distance communication should not be considered a distance contract.
Sutartis, kuri buvo inicijuota nuotolinio ryšio priemonėmis, bet galutinai sudaryta prekiautojo prekybai skirtose patalpose, taip pat neturėtų būti laikoma nuotolinės prekybos sutartimi.
Neither should a contract initiated by distance communication, but finally concluded at the business premises of the trader be considered a distance contract.
Analogiškai nuotolinės prekybos sutarties sąvoka neturėtų apimti rezervacijos, kurią vartotojas atliko nuotolinio ryšio priemonėmis, prašydamas specialisto teikiamos paslaugos, pavyzdžiui, kai vartotojas skambina norėdamas užsirašyti pas kirpėją.
Similarly, the concept of distance contract should not include the reservations made by a consumer through a means of distance communications to request the provision of a service from a professional, such as in the case of a consumer phoning to request an appointment with a hairdresser.
Organizuotos nuotolinės pardavimo ar paslaugų teikimo sistemos sąvoka turėtų aprėpti trečiosios šalies, kuri nėra prekiautojas, valdomas pardavimo ar paslaugų teikimo sistemas, pavyzdžiui, interneto platformas, kuriomis naudojasi prekiautojas.
The notion of an organised distance sales or service-provision scheme should include those schemes offered by a third party other than the trader but used by the trader, such as an online platform.
Vis dėlto ši apibrėžtis neturėtų apimti tinklaviečių, kuriose vien tik pateikiama informacija apie prekiautoją, jo prekes ir (arba) paslaugas bei nurodomi kontaktiniai prekiautojo duomenys.
It should not, however, cover cases where websites offer purely information on the trader, his goods and/or services and how the trader can be contacted.
Ne prekybai skirtose patalpose sudaryta sutartis turėtų būti apibrėžta kaip sutartis, sudaryta
An off-premises contract should be defined as a contract concluded with the simultaneous physical presence of the trader and the consumer,
, pavyzdžiui, vartotojo namuose arba darbo vietoje.
, for example at the consumer's home or workplace.
Kai sutartis sudaroma ne prekybai skirtose patalpose, vartotojams
In an off-premises context, consumers
psichologinis spaudimas
psychological pressure
, ar jie kvietė prekiautoją, ar ne.
they have solicited the trader's visit
Ne prekybai skirtose patalpose sudarytos sutarties apibrėžtis neturėtų aprėpti situacijų, kai prekiautojas iš pradžių atvyksta į vartotojo namus vien tik siekdamas atlikti matavimus arba pateikti sąmatą ir vartotojui dėl to neatsiranda jokių įsipareigojimų, o sutartis remiantis prekiautojo pateikta sąmata sudaroma tik vėlesniu momentu prekiautojo patalpose arba nuotolinio ryšio priemonėmis.
The definition of an off-premises contract should not cover situations in which the trader first comes to the consumer's home strictly with a view to taking measurements or giving an estimate without any commitment of the consumer and where the contract is then concluded only at a later point in time on the trader's premises or via means of distance communication on the basis of the trader's estimate.
Tokiais atvejais laikoma, kad sutartis sudaryta ne iš karto po to, kai prekiautojas kreipėsi į vartotoją, ir vartotojas, prieš sudarydamas sutartį, turi laiko apsvarstyti prekiautojo pateiktą sąmatą.
In those cases, the contract is not to be considered as having been concluded immediately after the trader has addressed the consumer if the consumer has taken time to reflect upon the estimate of the trader before concluding the contract.
Prekybai skirtomis patalpomis turėtų būti laikomos bet kokios rūšies patalpos (pavyzdžiui, parduotuvės
Business premises should include premises in whatever form (such as shops
ar transporto priemonės), kuriomis prekiautojas naudojasi kaip nuolatine
or lorries) which serve as a permanent
ar įprastine
or usual
prekybos vieta.
place of business for the trader.
Turgaviečių prekystaliai ir parodų stendai turėtų būti laikomi prekybai skirtomis patalpomis
Market stalls and fair stands should be treated as business premises
, jeigu jie atitinka šį reikalavimą
if they fulfil this requirement.
privatūs namai ar darbo vietos
public transport
neturėtų būti laikomos prekybai skirtomis patalpomis.
as well as private homes or workplaces should not be regarded as business premises.
Prekybai skirtomis patalpomis pagal šią direktyvą laikomos prekybos patalpos, priklausančioms asmenims, kurie veikia prekiautojo vardu ar jo naudai, kaip apibrėžta šioje direktyvoje.
The business premises of a person acting in the name or on behalf of the trader as defined in this Directive should be considered as business premises within the meaning of this Directive.
turėtų būti
Such media should
standieji kompiuterių diskai ir
disks of computers as well as
Viešajame aukcione prekiautojai ir vartotojai dalyvauja asmeniškai arba jiems suteikiama galimybė dalyvauti asmeniškai.
A public auction implies that traders and consumers attend or are given the possibility to attend the auction in person.
Prekes ir paslaugas vartotojams prekiautojas siūlo per varžytynes, kurios kai kuriose valstybėse narėse yra leistinos įstatymine tvarka, ir kurių metu leidžiama parduoti prekes viešosios prekybos būdu .
The goods or services are offered by the trader to the consumer through a bidding procedure authorised by law in some Member States, to sell goods at public sale.
Laimėjęs asmuo turi įsigyti prekes ar paslaugas.
The successful bidder is bound to purchase the goods or services.
Vartotojų ir prekiautojų interneto platformų naudojimas aukciono tikslais neturėtų būti laikomas viešuoju aukcionu šios direktyvos prasme.
The use of on-line platforms for auction purposes which are at the disposal of consumers and traders should not be considered as a public auction within the meaning of this Directive.
Ši direktyva turėtų būti taikoma centralizuoto šilumos tiekimo sutartims, analogiškai kaip ir vandens, dujų ar elektros energijos tiekimo sutartims.
Contracts related to district heating should be covered by this Directive, similarly to the contracts for the supply of water, gas and electricity.
Centralizuotas šildymas – tai šilumos, inter alia, kaip garų arba kaip karšto vandens, tiekimas iš centrinio gamybos šaltinio per perdavimo ir paskirstymo sistemas keliems pastatams, siekiant juos apšildyti.
District heating refers to the supply of heat, inter alia in the form of steam or hot water, from a central source of production through a transmission and distribution system to multiple buildings, for the purpose of heating.
Sutartims, susijusioms su teisių į nekilnojamąjį turtą perdavimu arba tokių teisių sukūrimu, sutartims dėl naujų būstų statybos arba dėl esminio esamų pastatų pertvarkymo, taip pat sutartims dėl gyvenamojo būsto nuomos jau taikoma nemažai specialių nuostatų pagal nacionalinę teisę.
Contracts related to the transfer of rights in immovable property or the creation of such rights, contracts for the construction of new buildings or the substantial conversion of existing buildings as well as contracts for rental of accommodation for residential purposes are already subject to a number of specific requirements in national legislation.
Esminis pakeitimas – tai naujo pastato pastatymui prilyginamas pakeitimas, pavyzdžiui, kai paliekamas tik seno pastato fasadas.
A substantial conversion is a conversion comparable to the construction of a new building, for example where only the façade of an old building is retained.
Paslaugų sutartys, visų pirma tos sutartys, kurios susijusios su priestatų prie pastatų statyba (pavyzdžiui, garažo ar verandos) ir su pastatų remontu bei renovacija, kai neatliekamas esminis pertvarkymas, įtrauktos į šios direktyvos taikymo sritį; taip pat į šios direktyvos taikymo sritį turėtų būti įtrauktos sutartys, susijusios su nekilnojamo turto agentų paslaugomis, ir tos sutartys, kurios susijusios su nuoma kitais tikslais, nei gyvenamosios vietos suteikimas.
Service contracts in particular those related to the construction of annexes to buildings (for example a garage or a veranda) and those related to repair and renovation of buildings other than substantial conversion should be included in the scope of this Directive, as well as contracts related to the services of a real estate agent and those related to the rental of accommodation for non-residential purposes.
Transporto paslaugos apima keleivinį transportą ir prekių gabenimą.
Transport services cover passenger transport and transport of goods.
Keleivinis transportas neturėtų patekti į šios direktyvos taikymo sritį, nes jį jau reglamentuoja kiti Sąjungos teisės aktai, arba, viešojo transporto ir taksi atveju, – nacionalinės teisės aktai.
Passenger transport should be excluded from the scope of this Directive as it is already subject to other Union legislation, or in the case of public transport and taxis, subject to regulation at national level.
Vis dėlto nuostatos, kuriomis siekiama apsaugoti vartotojus nuo pernelyg didelių mokesčių už naudojimąsi tam tikra mokėjimo priemone arba nuo paslėptų išlaidų, turėtų būti taikomos taip pat ir keleivinio transporto sutartims.
However, the provisions protecting consumers against excessive fees for the use of means of payment or against hidden costs should apply also to passenger transport contracts.
Prekių gabenimo ir automobilių nuomos paslaugoms turėtų būti taikoma šioje direktyvoje numatyta vartotojų apsauga, išskyrus teisę atsisakyti sutarties.
In relation to transport of goods and car rental which are services, consumers should benefit from the protection afforded by this Directive, with the exception of the right of withdrawal.
Siekiant išvengti prekiautojams nustatytos administracinės naštos, valstybės narės gali nuspręsti netaikyti šios direktyvos nuostatų tais atvejais, kai ne prekybai skirtose patalpose parduodamos nedidelės vertės prekės arba paslaugos.
In order to avoid administrative burden being placed on traders, Member States may decide not to apply provisions of this Directive where goods or services of a minor value are sold off-premises.
Reikėtų nustatyti pakankamai žemą piniginę ribą, kad ši nuostata būtų netaikoma tik mažos vertės pirkiniams.
The monetary threshold should be established at a sufficiently low level as to exclude only purchases of small significance.
Valstybėms narėms turėtų būti suteikta galimybė šią vertę apibrėžti nacionalinės teisės aktuose, nustatant, kad ji neviršytų 50 EUR.
Member States should be allowed to define this value in their national legislation provided that it does not exceed EUR 50.
Kai vartotojas tuo pačiu metu sudaro dvi arba daugiau sutarčių dėl susijusių dalykų, reikėtų atsižvelgti į jų bendrą vertę šios ribos taikymo tikslais.
When two or more contracts with related subjects are concluded at the same time by the consumer, the total cost thereof should be taken into account for the purpose of applying this threshold.
Socialinės paslaugos pasižymi iš esmės skirtingomis ypatybėmis, kurios apibrėžtos konkrečius sektorius reglamentuojančiose teisės aktuose, iš dalies Sąjungos, iš dalies nacionaliniu lygiu.
Social services have fundamentally distinct features that are reflected in sector-specific legislation, partially at Union level and partially at national level.
Socialinės paslaugos apima, viena vertus, paslaugas, skirtas ypatingai nepalankioje socialinėje padėtyje esantiems ar mažas pajamas gaunantiems asmenims, taip pat paslaugas, skirtas asmenims ir šeimoms, kuriems reikia pagalbos vykdant įprastas kasdienes užduotis, ir, kita vertus, paslaugas, skirtas visiems asmenims, kuriems reikia ypatingos pagalbos, paramos, apsaugos ar paskatinimo konkrečiu gyvenimo etapu.
Social services include, on the one hand, services for particularly disadvantaged or low income persons as well as services for persons and families in need of assistance in carrying out routine, everyday tasks and, on the other hand, services for all people who have a special need for assistance, support, protection or encouragement in a specific life phase.
Be kita ko, šioms paslaugoms priklauso vaikams ir jaunimui skirtos paslaugos, pagalbinės paslaugos šeimoms, vienišiems tėvams ir vyresnio amžiaus asmenims bei migrantams skirtos paslaugos.
These cover, inter alia, services for children and youth, assistance services for families, single parents and older persons, and services for migrants.
Jos apima tiek trumpalaikės, tiek ilgalaikės priežiūros paslaugas, pavyzdžiui, priežiūrą namuose teikiančių tarnybų paslaugas, būstą kartu su priežiūra teikiančių įstaigų paslaugas ir globos namų ar būstų paslaugas (slaugos namai).
They cover both short-term and long-term care services, for instance provided by home care services, in assisted living facilities and residential homes or housing (‘nursing homes’).
Socialinės paslaugos nėra vien tik valstybės įgaliotų teikėjų arba valstybės pripažintų labdaros organizacijų nacionaliniu, regioniniu ar vietos lygiu teikiamos paslaugos, bet ir privačios veiklos vykdytojų teikiamos paslaugos.
Social services are not only those provided by the State at a national, regional or local level by providers mandated by the State or by charities recognised by the State but also those provided by private operators.
Socialinėms paslaugoms netikslinga taikyti šios direktyvos nuostatas, todėl jos turėtų nepatekti į jos taikymo sritį.
The provisions of this Directive are not appropriate to social services which should be thus excluded from its scope.