natgillin/translations-raw huggingface dataset:
ragina pagalbos teikėjus standartizuoti jų kovos su minomis sąnaudų efektyvumo stebėjimo ir vertinimo metodus, kad būtų galima juos palyginti ir nagrinėti pagal atskiras šalis, ir pasitelkti Kovos su minomis paramos grupę, siekiant nustatyti ir skatinti geriausius praktikos pavydžius;
Calls for donors to standardise their methods of monitoring and evaluating the cost effectiveness of mine actions, so that they are more open to comparison and scrutiny on a country-by-country basis, and through the agency of MASG, to identify and propagate best practice;
pabrėžia, kad kova su minomis turėtų būti privaloma šalies, kurioje, kaip žinoma, yra minų ir (arba) jų atsargų, strateginių dokumentų sudedamoji dalis;
Underlines that mine action should form a compulsory element of country strategies where mines are known to exist and/or to be stockpiled;
yra įsitikinęs, kad per apibrėžtą laikotarpį realu įgyvendinti siekį išlaisvinti pasaulį nuo priešpėstinių minų keliamos grėsmės gyvybei, pragyvenimui ir ekonominiam vystymuisi, jei bus geresnis tarptautinis koordinavimas ir prioritetų nustatymas, geresnis valdymas, žvalgyba ir išminavimo praktika, geresnis stebėjimas ir ataskaitų teikimas bei sumanesnis ir geresnis lėšų panaudojimas;
Is convinced that through better international coordination and prioritisation, improved management, survey and demining practices, better monitoring and reporting, and more astute and better use of funds, a world free of the APL threat to life, livelihood and economic development is a realistic possibility within a finite period;
paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai ir valstybių narių vyriausybėms, Europos išorės veiksmų tarnybai ir Komisijai, Jungtinėms Tautoms, Jungtinių Amerikos Valstijų Prezidentui ir JAV Kongresui, labiausiai nuo minų nukentėjusių šalių vyriausybėms ir tarptautinėms NVO.
Instructs its President to forward this resolution to the Council and Member State governments, the European External Action Service and the Commission, the United Nations, the President of the United States and the US Congress, the governments of the most mine-afflicted countries and international NGOs.
B7-0442 , 0443 , 0458 , 0459 , 0460 ir 0461/2011
B7-0442 , 0443 , 0458 , 0459 , 0460 and 0461/2011
atsižvelgdamas į savo ankstesnes rezoliucijas dėl Kongo Demokratinės Respublikos (KDR),
having regard to its earlier resolutions on the Democratic Republic of Congo,
atsižvelgdamas į Europos Sąjungos gaires dėl smurto prieš moteris ir kovos su visų formų moterų diskriminacija,
having regard to the EU Guidelines on violence and discrimination against women and girls,
atsižvelgdamas į 1998 m. priimtą Romos statutą, pagal kurį įsteigiamas Tarptautinis baudžiamasis teismas, ir ypač į jo 7 ir 8 straipsnius, kuriuose išžaginimas, seksualinė vergovė, vertimas užsiimti prostitucija, priverstinis apvaisinimas, priverstinė sterilizacija ar bet kokių kitų formų seksualinė prievarta apibrėžiami kaip nusikaltimai žmoniškumui ir karo nusikaltimai ir prilyginami kankinimams bei sunkiems karo nusikaltimams, nesvarbu ar šie veiksmai vykdyti sistemingai, ar nesistemingai tarptautinių arba vidaus konfliktų metu,
having regard to the Rome Statute of the International Criminal Court, adopted in 1998, and particularly Articles 7 and 8 thereof, which define rape, sexual slavery, enforced prostitution, forced pregnancy and forced sterilisation or any form of sexual violence as crimes against humanity and war crimes and equate them with a form of torture and a serious war crime, whether or not such acts are systematically perpetrated during international or internal conflicts,
atsižvelgdamas į JT Saugumo Tarybos rezoliucijas Nr. 1325 (2000) ir Nr. 1820 (2008) dėl moterų, taikos ir saugumo ir į JT Saugumo Tarybos rezoliuciją Nr. 1888 (2009) dėl seksualinio smurto prieš moteris ir vaikus ginkluoto konflikto metu,
having regard to UN Security Council Resolutions 1325 (2000) and 1820 (2008) on women, peace and security, and UN Security Council Resolution 1888 (2009) on sexual violence against women and children in situations of armed conflict,
atsižvelgdamas į JT Saugumo Tarybos rezoliuciją Nr. 1925 (2010), kurioje nurodyti Jungtinių Tautų misijos Kongo Demokratinėje Respublikoje (MONUSCO) įgaliojimai,
having regard to UN Security Council Resolution 1925 (2010) defining the mandate of the UN mission in the DRC (MONUSCO),
atsižvelgdamas į už kovą su seksualiniu smurtu ginkluotų konfliktų metu atsakingos specialiosios atstovės Margot Wallström 2011 m. birželio 23 d. pareiškimą,
having regard to the statement of 23 June 2011 by the UN Secretary-General's Special Representative on Sexual Violence in Conflict, Margot Wallström,
kadangi padėtis Pietų Kivu išlieka ypač nesaugi ir nestabili ir dėl neramumų rytų KDR masiškai padažnėjo žmogaus teisių pažeidimų ir karo nusikaltimų, įskaitant seksualinį smurtą prieš moteris, masinius prievartavimus ir kitus kankinimo veiksmus, civilių žudynes ir plačiai paplitusį vaikų kareivių ėmimą, kuriuos vykdė ginkluotos sukilėlių grupuotės, taip pat vyriausybės armija ir policijos pajėgos,
whereas the security situation in South Kivu remains extremely unstable and the disruption affecting the eastern DRC have led to an increase in human rights violations and war crimes, including sexual violence against women, mass rape and related act of torture, massacre of civilians, and the widespread enlisting of child soldiers committed by armed rebel groups as well as by government army and police forces,
kadangi prievartavimas, kovotojų naudojamas kaip karo ginklas siekiant įbauginti, nubausti ir kontroliuoti aukas, tapo siaubingai dažnas rytų KDR pradėjus karines operacijas 2009 m.; kadangi ypatingas žiaurumas su moterimis, t.y. prievartavimas, grupinis prievartavimas, seksualinė vergovė, žudymas, turi labai didelių pasekmių, t.y. fiziškai ir psichologiškai sunaikina moterį,
whereas rape, used as a weapon of war by combatants to intimidate, punish and control their victims, has become horrifically widespread in the eastern DRC since the launching of military operations in 2009; whereas atrocities against women are structured around rape, gang rape, sexual slavery and murder, which has far-reaching consequences on the physical and psychological destruction of women,
kadangi prievartavimo aukos susiduria su infrastruktūros trūkumu ir negali pasinaudoti tinkama medicinine pagalba ar priežiūra; kadangi moterys tyčia puolamos viešai, o dėl to jos dažnai netenka savo padėties visuomenėje ir gebėjimo pasirūpinti savo vaikais, ir kadangi yra didelis pavojus būti užkrėstai ŽIV virusu; kadangi vienintelę skubią medicininę pagalbą teikia nemažas skaičius vietovėje dirbančių NVO, kurioms daugiau nebeužtikrinamas koordinavimas ir galimybė pasiekti aukas,
whereas the victims of rape are faced with a serious shortage of infrastructure and are unable to benefit from adequate medical assistance or care; whereas women are deliberately attacked in public, which often costs them their place in society and their ability to care for their children, and whereas the risks of contamination with the AIDS virus are considerable; whereas the only emergency medical response is that provided by the many NGOs working in the area, whose coordination and access to victims are no longer assured,
kadangi KDR negebėjimas patraukti atsakomybėn jos pačios armijos narių ir ginkluotų grupuočių už veiksmus, laikomus nusikaltimais pagal tarptautinę teisę, paskatino nebaudžiamumo tradicijas; kadangi Kongo armija neturi pakankamų žmogiškųjų, techninių ar finansinių išteklių, kad galėtų vykdyti savo pareigas KDR rytinėse provincijose ir užtikrinti gyventojų apsaugą,
whereas the inability of the DRC to bring to justice members of its own army and armed groups for crimes under international law has fostered a culture of impunity; whereas the Congolese army does not possess sufficient human, technical or financial resources to carry out its duties in the eastern provinces of the DRC and to guarantee the protection of the population,
kadangi žiniasklaida atlieka pagrindinį vaidmenį užtikrinant, kad būtų išlaikomos pastangos, ir informuojant visuomenę,
whereas the media have an essential role to play to ensure that awareness of the issues remains high and to alert public opinion,
ragina KDR vyriausybę laikyti kovą su masiniu prievartavimu ir seksualiniu smurtu prieš moteris nacionaliniu prioritetu;
Calls on the government of the DRC to consider the fight against mass rape and sexual violence against women as a national priority;
palankiai vertina JT sprendimą atlikti šių įvykių tyrimą; ragina atlikti betarpiškus, nepriklausomus ir nešališkus šių nusikaltimų tyrimus pagal tarptautinius standartus; apgailestauja, kad karo nusikaltėliai vis dar užima aukštus vadovaujančius postus; ragina imtis veiksmingų ir skubių priemonių siekiant užtikrinti aukų ir liudininkų apsaugą tyrimų metu ir po jų;
Welcomes the UN's decision to carry out an inquiry into these events; calls for immediate, independent and impartial investigations to be conducted into these crimes in accordance with international standards; deplores the fact that war criminals are still holding high command positions; calls for effective and immediate measures to ensure the protection of victims and witnesses during and after those investigations;
ragina Komisiją ir Kongo Demokratinę Respubliką persvarstyti KDR taikomos strategijos dokumentą ir 10-ojo Europos vystymosi fondo nacionalinę orientacinę programą (2008-2013 m.), siekiant iškelti masinių prievartavimų ir seksualinės prievartos prieš moteris klausimą kaip nacionalinį prioritetą, kad būtų kovojama su nebaudžiamumu;
Demands that the Commission and the Democratic Republic of Congo review the DRC's Country Strategy Paper and the National Indicative Programme of the 10th EDF (2008-2013) with the objective of making the issue of mass rape and sexual violence against women into a national priority to combat impunity;
yra susirūpinęs dėl pavojaus, kad seksualinio smurto veiksmai taps įprastiniai; pabrėžia, kad KDR vyriausybės pareiga užtikrinti saugumą valstybės teritorijoje ir apginti civilius; primena prezidentui J. Kabilai, kad jis asmeniškai įsipareigojo vykdyti visiškos seksualinio smurto netolerancijos politiką ir persekioti šalyje įvykdytų karo nusikaltimų ir nusikaltimų žmogiškumui vykdytojus bei bendradarbiauti su Tarptautiniu baudžiamuoju teismu ir regiono šalimis;
Is disturbed at the risk that acts of sexual violence may become routine; stresses that it is incumbent on the government of the DRC to guarantee security on its territory and protect civilians; reminds President Kabila that he has personally undertaken to pursue a zero-tolerance policy towards sexual violence and to prosecute the perpetrators of war crimes and crimes against humanity committed in the country, and to cooperate with the International Criminal Court and the countries in the region;
sveikina veiksmus, kurių imasi NVO, suteikdamos pagalbą prievartavimų ir karo nusikaltimų aukoms, visų pirma kai kurių ligoninių, pavyzdžiui, Panzi ligoninės Bukavu, suteikiamą medicininę priežiūrą; pabrėžia, kad dauguma seksualinės agresijos aukų negali pasinaudoti būtina medicinine, socialine ar teisine pagalba; siūlo, kad KDR vyriausybė parengtų išsamią pagalbos aukoms ir jų reintegracijos į Kongo visuomenę bei darbo rinką programą; ragina Komisiją leisti panaudoti papildomas lėšas kovai su seksualiniu smurtu ir imtis veiksmų, kad pavojingose zonose būtų įkurti namai seksualinio smurto aukoms; siūlo vykdyti bandomąjį projektą, siekiant gerinti seksualinio smurto aukoms siūlomą medicininę pagalbą KDR;
Welcomes the action of the NGOs bringing aid to the victims of violence and war crimes, particularly the medical aid provided by certain hospitals such as Panzi hospital in Bukavu; stresses that the majority of the victims of sexual aggression are not receiving the necessary medical, social or legal aid; suggests that a comprehensive programme of assistance to victims and their reintegration into Congolese society and the labour market be worked out by the Government of the DRC; calls on the Commission to release additional funds to combat sexual violence and to work to create houses for the victims of sexual violence in sensitive areas; suggests that a pilot project be set up to improve medical assistance to victims of sexual violence in the DRC;
yra susirūpinęs dėl to, kad pogrupis, atsakingas už kovą su smurtu dėl lyties, kuris turėjo užtikrinti humanitarinio reagavimo į seksualinį smurtą koordinavimą, jau pusantrų metų kaip panaikintas dėl Jungtinių Tautų gyventojų fondo (JTGF) lyderystės stokos; todėl ragina reformuoti humanitarinės pagalbos koordinavimo vietoje sistemą;
Is concerned that the Gender-Based Violence (GBV) Sub-Cluster, which was intended to coordinate the humanitarian response to sexual violence, was abolished a year and a half ago owing to a lack of leadership from the UN Population Fund; calls, therefore, for the recasting of the humanitarian coordination system on the ground;
reiškia susirūpinimą dėl to, kad MONUSCO negalėjo aktyviau vykdyti savo įgaliojimų ir veiksmų taisyklių, kad suteiktų apsaugą nuo masinių prievartavimų, įskaitant jų pačių pajėgų padarytus nusižengimus; tačiau pripažįsta, kad jų buvimas būtinas, kad šalį galėtų pasiekti humanitarinė pagalba; primygtinai ragina, kad MONUSCO įgaliojimai ir veiksmų taisyklės būtų vykdomi tvirtai įsipareigojus veiksmingiau užtikrinti gyventojų apsaugą; palankiai vertina sprendimą pratęsti misijos įgaliojimus iki 2012 m. birželio 30 d.;
Expresses its concern that MONUSCO could not use its mandate and rules of engagement more actively to provide protection against such mass rapes, including the atrocities committed by its own forces; recognises, however, that its presence remains indispensable to humanitarian aid accessibility; insists that MONUSCO's mandate and rules of engagement should be carried out with determination to guarantee the safety of the population more effectively; welcomes the decision to extend the mission's mandate to 30 June 2012;
ragina Europos Sąjungą ir valstybes nares remti EUSEC RD ir EUPOL RD misijų veiklą; ragina, kad kovos su seksualiniu smurtu aspektai būtų visapusiškai įtraukti į bendro saugumo ir gynybos operacijas;
Calls on the EU and its Member States to support the activities of the EUSEC RD and EUPOL RD missions; calls for issues relating to combating sexual violence to be fully integrated into joint security and defence operations;
yra labai susirūpinęs dėl dabartinės humanitarinės padėties KDR ir pernelyg mažo finansavimo šiam regionui, kurį nulėmė tam tikrų dvišalių fondų finansuotojų investicijų sumažinimas; labai apgailestauja, kad skirtos lėšos iki šiol pasiekė tik labai mažai aukų; ragina Komisiją išlaikyti sutarto lygio finansavimą humanitarinei pagalbai KDR rytuose;
Remains deeply concerned at the current humanitarian situation in the DRC and at the under-funding in this region owing to the reduction in funding from certain bilateral donors; deeply regrets the fact that, at present, the funds allocated are reaching only few victims; calls on the Commission to maintain the funding allocated to humanitarian aid in the eastern DRC;
ragina Komisiją pateikti teisės aktų pasiūlymų dėl naudingųjų iškasenų iš konflikto zonų, kuriomis finansuojamas karas ir masiniai prievartavimai KDR, siekiant kovoti su nebaudžiamumu, sekti JAV C. Doddo ir B. Franko aktu (visų pirma jo 1502 skyriumi), kuriame patvirtinami nauji reikalavimai, susiję su informacija apie žaliavas gamybai, kurioje naudojamos šios naudingosios iškasenos iš konflikto zonų;
Calls on the Commission to come forward with a legislative proposal on conflict minerals which fuel the war and mass rape in the DRC, with a view to combating impunity, similar to the Dodd-Frank Act (especially section 1502), which imposes new reporting requirement on manufactured products for which ‘conflict minerals’ are used;
pažymi, kad konflikto Pietų Kivu sprendimo planas, kuris privilegijuoja karinį sprendimą, pasmerktas žlugti; mano, kad šio konflikto sprendimas turi būti politinis, ir apgailestauja, kad tarptautinei bendruomenei trūksta ryžto; mano, kad atėjo laikas žengti toliau, užuot vien tik smerkus, ir kad Kongo vyriausybė, Europos Sąjunga ir Jungtinės Tautos turi vykdyti savo įsipareigojimus ir imtis konkrečių priemonių, kad šie žiaurumai liautųsi; pabrėžia, kad jei niekas nepasikeis, humanitariniai subjektai dar ilgą laiką turės likti toje vietovėje;
Notes that the conflict resolution plan for South Kivu, which gives priority to the military solution, has proved to be a failure; considers that the solution to this conflict must be political and regrets the lack of courage on the part of the international community; considers that the time has come to go beyond condemnation and that responsibilities should be assumed by the Congolese government, by the EU and the UN to take concrete actions to end these atrocities; stresses that, if nothing changes, humanitarian workers will have to be present on the ground for a long time to come;
paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai, Komisijai, Komijos Pirmininko pavaduotojai-Sąjungos vyriausiajai įgaliotinei užsienio reikalams ir saugumo politikai, Afrikos Sąjungai, Didžiųjų ežerų regiono valstybių vyriausybėms, KDR prezidentui, ministrui pirmininkui ir parlamentui, Jungtinių Tautų Generaliniam Sekretoriui, Jungtinių Tautų generalinio sekretoriaus specialiajai atstovei seksualinio smurto ginkluotų konfliktų metu klausimais, Jungtinių Tautų Saugumo Tarybai ir Jungtinių Tautų Žmogaus teisių tarybai.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission, the Commission Vice-President / EU High Representative for Foreign Affairs and Security policy, the African Union, the governments of the countries of the Great Lakes region, the President, Prime Minister and Parliament of the DRC, the Secretary-General of the United Nations, the UN Special Representative on Sexual Violence in Conflict, the UN Security Council and the UN Human Rights Council.
B7-0394 , 0444 , 0462 , 0463 , 0464 , 0465 ir 0466/2011
B7-0394 , 0444 , 0462 , 0463 , 0464 , 0465 and 0466/2011
atsižvelgdamas į Tarptautinį pilietinių ir politinių teisių paktą, kurį Indonezija ratifikavo 2006 m.,
having regard to the International Covenant on Civil and Political Rights, which Indonesia ratified in 2006,
atsižvelgdamas į Indonezijos Konstitucijos 29 skyrių, kuriame užtikrinama religijos laisvė,
having regard to Chapter 29 of the Indonesian Constitution, which guarantees freedom of religion,
atsižvelgdamas į Indonezijos baudžiamojo kodekso 156 ir 156a straipsnius, kuriuose draudžiama šventvagystė, erezija ir religijų šmeižimas,
having regard to Articles 156 and 156(a) of the Indonesian Criminal Code prohibiting blasphemy, heresy and religious defamation,
atsižvelgdamas į Prezidento dekretą Nr. 1/PNPS/1965 dėl šventvagystės ir religijų menkinimo prevencijos,
having regard to Presidential Decree No 1/PNPS/1965 on the prevention of blasphemy and abuse of religions,
atsižvelgdamas į ES 2011 m. vasario 18 d. pareiškimą dėl neseniai įvykdytų išpuolių ir Achmadijos musulmonų žudynių Banteno provincijoje,
having regard to the EU statement of 8 February 2011 on the recent attacks on and killings of Ahmadis in Banten province,
kadangi Indonezija yra didžiausia pasaulio šalis, kurios gyventojų daugumą sudaro musulmonai, ir kadangi nacionalinėje „Pankasilos“ ideologijoje įtvirtinti Indonezijos pliuralizmo, kultūrų santarvės, religijų laisvės ir socialinio teisingumo tradicija,
whereas Indonesia is the world's largest predominantly Muslim nation, and whereas Indonesia's tradition of pluralism, cultural harmony, religious freedom and social justice is enshrined in the national ideology of ‘Pancasila’,
kadangi labai padaugėjo išpuolių prieš religines mažumas, ypač Achmadijos judėjimą, kurio atstovai laiko save musulmonais, bet taip pat prieš krikščionis, budistus ir pažangias pilietinės visuomenės organizacijas,
whereas there has been a significant increase in the incidence of attacks against religious minorities, particularly Ahmadis, who consider themselves Muslims, but also against Christians, Buddhists and progressive civil society organisations,
kadangi po šio išpuolio 2011 m. vasario 8 d. šimtai žmonių padegė tris bažnyčias ir užpuolė kunigą Centrinėje Javoje esančiame Temanggungo mieste po to, kai vienas Islamo įžeidimu kaltinamas krikščionis buvo nuteistas kalėti penkerius metus, o ne mirties bausme, kaip tikėjosi išpuolyje dalyvavę žmonės, ir kadangi per pastaruosius šešerius metus Indonezijos bažnyčių bendruomenė užregistravo 430 išpuolių prieš krikščionių bažnyčias,
whereas, following this attack, on 8 February 2011 hundreds of people set fire to three churches and attacked a priest in the Central Java city of Temanggung after a Christian charged with insulting Islam was sentenced to five years' imprisonment, instead of being condemned to death as expected by the attackers, and whereas the Communion of Churches in Indonesia has recorded 430 attacks against Christian churches over the past six years,
kadangi jau buvo suimta arba sulaikyta 150 asmenų atsižvelgiant į Indonezijos baudžiamojo kodekso 156 ir 156a straipsnius, ir kadangi esama įrodymų, kad ekstremistai naudojasi vietos valdžios nutarimais dėl šventvagystės, erezijos ir religijų šmeižimo siekdami suvaržyti religijos laisvę ir kurstyti įtampą ir smurtą tarp bendruomenių,
whereas over 150 individuals have already been arrested or detained under Articles 156 and 156(a) of the Indonesian Criminal Code, and whereas there is evidence to show that local blasphemy, heresy and religious defamation by-laws are being used by extremists to clamp down on religious freedom and to stir up intercommunity tensions and violence,
kadangi esama patikimų Nacionalinė žmogaus teisių komisijos pateiktų pranešimų dėl Indonezijos saugumo pajėgų narių įvykdytų žmogaus teisių pažeidimų, pvz., kankinimų ir kitokio pobūdžio netinkamo elgesio bei nebūtino ir per didelio jėgos panaudojimo, ypač Papua ir Malukų salose; kadangi atsakingieji retai patraukiami nepriklausomo teismo atsakomybėn,
whereas there are credible reports, namely by the National Commission on Human Rights, of human rights violations by members of the security forces in Indonesia, including torture and other forms of ill-treatment and the unnecessary and excessive use of force, in particular on Papua and Maluku Islands; whereas those responsible are rarely brought to account before an independent court,
palankiai vertina 2011 m. gegužės 24 d. paskelbtą prezidento, Atstovų rūmų pirmininko, Regionų atstovų tarybos pirmininko, Liaudies konsultacinės asamblėjos pirmininko, Aukščiausiojo Teismo ir Konstitucinio teismo pirmininkų ir kitų vyresniųjų pareigūnų bendrą pareiškimą, kuriame raginama laikytis „Pankasilos“ ir saugoti pliuralizmą;
Welcomes the joint statement issued on 24 May 2011 by the President, the Speaker of the House of Representatives, the Speaker of the Regional Representatives' Council, the Speaker of the People's Consultative Assembly, the Chief Justices of the Supreme Court and Constitutional Court and other senior officials calling for ‘Pancasila’ to be upheld and for the protection of pluralism;
pabrėžia pastaraisiais metais Indonezijos padarytą pažangą demokratijos ir teisinės valstybės principų įgyvendinimo srityje ir mano, kad, atsižvelgiant į ES ir Indonezijos partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimą, labai svarbu išlaikyti ir stiprinti darnius Europos Sąjungos ir Indonezijos santykius daugelyje sričių;
Underlines the progress Indonesia has made in the area of the implementation of democracy and the rule of law in recent years, and attaches great importance to maintaining and deepening harmonious relations between the European Union and Indonesia in many areas, as reflected in the EU-Indonesia PCA;