natgillin/translations-raw huggingface dataset:
palankiai vertina Komisijos pateiktą pasiūlymą dėl Tarybos direktyvos, kuria įgyvendinamas vienodo požiūrio į asmenis, nepaisant jų religijos ar tikėjimo, negalios, amžiaus arba seksualinės orientacijos, principas ( COM(2008)0426 ), kuriuo išplečiama Direktyvos 2000/43/EB taikymo sritis, kad ji būtų taikoma visų kitų rūšių diskriminacijai ir taip būtų įgyvendintas Chartijos 21 straipsnis, kuriuo suteikiama didesnė veikimo laisvė, negu numatyta EB sutarties 13 straipsnyje, nes jame minima daugiau diskriminacijos rūšių, t. y. spalva, socialinė kilmė, genetiniai bruožai, kalba, politinės ar kitos pažiūros, priklausymas mažumoms, nuosavybė ar gimimas;
Welcomes the Commission proposal for a Council directive implementing the principle of equality regardless of religion or belief, disability, age or sexual orientation ( COM(2008)0426 ), thereby extending the scope of Directive 2000/43/EC to all other forms of discrimination, thus implementing Article 21 of the Charter, which provides greater leeway than Article 13 of the EC Treaty in that it makes reference to further forms of discrimination: colour, social origin, genetic features, language, political or other opinions, membership of a minority, property and birth;
apgailestauja, kad pasiūlyme dėl direktyvos yra didelių teisinės apsaugos nuo diskriminacijos trūkumų, ypač dėl to, kad jame numatyta daug išimčių, susijusių su viešąja tvarka, visuomenės saugumu ir jos sveikata, ekonomine veikla, santuokine arba šeimine padėtimi bei reprodukcinėmis teisėmis, švietimu ir religija; yra susirūpinęs, kad užuot uždraudusios diskriminavimą, šios išimtys gali pasitarnauti įtvirtinant esamas diskriminavimo apraiškas; primena Komisijai, kad direktyva turi atitikti galiojančią teisminę praktiką lesbiečių, gėjų, biseksualų bei transseksualų teisių srityje, ypač sprendimą T. Maruko byloje Byloje C 267/06
Regrets that the proposed directive leaves substantial gaps in legal protection against discrimination, notably through a wide range of exceptions relating to public order, public security and public health, economic activities, marital and family status and reproductive rights, education and religion; is concerned that, rather than banning discrimination, these 'escape clauses' may actually serve to codify existing discriminatory practices; reminds the Commission that the directive must be in line with existing case-law in the area of lesbian, gay, bisexual and transgender (LGBT) people's rights, notably the Maruko ruling In Case C 267/06
Tadao Maruko prieš Versorgungsanstalt der deutschen Bühnen
Tadao Maruko v. Versorgungsanstalt der deutschen Bühnen
Europos Teisingumo Teismas 2008 m. balandžio 1 d. priėmė sprendimą, kad atsisakymas suteikti našlio(-ės) pensiją gyvenimo partneriui yra tiesioginė diskriminacija dėl lytinės orientacijos, jei našliais(-ėmis) likę sutuoktiniai ir gyvenimo partneriai yra panašioje padėtyje minėtosios pensijos atžvilgiu.
of 1 April 2008 the European Court of Justice ruled that a refusal to grant the survivor's pension to life partners constituted direct discrimination on grounds of sexual orientation, if surviving spouses and surviving life partners are in a comparable situation as regards that pension.
ragina Komisiją įtraukti Agentūrą į Bendrijos kovos su diskriminacija teisėkūros procesą, kad ji galėtų atlikti svarbų vaidmenį nuolat teikdama naują ir išsamią informaciją, reikalingą rengiant papildimus teisės aktus, ir prašyti Agentūros pateikti nuomonę parengiamajame teisės aktų projektų rengimo etape;
Calls on the Commission to involve the Agency in the Community's legislative process on anti-discrimination so as to allow it to play a significant role as a regular source of up-to-date and detailed information of relevance for drafting further legislation, consulting it at the preparatory stage in the process of drawing up draft legislation;
palankiai vertina tai, kad 2008 m. lapkričio 28 d. priimtas Tarybos pamatinis sprendimas 2008/913/TVR dėl kovos su tam tikromis rasizmo ir ksenofobijos formomis bei apraiškomis baudžiamosios teisės priemonėmis OL L 328 E, 2008 12 6, p.
Welcomes the adoption of Council framework Decision 2008/913/JHA of 28 November 2008 on combating certain forms and expressions of racism and xenophobia by means of criminal law OJ L 328, 6.12.2008, p.
pozicijoje pritarė šiam pasiūlymui; ragina Komisiją pasitarus su Agentūra pasiūlyti lygiavertį teisės aktą dėl kovos su homofobija;
, which endorsed the proposal; calls on the Commission, after consulting the Agency, to propose similar legislation to combat homophobia;
yra susirūpinęs, kad kovos su diskriminacija teisės aktai menkai žinomi valstybėse narėse ir pažymi, kad tam, kad Europos Sąjungos piliečiai galėtų naudotis savo teisėmis, jei turi turėti galimybę pasinaudoti šią sritį reglamentuojančiais Europos Sąjungos teisės aktais; ragina Komisiją bei valstybes nares dėti dvigubai daugiau pastangų, kad jie būtų labiau žinomi; taip pat pabrėžia, kad teisės aktai veiksmingi tik tuomet, jei piliečiai gali lengvai kreiptis į teismus, nes prieš diskriminaciją nukreiptose direktyvose numatyta apsauga priklauso nuo aukų iniciatyvos;
Is concerned at the poor level of knowledge of anti-discrimination legislation in the Member States and notes that, in order to exercise their rights, citizens of the Union have to have recourse to EU legislation in this area; calls on the Commission and Member States to redouble their efforts to raise that level; stresses the fact, at the same time, that legislation is effective only if citizens have easy access to the courts, since the protection regime laid down by the anti-discrimination directives hinges on initiatives taken by victims;
mano, kad kova su diskriminacija turi remtis ne tik teisinėmis priemonėmis ir galimybe kreiptis į teismą, ji taip pat būtinai turi remtis švietimu, pažangiausios patirties skatinimu ir informacijos kampanijomis, skirtomis plačiajai visuomenei bei regionams ir sektoriams, kuriuose pasitaiko diskriminacijos atvejų; ragina nacionalinės ir vietos valdžios institucijas, vykdant švietimo ir kovos su diskriminacija politikos skatinimo veiklą, naudotis Agentūros ir Europos Tarybos parengtomis švietimo priemonėmis;
Considers that, over and above legislative tools and the scope for appeals, the fight against discrimination must be based on education, promoting best practice and information campaigns targeting the general public and the areas and sectors where discrimination takes place; calls on national and local authorities to use the educational tools produced by the Agency and the Council of Europe when carrying out educational and anti-discrimination policy promoting measures;
pabrėžia, kad pozityviosios diskriminacijos – t. y. pripažinimo, kad tam tikrais atvejais, siekiant, kad kova su diskriminacija būtų veiksminga, valdžios institucijos turi imtis aktyvių veiksmų užtikrinti labai pažeistos pusiausvyros atkūrimą – sąvoka negali būti susiaurinta iki kvotų sąvokos; pabrėžia, kad praktikoje tokie veiksmai gali būti labai įvairūs, pvz., įdarbinimo pokalbio užtikrinimas, pirmenybė dalyvauti mokymuose, leidžiančiuose gauti darbą srityse, kuriose mažiau įdarbinama tam tikrų bendruomenių atstovų, prioritetinis informacijos apie darbo pasiūlymus platinimas tam tikrose bendruomenėse arba atsižvelgimas ne tik į diplomus, bet ir į profesinę patirtį;
Stresses that the notion of affirmative action, which is an acknowledgement of the fact that in some cases effective action to combat discrimination requires active intervention by the authorities to restore balance where it has been seriously compromised, cannot be reduced to the notion of quotas; stresses that such action can in practice be highly diverse, e.g. guaranteeing recruitment interviews, priority access to training leading to a job in areas where particular communities are under-represented, priority information on job offers for particular communities, and taking account of professional experience rather than qualifications alone;
mano, kad duomenų apie mažumų ir nepalankioje padėtyje esančių asmenų grupių padėtį rinkimas yra svarbus, kaip buvo pabrėžta Europos rasizmo ir ksenofobijos kontrolės centro bei Agentūros ataskaitose; ragina valstybes nares paskelbti išsamius statistinius duomenis, susijusius su rasistiniais nusikaltimais ir atlikti nusikaltimų ir (arba) aukų tyrimus, padėsiančius surinkti kiekybinius palyginamus duomenis apie šių nusikaltimų aukas;
Takes the view that the gathering of data on the situation of minorities and disadvantaged groups is important, as underlined by successive reports by the European Observatory of Racism and Xenophobia and the Agency; calls on the Member States to publish detailed statistics on racist crimes and to set up inquiries into crimes and/or victims which enable quantitative, comparable data on the victims of such crimes to be collected;
pažymi, kad po neseniai įvykusios ES plėtros prie penkiasdešimties tautinių mažumų grupių, buvusių penkiolikos valstybių narių ES, prisidėjo dar apie šimtas ir pabrėžia, kad dėl to, jog centrinės ir rytų Europos valstybėse narėse yra nedaug imigrantų, pabėgėlių ir nuolat gyvenančių trečiųjų šalių piliečių, o daugiau yra senbuvių (tradicinių) tautinių mažumų, tose šalyse migracijos ir integracijos politika buvo atskirtos nuo mažumų politikos;
Observes that the recent EU enlargements have added close to one hundred minority population groups to the fifty or so which existed when there were 15 EU countries, and stresses that because of the low percentage of resident immigrants, refugees and foreign nationals from third countries and the more visible presence of indigenous "traditional" minorities in Central and Eastern European Member States, migration and integration policies have been hived off there from policies on minorities;
pabrėžia, kad, nors mažumų apsauga yra vienas iš Kopenhagos kriterijų, Bendrijos politikoje nenustatyta nei bendrų kriterijų, nei minimalių standartų tautinių mažumų teisėms apibrėžti, taip pat nėra ES bendrai taikomos priklausymo tautinėms mažumoms apibrėžties; rekomenduoja Europos Tarybos rekomendacijos 1201 (1993 m. ) pagrindu nustatyti šią apibrėžtį Europos lygmeniu; ragina pasirašyti ir ratifikuoti Europos regioninių ir mažumų kalbų chartiją ir Tautinių mažumų apsaugos pagrindų konvenciją visas iki šiol to nepadariusias valstybes nares;
Stresses that, while the protection of minorities is a part of the Copenhagen Criteria, there are neither common criteria nor minimum standards for national minorities" rights in Community policy and that there is no common EU definition either of membership of a national minority; recommends that such a definition be laid down at European level on the basis of Council of Europe Recommendation 1201 (1993); calls on all Member States that have not yet done so to sign and ratify the European Charter for Regional or Minority Languages and the Framework Convention for the Protection of National Minorities;
šiuo atžvilgiu pabrėžia, kad vis daugiau ES piliečių iš vienos valstybės narės persikelia į kitą ir kad jie turėtų visiškai naudotis savo teisėmis, numatytomis sutartyse ir susijusiomis su jų, kaip ES piliečių, statusu, visų pirma teise dalyvauti vietos bei Europos Parlamento rinkimuose ir laisvai judėti; ragina valstybes nares visiškai laikytis Direktyvos 2004/38/EB dėl laisvo judėjimo ir ragina ES institucijas imtis kitų priemonių siekiant užtikrinti Europos Sąjungos piliečių teisių apsaugą visoje ES;
Stresses in this context that more and more Union citizens move from one Member State to another and that they should fully enjoy the rights provided by the Treaties in relation to their status as Union citizens, notably those to participation in local and European elections and to free movement; calls on Member States to fully comply with Directive 2004/38/EC on free movement and EU institutions to take further action to ensure protection of Union citizens' rights all over the EU;
pabrėžia, kad svarbu apsaugoti ir skatinti regionų ir mažumų kalbas, nes teisė kalbėti ir mokytis gimtąja kalba yra viena iš svarbiausių pagrindinių teisių; pritaria valstybių narių veiklai remiant kultūrų ir religijų dialogą, kuris yra labai svarbus, kad kultūrinės ir religinės mažumos galėtų visiškai naudotis savo teisėmis;
Underlines the importance of protecting and promoting regional or minority languages, noting that the right to speak and to be educated in one's mother tongue is one of the most basic fundamental rights; and welcomes Member State activities on endorsement of intercultural and interreligious dialogue, which is vital for full enjoyment of the rights of cultural and religious minorities;
mano, kad subsidiarumo ir savivaldos principai yra veiksmingiausias būdas spręsti tautinėms mažumoms priklausančių asmenų teisių klausimus vadovaujantis pažangiausia Europos Sąjungos patirtimi; ragina pasitelkti tinkamus savivaldos būdus, visiškai gerbiant valstybių narių suverenumą ir teritorinį vientisumą;
Considers that the principles of subsidiarity and self-governance are the most effective ways of handling the rights of people belonging to national minorities, following the best practices existing within the Union; encourages the use of appropriate types of self-governance solutions while fully respecting the sovereignty and territorial integrity of the Member States;
pabrėžia, kad ES daugiakalbystės politika turėtų būti siekiama saugoti ir skatinti regionų ir mažumų kalbas suteikiant tikslinį finansavimą ir kartu su Mokymosi visą gyvenimą programa vykdant specialias programas;
Stresses that the EU's multilingualism policy should protect and promote regional and minority languages by targeted funding and specific programmes alongside the Lifelong Learning Programme;
mano, kad asmenų be pilietybės, nuolat gyvenančių valstybėse narėse, padėtis yra unikali Europos Sąjungoje, nes kai kurios valstybės narės joms taiko nepagrįstus reikalavimus, kurie nėra būtini, taip juos diskriminuodamos bendruomenės daugumos atžvilgiu; todėl ragina visas valstybes nares, kurios to nepadarė, ratifikuoti Jungtinių Tautų Konvenciją dėl asmenų be pilietybės statuso (1954 m.) ir Konvenciją dėl asmenų be pilietybės skaičiaus mažinimo (1961 m.); ragina valstybes nares, iškovojusias arba atkūrusias nepriklausomybę paskutiniame 20 a. dešimtmetyje, visiems asmenims, gyvenusiems jų teritorijoje iki nepriklausomybės atkūrimo, be jokios diskriminacijos taikyti tokias pat sąlygas ir prašo visada priimti teisingus, tarptautinių organizacijų rekomendacijomis pagrįstus sprendimus, susijusius su diskriminaciją patyrusių asmenų problemomis; ypač smerkia atvejus, kai iš Europos Sąjungos nuolatinių gyventojų registrų sąmoningai išbraukiami asmenys ir ragina atitinkamas vyriausybes imtis veiksmingų priemonių, kad šie asmenys be pilietybes atgautų savo statusą;
Considers that stateless persons permanently resident in Member States are in a unique position in the European Union, given that some Member States impose unwarranted demands on them or demands which are not strictly necessary, thus discriminating against them by comparison with citizens belonging to the majority community; calls therefore on all the Member States concerned to ratify the United Nations Convention Relating to the Status of Stateless Persons (1954), and on the reduction of statelessness (1961); calls on those Member States which gained or regained sovereignty in the 1990s to treat all persons previously resident in their territory without any discrimination, and calls on them to systematically bring about just solutions, based on the recommendations of international organisations, to the problems encountered by all victims of discriminatory practices; condemns, in particular, practices of deliberate erasure of registered permanent residents within the European Union and calls on the governments concerned to take effective measures to restore the status of those stateless persons;
mano, kad romų bendruomenei turi būti teikiama speciali apsauga, nes po Europos Sąjungos plėtros ji tapo didžiausia ES mažuma; pabrėžia, kad istoriškai ši bendruomenė būdavo nustumiama į šalį ir dėl diskriminavimo, reputacijos bei atskirties problemų, kurios vis labiau aštrėja, jai buvo trukdoma vystytis tam tikrose svarbiausiose srityse;
Considers that the Romani community needs special protection since, following enlargement of the Union, it has become one of the largest minorities in the EU; stresses that that community has been marginalised, historically, and prevented from developing in particular key areas because of discrimination, stigma and exclusion problems which have become more and more acute;
mano, kad romų bendruomenės socialinė atskirtis ir jos diskriminavimas yra akivaizdūs nepaisant teisinių, politinių ir finansinių priemonių, taikomų Europos lygmeniu kovoje su šiais reiškiniais; pažymi, kad pavienėmis ir nekoordinuotomis Europos Sąjungos ir valstybių narių pastangomis iki šiol nebuvo struktūriškai ir tvariai pagerinta romų padėtis, ypač svarbiausiose srityse, tokiose kaip galimybė gauti išsilavinimą, naudotis sveikatos priežiūros paslaugomis, gauti apgyvendinimą ir darbą, ir šis pralaimėjimas viešai pripažintas;
Takes the view that the social marginalisation of, and discrimination against, Romani communities is an established fact in spite of the legal, political and financial instruments introduced at European level to combat this; notes that the Union's and Member States" piecemeal and uncoordinated efforts have not succeeded, to date, in making structural and lasting improvements to the situation of the Roma, in particular in crucial areas such as access to education, health, housing and employment, a failure which is now publicly acknowledged;
apgailestauja, kad nevykdoma bendra integruota Europos Sąjungos politika, skirta specialiai romų diskriminacijai, siekiant spręsti prioritetines problemas, su kuriomis jie susiduria, nustatytas atitinkamomis pagarbos žmogaus teisėms kontrolės priemonėmis, įskaitant Komisijos atliktą pasirengimo stojimui įvertinimą, Europos žmogaus teisių teismo sprendimus ir Agentūros ataskaitas; tvirtina, kad rasti šių problemų sprendimus yra bendra Europos Sąjungos atsakomybė ir tai yra vienas plačiausių ir sudėtingiausių klausimų žmogaus teisių srityje, kurį reikia ryžtingai spręsti;
Deplores the lack of a global and integrated EU policy specifically targeting discrimination against the Roma in order to deal with the priority problems which they are encountering, as recorded by a number of mechanisms for verifying human rights compliance, including the Commission's pre-accession assessment, the judgments of the ECtHR and the Agency's reports; asserts that it is the collective responsibility of the Union to provide a response to these problems, which constitute one of the most far-reaching and complex human rights issues and that it must resolutely tackle it;
pabrėžia, kad būtina taikyti bendrą, į žmogaus teises ir veiksmus orientuotą, kovos su diskriminacija metodą, atspindintį romų diskriminacijos Europoje aspektus; mano, kad, remiantis Europos Sąjungos pagrindų strategija, skirta romų integracijai skatinti, turėtų būti sprendžiamos tikrosios problemos, t. y. turėtų būti parengtas planas, pagal kurį valstybės narės nusistatytų tikslus ir prioritetus ir kuriuo vadovaujantis būtų užtikrinti sklandesni stebėsenos ir vertinimo procesai, susiję su:
Stresses the need for a global, human rights and action-oriented approach to non-discrimination reflecting the European dimension of discrimination against the Roma; takes the view that a European Union framework strategy for Roma inclusion should seek to tackle the real problems, by providing a road map for Member States setting objectives and priorities and facilitating the monitoring and evaluation processes with regard to:
romų segregacija, pvz., jiems įsigyjant būstą, pažeidžiant jų žmogaus teises (prievarta iškeldinant), atskiriant nuo darbo rinkos ir užkertant kelią gauti valstybinį išsilavinimą bei naudotis sveikatos priežiūros paslaugomis; šiuo atveju turėtų būti taikomi kovos su diskriminacija teisės aktai ir rengiama kovos su aukšto lygio bedarbyste politika;
segregation of the Roma as regards access to housing, human rights violations such as forced evictions and their exclusion from employment and public education and health care, by enforcing anti-discrimination laws and developing policies to address high levels of unemployment;
atvejais, kai viešosios valdžios institucijos pažeidžia jų teises, ir menku jų politiniu atstovavimu;
frequent denial of their rights by public authorities and their political under-representation;
paplitusiu priešiškumu romams, nepakankamomis garantijomis prieš rasinę diskriminaciją vietos lygmeniu ir per mažu atitinkamų integracijos programų skaičiumi; akivaizdžia diskriminacija sveikatos priežiūros srityje, įskaitant priverstinę sterilizaciją ir segregaciją, tinkamos informacijos apie šeimos planavimą trūkumą;
widespread anti-Romani sentiments, the very inadequate safeguards against racial discrimination at local level and too few appropriate integration programmes; blatant discrimination in health care, including forced sterilisation, and segregation, and a lack of appropriate information on family planning;
policijos diskriminaciniais veiksmais; policijos vykdomu žmonių klasifikavimu rasiniu pagrindu (be kita ko, pirštų antspaudų ėmimas ar kitokio pobūdžio duomenų kaupimas), didele policijos veiksmų laisve, įskaitant neproporcingus atsitiktinius patikrinimus – tai rodo, kad skubiai reikalingos mokymo ir sąmoningumo ugdymo programos, susijusios su nediskriminuojamu policijos elgesiu, kurių dabar beveik nėra;
discrimination by the police; the police's racial profiling (– inter alia by taking fingerprints or other forms of data collection), and their wide discretionary powers including disproportionate random checks, which highlights the urgent need for training and awareness-raising programmes on non-discrimination by the police, at present largely non-existent;
ypač pažeidžiama romų tautybės moterų, kurios patiria daugeriopą diskriminaciją, padėtimi;
the particularly vulnerable situation of Romani women, who are subject to multiple discrimination;
ragina valstybes nares ir ES taikyti veiksmingas priemones ir kovoti su tiesiogine ir netiesiogine moterų diskriminacija visose srityse, įskaitant santuoką, partnerystę ir kitus šeiminius santykius, taip pat su daugeriopa diskriminacija lyties ir kitais pagrindais;
Calls on Member States and the EU to combat through efficient measures direct and indirect discrimination against women in all spheres (including marriage, partnership and other family relations) and multiple discrimination (taking place on the ground of sex and at the same time on another ground);
ragina ypatingą dėmesį skirti etninėms mažumoms priklausančių moterų ir imigravusių moterų padėčiai, kurių atskirtį dar labiau sustiprina įvairialypis diskriminavimas tiek už jų bendruomenėse ribų, tiek jų pačių bendruomenėse; ragina patvirtinti integruotus nacionalinius veiksmų planus, kaip veiksmingai spręsti įvairialypio diskriminavimo problemas, ypač kai vienoje valstybėje diskriminavimo klausimus sprendžia keli skirtingi organai;
Calls for special attention to be given to the situation of women belonging to ethnic minorities and to immigrant women, since their marginalisation is made worse by multiple discrimination both within and outside their own communities; recommends the adoption of national integrated action plans so as to deal effectively with multiple discrimination, especially where different organisations address discrimination issues within a particular State;
Tarybos pamatinis sprendimas 2002/629/TVR dėl kovos su prekyba žmonėmis (OL L 203, 2002 8 1, p.1).
19), Council Framework Decision 2002/629/JHA: of 19 July 2002 on combating trafficking in human beings (OJ L 203, 1.8.2002, p.