natgillin/translations-raw huggingface dataset:
dar kartą pabrėžia, kad pagal Lisabonos sutartį žmogaus teisių gynėjų skatinimas, apsauga ir saugumas turi būti numatyti kaip prioritetinis ES santykių su trečiosiomis šalimis klausimas ir jie turėtų būti įtraukti į visus ES užsienio politikos aspektus ir priemones visais lygmenimis, kad ES parama žmogaus teisių gynėjams būtų teikiama nuosekliau, veiksmingiau ir patikimiau; mano, kad norint taikyti šį tikslinį metodą, labai praverstų konkrečių šalių strategijų žmogaus teisių ir demokratijos srityse kūrimas, veiksmingas įgyvendinimas ir reguliari stebėsena;
Reiterates that through the Lisbon Treaty the promotion, protection and security of human rights defenders have to be placed as a priority issue in the EU relationship with third countries and have to be integrated at all levels and in all aspects and instruments of the Union's Foreign policy in order to increase the coherence, effectiveness and credibility of the EU's support for human rights defenders; considers that the development, effective implementation and regular follow-up of specific country strategies on human rights and democracy could substantially contribute to this targeting approach;
mano, kad žmogaus teisių gynėjus trečiosiose šalyse galima geriau apsaugoti užtikrinant veiksmingesnius ES dialogus žmogaus teisių klausimais; pabrėžia poreikį vykstant visiems dialogams su trečiosiomis šalimis politiniais ir žmogaus teisių klausimais ir sudarant prekybos susitarimus su trečiosiomis šalimis nuosekliai kelti žmogaus teisių gynėjų padėties problemas ir apskritai kelti klausimą dėl teisės į susivienijimų laisvę ir jos įgyvendinimo gerinimo nacionaliniuose teisės aktuose bei reglamentuose ir praktikoje, primenant partneriams valstybių atsakomybę užtikrinti, kad visos JT žmogaus teisių gynėjų deklaracijoje numatytos teisės ir įsipareigojimai, įskaitant teisę į susivienijimų laisvę, susirinkimų laisvę, teisę gauti nacionalinį ir užsienio finansavimą (visiškai skaidriai ir atsižvelgiant į jų savarankiškumą priimti sprendimus), taip pat saviraiškos laisvę, kuri yra esminė žmogaus teisių gynėjų veiklos teisė, būtų įtraukti į nacionalinę teisę; pabrėžia, kad valstybėms partnerėms taip pat reikėtų priminti apie jų atsakomybę ginti ir skatinti pagarbą žmogaus teisių gynėjams ir jų veiklai sudarant visiškai palankias sąlygas atstovauti žmogaus teisėms, jas stebėti ir rengti apie jas pranešimus;
Considers that human rights defenders in third countries will be better protected by making the EU human rights dialogues more effective; stresses the need to systematically raise the situation of human rights defenders in all political and human rights dialogues and in trade negotiations with third countries, and more generally the situation and the improvement of the right to freedom of association, in national legislations, regulations and practices, reminding partners of the responsibility of States to ensure that all the obligations and rights embodied in the UN Declaration on Human Rights Defenders are included in national law, including the right to freedom of association, freedom of assembly and the right to receive domestic and foreign funding in full transparency and in respect of their autonomy of decision, as well as freedom of expression, which is a right essential to the work of human rights defenders; underlines that partner states should also be reminded of the obligation and the responsibility to protect and promote respect of human rights defenders and their work, by creating conditions that fully enable the exercise of advocacy, monitoring and reporting on human rights;
mano, kad kalbant apie nacionalinį ir užsienio finansavimą, reikėtų apibrėžti konkrečius kriterijus, kuriais subalansuojamas tinkamas skaidrumas ir būtinas konfidencialumas; ragina imtis priemonių siekiant užtikrinti, kad būtų atsižvelgta ir į bet kokius kitus kriterijus, kuriais gali remtis žmogaus teisių gynėjai, jei jie mano, kad tai reikalinga jų darbui atlikti;
Takes the view that, as regards receipt of domestic and foreign funding, specific criteria should be adopted in balance with appropriate transparency and the necessary confidentiality; calls for measures to ensure that account is taken of any other criterion which may be invoked by human rights defenders if it is considered essential for carrying out their work;
primena, kad Europos Parlamento delegacijos, kaip atsakingi EP ryšių su trečiosiomis šalimis organai, remdamosi konkrečiomis EP narių, vykstančių į trečiąsias šalis, žmogaus teisių ir demokratijos skatinimo veiklos gairėmis, galėtų vaidinti net ir svarbesnį vaidmenį siekdamos padėti žmogaus teisių gynėjams,
Reiterates that the European Parliament's delegations, as bodies responsible for the EP's relations with third countries, could play an even more substantial role in the effort to help human right defenders, pursuant to the specific guidelines for human rights and democracy actions of MEPs in their visits to third countries;
ragina ES ir trečiųjų šalių dialoguose dėl žmogaus teisių Europos Parlamentui suteikti įtakingesnį vaidmenį;
Calls for more emphasis to be placed on the role of the European Parliament in the EU's human rights dialogues with third countries;
ragina įtraukti verslo bendruomenę į dialogus žmogaus teisių klausimais;
Encourages the inclusion of the business community in human rights dialogues;
mano, kad siekiant apsaugoti žmogaus teisių gynėjus reikėtų sudaryti nuoseklių bei suderintų ES veiksmų ir papildomų valstybių narių priemonių įgyvendinimo sąlygas;
Considers there is need for both a coherent, coordinated EU approach as well as room for complementary roles for Member States when it comes to protecting human rights defenders;
smerkia daugelyje pasaulio šalių vyraujantį nebaudžiamumą už prievartos naudojimą prieš žmogaus teisių gynėjus; ragina Tarybą ir Komisiją kelti šį klausimą palaikant dvišalius santykius ir reikalauti, kad visos valstybės užtikrintų, jog kaltininkai, nepaisant jų užimamų pozicijų ar einamų pareigų, nešališkai būtų traukiami atsakomybėn veiksminga drausmine ir baudžiamąja tvarka, ir visada atsižvelgti į tai, kad, išnaudojus apeliacijos galimybes valstybės vidaus teismuose, išlieka paskutinė galimybė kreiptis į Europos žmogaus teisių teismą;
Condemns the climate of impunity for violations committed against defenders prevailing in numerous countries of the world; calls upon the Council and the Commission to raise this issue in their bilateral contacts, urging all states to ensure that perpetrators, regardless of their position or function, are brought to justice through independent and effective disciplinary and criminal procedures, bearing in mind always the possibility of appealing finally, after exhausting the domestic judicial instances of a state, to the European Court of Human Rights;
pabrėžia būtinybę užtikrinti, kad nacionalinio ir visuomenės saugumo priemonėmis, įskaitant kovą su terorizmu, nebūtų savavališkai naudojamasi prieš žmogaus teisių gynėjus;
Stresses the need to ensure that the invocation of national and public security, including counter-terrorism, is not used arbitrarily against human rights defenders;
atkreipia dėmesį, kad EP nariams taip pat tenka svarbus vaidmuo užtikrinant, kad nacionaliniai teisės aktai, kurie gali turėti įtakos žmogaus teisių gynėjams ir jų veiklai, atitiktų tarptautinius žmogaus teisių standartus; todėl pabrėžia, kaip svarbu EP nariams nuosekliai kelti šiuos klausimus dvišaliuose ir daugiašaliuose susitikimuose su kitų parlamentų nariais ir su vietos ekspertais šiuo klausimu, atsižvelgiant į konkrečias EP narių, vykstančių į trečiąsias šalis, žmogaus teisių ir demokratijos skatinimo veiklos gaires;
Points out that parliamentarians also play a crucial role when ensuring that national legislation potentially affecting human rights defenders and their activities is brought into conformity with internationally recognised human rights standards; underlines therefore the importance of these issues being systematically addressed by Members of the European Parliament in bi- and multilateral meetings with other parliamentarians and with experts on the ground, in line with its specific guidelines for human rights and democracy actions of MEPs in their visits to third countries;
pabrėžia visapusiško nepriklausomos pilietinės visuomenės dalyvavimo visuose dialoguose žmogaus teisių klausimais, organizuojant pilietinės visuomenės seminarus ar taikant kitas priemones, svarbą; mano, kad pilietinės visuomenės seminarus ir oficialius dialogus siejantį ryšį reikia stiprinti skelbiant rekomendacijas ir gerinant surengto dialogo plėtojimą ir grįžtamąjį ryšį pilietinei visuomenei; pabrėžia, kad rengiant dialogus ir toliau reikia kelti atskirų atvejų klausimus, ir mano, jog viešai paskelbus pavardžių sąrašą padidėtų ES veiksmų poveikis ir visuomenės dėmesys šiems atvejams, su sąlyga, kad atskleidus informaciją visuomenei nekils pavojaus žmogaus teisių gynėjams; pabrėžia, jog svarbu, kad vertinant šio pavojaus tikimybę būtų bendradarbiaujama su kitais žmogaus teisių gynėjais ir pilietine visuomene;
Underlines the importance of independent civil society being fully involved in the preparation of all human rights dialogues, either through civil society seminars or other means; considers that the link between civil society seminars and formal dialogue needs to be strengthened, through publication of the recommendations issued and a better follow-up and feed-back to civil society once a dialogue has taken place; stresses the importance of continuing to raise individual cases during the dialogues and considers that making the list of names public would enhance the impact of EU actions and increase public attention for these cases, provided that public disclosure does not put human rights defenders at risk; stresses the importance of cooperating with other human rights defenders and civil society in the assessment of such risk;
mano, kad taikant Europos demokratijos ir žmogaus teisių priemonę (EDŽTP), kurios reikšmė remiant ir skatinant pagarbą žmogaus teisėms ir stiprinant teisinę valstybę jau parodyta, turėtų būti toliau didinama tiesioginė žmogaus teisių gynėjams teikiama parama, kad jų trumpalaikiai ir ilgalaikiai poreikiai būtų patenkinti, kartu užtikrinant, kad teikiama parama pasiektų ypač pažeidžiamas grupes ir atokiose bei mažiau dėmesio sulaukiančiose vietovėse gyvenančius gynėjus;
Considers that the European Instrument for Democracy and Human Rights (EIDHR), which has already demonstrated its capacity to support and promote the respect for human rights and the strengthening of the rule of law, should continue to further enhance the direct support for human rights defenders so as to meet both their short-term and long-term needs, ensuring that it also reaches out to particular vulnerable groups and defenders living in remote areas and areas on which less attention is focused;
ragina Tarybą ir Komisijos pirmininko pavaduotoją-vyriausiąją įgaliotinę reguliariai smerkti ir kritikuoti tarptautines bendroves, jei jos, aprūpina represinio režimo valstybes stebėjimo technologijomis ir taip palengvina žmogaus teisių gynėjų persekiojimą ir suėmimą;
Calls for the Council and the High Representative to systematically denounce and reprimand international companies when the latter provide oppressive regimes with surveillance technology, thereby facilitating persecution and arrests of human rights defenders;
ragina Tarybą ir Komisiją imtis tikslingų veiksmų didinant žmogaus teisių gynėjų, EIVT, ES šalių ambasadų ir užsienio reikalų ministerijų informuotumą apie esamas gaires, kad būtų užtikrinta, jog šios gairės iki galo įdiegtos ir taikomos; mano, kad gairėse numatyti metiniai susitikimai galėtų labai padėti žmogaus teisių gynėjams ir kartu didinti ES veiklos patikimumą bei matomumą ir aiškiai parodyti, kokia svarbi ES yra žmogaus teisių apsauga;
Calls on the Council and the Commission to increase awareness among human rights defenders, the EEAS, EU embassies and EU Foreign Ministries about the existence of the guidelines through targeted actions, in order to ensure their full endorsement and application; considers that the annual meetings foreseen in the guidelines would provide substantial support to human rights defenders and also increase the credibility and visibility of EU action, thereby clearly showing how important the protection of human rights is to the EU;
pabrėžia, kad žmogaus teisių gynėjų ir jų veiklos pripažinimas ir matomumas taip pat gali padėti sunkiomis aplinkybėmis gerinti apsaugą, nes, negalėdami nuslėpti nusikalstamų veikų, kaltininkai gali nuo jų susilaikyti; ragina ES valstybes nares ir ES delegacijas, kai įmanoma, skelbti demaršus ir kitų rūšių veiklą, kurios imtasi konkretiems atvejams spręsti, visada konsultuojantis su žmogaus teisių gynėju ir jo (jos) šeima; ragina, kad ES misijos nuolat praneštų žmogaus teisių gynėjams ir (arba) jų šeimoms, taip pat nevyriausybinėms organizacijoms, kurios įspėjo ES dėl konkretaus atvejo, apie bet kokius jų labui skirtus veiksmus, kaip išdėstyta gairėse;
Stresses that public recognition and visibility given to human rights defenders and their work can also contribute to their protection in difficult circumstances, as perpetrators might refrain from action when abuses will not occur unnoticed; calls on EU Member States and EU delegations, whenever possible, to publish démarches and other activities undertaken regarding a specific case, always in consultation with the human rights defender and his or her family; calls on EU Missions to provide human rights defenders and/or their families, as well as NGOs which have alerted the EU to a particular case, with systematic feedback about any action, in whatever format, taken on their behalf, as spelled out in the guidelines;
ragina Komisijos pirmininko pavaduotoją-Sąjungos vyriausiąją įgaliotinę užsienio reikalams ir saugumo politikai ir visus Komisijos narius, turinčius įsipareigojimų išorės santykių srityje, sistemingai susitikti su žmogaus teisių gynėjais, kai ji vyksta oficialaus vizito į trečiąsias šalis, ir pabrėžia, kad ES specialiesiems atstovams suteikiant įgaliojimus turėtų būti įtraukta būtinybė teikti paramą žmogaus teisių gynėjams; pabrėžia, kad šioje srityje tiek Komisijos pirmininko pavaduotoja-vyriausioji įgaliotinė, tiek specialieji atstovai už savo veiksmus turėtų būti atskaitingi Europos Parlamentui;
Calls on the High Representative of the European Union for Foreign Affairs and Security Policy and on all Commissioners with responsibilities in the area of External Relations to systematically meet with human rights defenders when they officially travel in third countries, and underlines that support for human rights defenders should also be imperatively included in the mandate of EU Special Representatives; underlines that both the High Representative and the Special Representatives will be held accountable by the European Parliament for their action in this regard;
pabrėžia, kad reikia aktyviai remti ir teikti pasiūlymus, kaip panaudoti 2008 m. gruodžio mėn., minint 20–ąsias Sacharovo premijos metines, įkurtą Sacharovo premijos tinklą teikiant ilgalaikę paramą žmogaus teisių gynėjams ir kaip gauti daugiau naudos iš galimo laureatų įnašo į Europos Parlamento įsipareigojimams vykdyti reikalingų įvairių rūšių veiklą; pakartoja savo susirūpinimą dėl kai kurių Sacharovo premijos laureatų žmogaus teisių pažeidimų;
Underlines the need to actively support and develop proposals on how the Sakharov Prize network, launched in December 2008 on the occasion of the 20th Anniversary of the Sakharov Prize, could be used as part of a sustained support for human rights defenders, as well as to better capitalise on the possible contribution of the laureates towards different actions by the European Parliament, with the aim of fulfilling its mandate; reiterates its concern over the infringements of the human rights of certain Sakharov Prize winners;
mano, kad ES turi vadovautis visa apimančiu požiūriu į žmogaus teisių gynėjus, kad ES politika būtų veiksmingesnė ir atrodytų ES valstybėms narėms patikimesnė, taip pat siekiant apsaugoti žmogaus teisių gynėjų veiklą turi būti taikomos paramos priemonės ir, atsižvelgiant į jų trumpalaikius ir ilgalaikius poreikius, prevencinės bei apsaugos priemonės; pabrėžia, kad šis požiūris turėtų būti atspindėtas persvarstytoje EDŽTP strategijoje ir ES žmogaus teisių gynėjų gairėse;
Considers that the EU needs to develop a holistic approach towards human rights defenders in order to increase the credibility and efficiency of EU policy amongst EU Member States and in relation to third countries, including at the same time support measures to secure their activities, as well as preventive and protection measures, while taking into account both short-term and long-term needs of human rights defenders; underlines that the revised Strategy for EIDHR and the EU guidelines on human rights defenders should reflect this approach;
mano, kad ES turi aiškiai nurodyti, kokios yra atitinkamos sankcijos, kurios galėtų būti taikomos trečiosioms šalims, šiurkščiai pažeidžiančioms žmogaus teises, ir prireikus jų imtis; pakartoja savo prašymą Komisijai bei Tarybai ir ypač Komisijos pirmininko pavaduotojai-vyriausiajai įgaliotinei užtikrinti, kad žmogaus teisių sąlyga tarptautiniuose susitarimuose būtų veiksminga, ir nustatyti realų šios sąlygos įtraukimo mechanizmą, atsižvelgiant į Kotoniu susitarimų 8, 9 ir 96 straipsnių dvasią;
Considers that the EU should clearly indicate the appropriate sanctions which could be applied to third countries which perpetrate serious human rights violations, and apply them; reiterates once again its request to the Commission and the Council and in particular to the VP/HR to make the human rights clause in international agreements effective and thus to set up a genuine enforcement mechanism of that clause in the spirit of Articles 8, 9 and 96 of the Cotonou Agreements;
mano, kad, siekiant imtis labiau į rezultatus orientuotos veiklos, Komisijos pirmininko pavaduotoja-Sąjungos vyriausioji įgaliotinė užsienio reikalams ir saugumo politikai turėtų reguliariai vertinti, kaip kiekviena ES delegacija trečiosiose šalyse įgyvendina ES gaires dėl žmogaus teisių gynėjų, ir teikti pirmenybę šiai veiklai bei atidžiai ją stebėti ir pateikti rekomendacijas misijoms stiprinti veiksmus tose srityse, kuriose šios gairės akivaizdžiai prasčiau įgyvendinamos;
Considers, in order to develop more result-oriented action, that the High Representative of the European Union for Foreign Affairs and Security Policy should regularly evaluate the implementation of the EU Guidelines on Human Rights Defenders by each EU delegation in third countries and should prioritise and closely follow up this work, and make recommendations to those missions for enhanced action where the implementation has been noticeably weak;
ragina Tarybą padaryti Europą prieinamesnę žmogaus teisių gynėjams, kurie negali gyventi savo gimtosiose šalyse; ragina Tarybą ir Komisiją parengti ir vykdyti konkrečias priemones, skirtas palengvinti šių žmogaus teisių gynėjų galimybę patekti į Europą;
Calls on the Council to make Europe more accessible for human rights defenders who are unable to stay in their home countries; calls on the Council and Commission to prepare and execute specific measures to ease access to Europe for such human rights defenders;
primena, kad būtina išspręsti nuoseklios apsaugos ir prieglobsčio suteikimo strategijos trūkumo problemą sistemingai įgyvendinant neatidėliotinas trumpalaikio ir ilgalaikio pobūdžio priemones bei iniciatyvas; prašo Komisijos pirmininko pavaduotojos-Sąjungos vyriausiosios įgaliotinės iki 2010 m. pabaigos pateikti Europos Parlamentui ataskaitą apie priemones, kurių buvo imtasi šiuo klausimu;
Recalls the need to overcome the lack of a coherent protection and asylum strategy by the systematic implementation of emergency measures and initiatives on a short- and long-term basis; requests the High Representative to report to the European Parliament by the end of 2010 on the measures taken to that end;
dar kartą prašo valstybes nares pirmenybės tvarka kurti darnią skubaus vizų išdavimo žmogaus teisių gynėjams ir jų šeimos nariams politiką, kurios pavyzdžiu gali būti specialiosios programos Ispanijoje ir Airijoje; yra tvirtai įsitikinęs, kad suteikiant naujoms Europos Sąjungos delegacijoms įgaliojimus teikti rekomendacijas valstybėms narėms dėl skubaus vizų išdavimo Europos Sąjungos žmogaus teisių politikos srityje būtų padaryta didelė pažanga; mano, kad siekiant taikyti šį bendrą požiūrį, labai padėtų aiški nuoroda į šią galimybę, pateikta Prašymų išduoti vizas nagrinėjimo ir išduotų vizų keitimo vadovo projekte, kaip jau yra teigęs Europos Parlamentas per teisinio minėtos priemonės tikrinimo procesą;
Reiterates its request for Member States to develop as a matter of priority a coordinated policy on the issuing of emergency visas for human rights defenders and members of their families, for which special schemes in Spain and Ireland can serve as example; strongly believes that giving the new European Union delegations the power to make recommendations to Member States on the issuing of emergency visas would be a great step forward for the human rights policy of the Union; takes the view that a clear reference to this possibility in the Draft Handbook for the processing of visa applications and the modification of issued visas would be of great help to achieve this common approach, as has already been expressed by the European Parliament during the process of legal scrutiny for the above-mentioned measure;
ragina, kad 27 valstybės narės laikytųsi tos pačios pozicijos dėl vizų išdavimo žmogaus teisių gynėjams;
Urges the 27 Member States to follow the same line with regard to the issuing of visas for human rights defenders;
toliau pabrėžia, kad tais atvejais, kai žmogaus teisių gynėjo gyvybei, fizinei ar psichinei sveikatai kyla pavojus, valstybės narės ir ES delegacijos taip pat turėtų remti ir kurti kitas apsaugos priemones ir greitojo reagavimo priemones; mano, kad tai turėtų būti daroma glaudžiai bendradarbiaujant su vietos žmogaus teisių gynėjais ir pilietine visuomene;
Further emphasises that in situations where the life or physical and mental health of a human rights defender might be at risk, Member States and EU delegations should also support and develop other protection tools and urgent response mechanisms; considers that this should be done in close cooperation with local human rights defenders and civil society;