natgillin/translations-raw huggingface dataset:
atkreipia dėmesį į tai, kad kaimo plėtra dabar yra sudėtinė BŽŪP struktūros dalis ir kad ji turėtų likti svarbus būsimos BŽŪP elementas taikant gerai parengtą kaimo plėtros strategiją, kad ji turėtų būti orientuota į kaimo bendruomenes, aplinkos apsaugos stiprinimą, žemės ūkio modernizavimą bei restruktūrizavimą, sanglaudos ES kaimo vietovėse stiprinimą, nepalankioje padėtyje esančių vietovių ir vietovių, kurioms gresia apleidimas, atgaivinimą, produktų rinkodaros bei konkurencingumo gerinimą ir darbo vietų išlaikymą bei naujų darbo vietų kūrimą kaimo vietovėse, taip pat orientuota į naujus per patikrinimą nustatytus iššūkius, susijusius su klimato kaita, atsinaujinančių išteklių energija, vandentvarka ir biologine įvairove;
Points out that rural development is now an integral part of the CAP architecture, and should remain an important element of the future CAP through a well-equipped rural development strategy with its focus on rural communities, improving the environment, modernising and restructuring agriculture, strengthening cohesion in EU rural areas, revitalising disadvantaged areas and areas at risk of abandonment, improving product marketing and competitiveness and maintaining employment and creating new jobs in rural areas, as well as on the new challenges addressed in the Health Check, namely climate change, renewable energies, water management and biodiversity;
primena, kad žemės ūkyje visada buvo gaminamos viešosios gėrybės, kurios dabar apibūdinamos kaip „pirmosios kartos“ viešosios gėrybės; primygtinai tvirtina, kad aprūpinimas maistu ir maisto saugumas, taip pat aukšta žemės ūkio produktų maistinė vertė ir toliau turėtų būti pagrindinis bendrosios žemės ūkio politikos tikslas, atitinkantis BŽŪP esmę ir išreiškiantis svarbiausią Europos piliečių poreikį; viešosios gėrybės, apibūdinamos kaip naujausios „antrosios kartos“ viešosios gėrybės, kaip antai aplinkos apsauga, teritorijų planavimas arba gyvūnų gerovė, nors ir priskiriamos prie BŽŪP tikslų, tik papildo pirmosios kartos viešąsias gėrybes, taigi neturi pakeisti pirmųjų;
Recalls that agriculture has always been a producer of public goods, or of what in today's context may be called ‘first-generation’ public goods, the reference here being to food security and food safety, and to the high nutritional value of agricultural produce, which should continue to constitute the primary raison d'être for the CAP, corresponding to its essence and representing the first concern of Europe's citizens; the more recently identified or ‘second-generation’ public goods, e.g. the environment, land management or animal welfare, while also objectives of the CAP, are complementary to the first-generation goods and should therefore not replace them;
; tai sudaro mažiau kaip 0,45 proc. viso ES BVP Žr. prie pranešimo A7-0204/2010 pridėtą 4 diagramą.
, representing less than 0.45% of total EU GDP See graph 4 annexed to report A7-0204/2010 .
, nors įstojus į ES 12 naujų valstybių narių skirstoma parama šiuo metu yra gana menka;
, whilst at the same time support is more thinly spread today with 12 new Member States joining the EU;
mano, kad BŽŪP pasikeitė, tapo ekologiškesnė ir labiau orientuota į rinką, kad buvo iš esmės sumažintas jos poveikis besivystančioms šalims, be to, drauge buvo teikiama parama ūkininkams, kad jie gamintų aukštos kokybės maisto produktus Europos vartotojams;
Is of the opinion, therefore, that the CAP has evolved, becoming greener and more market-orientated, and has dramatically reduced its impact on developing countries, whilst at the same time supporting farmers to produce high-quality food for European consumers;
BŽŪP po 2013 m. uždaviniai, kuriuos reikės spręsti
The challenges that the CAP post-2013 must respond to
patvirtina, kad Europa privalo prisidėti patenkinant pasaulio maisto išteklių poreikius vis dažniau nutraukiamo ūkininkavimo sąlygomis, mažesnėmis vandens ir energijos sąnaudomis, nes klimato kaitos poveikis rimtai suvaržys Europos gebėjimą didinti tiekimą;
Affirms that Europe must continue to contribute to global food supplies in order to make a contribution to meeting that need against a background of increasing discontinuation of farming, less water and reduced energy inputs owing to the impact of climate change, which will act as a serious constraint on European capacity to increase supply;
pažymi, kad dėl pasaulinės energetikos krizės ir išaugusių energijos kainų didėjančios žemės ūkio gamybos sąnaudos paskatins maisto kainų augimą ir rinkos kainų ūkininkams ir vartotojams svyravimą, kuris neigiamai paveiks maisto produktų tiekimo stabilumą ir rimtai suvaržys gebėjimą išlaikyti ir didinti dabartinį gamybos lygį; tačiau mano, kad žemės ūkio ir miškininkystės sektorių gebėjimas apsirūpinti energija galėtų padidinti jų tvarumą;
Notes that the global energy crisis and increasing energy prices will drive agricultural production costs up, leading to rising food prices and increasing market price volatility for both farmers and consumers, which will have a detrimental effect on the stability of food supply and will seriously constrain the ability to maintain and increase current production levels; considers, however, that energy self-sufficiency for the agriculture and forestry sectors could increase its sustainability;
mano, kad žemės ūkis yra gerai pasirengęs svariai prisidėti prie kovos su klimato kaita toliau mažinant išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų (ŠESD) kiekį bei didinant anglies dioksido sekvestraciją;
Believes that agriculture is well placed to make a significant contribution to the fight against climate change by continuing to reduce its Greenhouse Gas (GHG) emissions and increasing carbon sequestration;
pripažįsta, kad ūkininkavimo srityje jau padaryta didelė pažanga mažinant dėl ūkininkavimo veiklos išmetamų šiltnamio efektą sukeliančių dujų kiekį ir apskritai sprendžiant aplinkos apsaugos problemas (susijusias su vandens išteklių valdymu, dirvožemiu, biologine įvairove, biomase ir t. t.), tačiau laikosi nuomonės, kad šias pastangas reikia tęsti siekiant pritaikyti gamybos metodus prie tvaresnio vystymosi, kuris būtų veiksmingas aplinkos apsaugos, socialiniu ir ekonominiu aspektais;
Recognises that farming has already made considerable progress in cutting its greenhouse gas emissions and, in general, addressing environmental problems (management of water resources, soil, biodiversity, biomass, etc.), but maintains that those efforts need to be continued in order to gear production methods to a more sustainable form of development that is efficient in environmental and social, as well as economic, terms;
primena, kad turi būti patenkinami vartotojų lūkesčiai dėl maisto saugos užtikrinimo, taip pat jų reikalavimai dėl aukštesnių kokybės standartų, didesnės gyvūnų gerovės bei tinkamo kainos ir kokybės santykio;
Recalls that consumers' expectations of guaranteed food safety must be met, as well as their demands for higher quality standards, better animal welfare and good value for money;
mano, kad siekiant, jog būtų užtikrintas ilgalaikis ES kaimo bendruomenių tvarumas, pagal BŽŪP ir toliau turi būti numatomi problemų, susijusių su žemės apleidimo, kaimo gyventojų skaičiaus mažėjimo ir ES kaimo gyventojų senėjimo grėsme, sprendimai ir juntama parama kovojant su šiomis problemomis, taigi šiam tikslui turi būti skiriamas tinkamas finansavimas ir parama; taigi mano, kad vykdant BŽŪP taip pat reikia tęsti tikslingą plėtrą;
Considers that the CAP must continue to provide solutions to, and tangible assistance in combating, the threat of land abandonment, rural depopulation and the ageing of the rural population in the EU by establishing appropriate funding and assistance for that purpose, in order to ensure the long-term sustainability of rural communities in the EU; , believes, therefore, that it is also necessary to continue with target-oriented rural development within the CAP;
mano, kad įgyvendinant BŽŪP turi būti nedelsiant reaguojama į ekonomikos krizės padarinius žemės ūkio įmonėms, pvz., nepakankamas ūkininkų galimybes gauti kreditus, sumažėjusias ūkių pajamas Žr. prie pranešimo A7-0204/2010 pridėtą 5 diagramą.
Believes that the CAP must provide immediate responses to the effects of the economic crisis on farming businesses such as the lack of access to credit for farmers, constraints on farm incomes See graph 5 annexed to report A7-0204/2010 .
ir didėjantį nedarbą kaime;
, and increasing rural unemployment;
taigi atkreipia dėmesį į tai, kad dėl valstybių narių skirtingų gebėjimų reaguoti į ekonomikos krizę gali padidėti ES kaimo regionų nelygybė;
Points out, therefore, that differences in the capacity of Member States to deal with the economic crisis might result in increasing inequalities among rural regions in the EU;
pripažįsta, kad vykdant BŽŪP turi būti atsižvelgiama į išsiplėtusios ES žemės ūkio struktūrinius skirtumus ir su modernizavimu susijusius poreikius, turint tikslą pasiekti vienodą išsivystymo ir sanglaudos lygį;
Recognises that the CAP must take into account the differences in structure and modernisation needs of agriculture in the enlarged EU, with the aim of achieving equal levels of development and cohesion;
mano, kad atsižvelgiant į šiuos uždavinius BŽŪP prioritetai po 2013 m. turėtų būti įtraukti į stiprią, tvarią, tinkamai remiamą ir patikimą daugiafunkcę maisto ir žemės ūkio politiką, kurią vykdant būtų siekiama, kad ūkininkams būtų teikiama efektyvi, tikslinga parama, ir kuri būtų naudinga plačiajai visuomenei;
Believes that, in the light of these challenges, the CAP priorities post-2013 should be embedded in a strong, sustainable, well supported and credible multifunctional food and agricultural policy which sends strong signals to support farmers efficiently in a targeted manner and provide answers to the concerns of the rural community whilst benefiting the wider society;
Socialinių ir ekonominių poreikių tenkinimas
Meeting socio-economic needs
laikosi nuomonės, kad, atsižvelgiant į strategiją „Europa 2020“, stipri ir tvari Europos bendroji žemės ūkio politika yra būtina siekiant naudos visiems Europos ūkininkams ir visuomenei; mano, kad žemės ūkio politika turėtų sudaryti sąlygas žemės ūkiui atlikti savo vaidmenį Europos ekonomikoje ir užtikrinti, kad jis turėtų pakankamai priemonių, kad galėtų konkuruoti pasaulio rinkose; mano, kad ES, siekdama užtikrinti Europos aprūpinimo maistu saugumą, negali pasikliauti kitomis pasaulio šalimis klimato kaitos, kai kurių pasaulio regionų politinio nestabilumo ir galimų ligų protrūkių ar kitų įvykių, galinčių neigiamai paveikti gamybos pajėgumus, sąlygomis;
Is of the opinion that, in the light of the Europe 2020 Strategy, a strong and sustainable European Common Agricultural Policy is needed to serve the interests of all European farmers and deliver wider benefits to society; takes the view that it should enable agriculture to play its part in the European economy and ensure it has the tools to compete on world markets; believes that, for strategic reasons, the EU cannot afford to rely on other parts of the world to provide for European food security in the context of climate change, political instability in certain regions of the world and potential outbreaks of disease or other events potentially detrimental to production capacity;
primena, kad ES žemės ūkis vis dar yra pagrindinis ES ekonomikos sektorius, kuris, tiesiogiai ir netiesiogiai skatindamas su maisto ir gėrimų gamybos ir perdirbimo pramone susijusios rinkos veiklą, svariai prisideda prie ES BVP ir darbo vietų kūrimo; todėl mano, kad stiprus žemės ūkis ir stipri maisto ir gėrimų pramonė yra neatsiejamai susiję ir prisideda prie tarpusavio sėkmės, ypač eksporto rinkoje;
Recalls that EU agriculture remains a central sector of the EU economy, making an important contribution to EU GDP and jobs both directly and indirectly through the multiplier effect on both the upstream and downstream food and drink industry market; believes, therefore, that a strong agriculture and a strong food and drink industry are inextricably linked, with each contributing to the other's success, in particular on export markets;
primena, kad viena pagrindinių priežasčių, dėl kurių ES reikalinga stipri BŽŪP – poreikis remti perspektyvių ir dinamiškų kaimo bendruomenių, kurios yra Europos kultūrų įvairovės pagrindas, vystymąsi siekiant tvarios bei subalansuotos socialinės ir ekonominės plėtros visoje Europos Sąjungos teritorijoje; mano, kad dėl šios priežasties reikia sumažinti atotrūkį tarp kaimo ir miesto bendruomenių siekiant išvengti dažnesnio žemės apleidimo ir kaimo gyventojų mažėjimo – veiksnių, dėl kurių toliau atskiriamos kaimo vietovės;
Recalls that one of the main reasons why the EU needs a strong CAP is to contribute to the maintenance and development of viable and dynamic rural communities, at the heart of European cultural diversity, and that they are the key to sustainable, balanced socio-economic development across all European territory; takes the view that this calls for the socio-economic gap between rural and urban communities to be narrowed, in order to avoid the growing land abandonment and rural depopulation which are further isolating rural areas;
atkreipia dėmesį į tai, kad, siekiant išlaikyti stabilų kaimo vietovių gyventojų skaičių, į kaimo vietoves reikia skubiai pritraukti jaunąją kartą ir moteris bei suteikti joms naujų ir alternatyvių ekonominių galimybių; mano, kad reikėtų ištyrinėti naujus jaunimo pritraukimo būdus, pvz., galimybę gauti investicijoms skiriamų palankių paskolų ir kreditų, taip pat pripažinti profesinę kvalifikaciją siekiant užtikrinti, kad jie gana lengvai galėtų patekti į kaimo ekonomiką; pripažįsta, kad jaunieji ūkininkai, norėdami pradėti veiklą šiame sektoriuje, susiduria su kliūtimis, pvz., didelėmis pradinėmis sąnaudomis, kartais neprieinamomis žemės kainomis ir sunkumais norint pasinaudoti paskolų galimybėmis, ypač sunkiais laikotarpiais;
Points out that there is an urgent need to attract younger generations and women to rural areas through long-term policies and to provide new and alternative economic opportunities for them to ensure a sustainable rural population; considers that new ways of attracting young people should be explored, such as availability of favourable loans and credit for investments and recognition of their professional skills in order to ensure they are able to enter the rural economy with relative ease; recognises the obstacles young farmers face when willing to enter the sector, such as high start-up costs, the sometimes prohibitive cost of land and difficulty in accessing credit opportunities, especially in difficult times;
mano, kad su nedarbo kaimo vietovėse didėjimu turėtų būti kovojama išsaugant esamas darbo vietas, skatinant kurti geros kokybės darbo vietas ir stiprinant papildomas įvairesnes galimybes ir naujus pajamų šaltinius;
Believes that the increase in rural unemployment should be tackled by preserving existing jobs, encouraging high-quality jobs and fostering additional opportunities for diversification and new income sources;
primena, kad Lisabonos sutarties 39 straipsnyje teisingai teigiama, jog žemės ūkis yra specifinis sektorius, kuriam būdingas ilgas gamybos ciklas ir įvairūs rinkos trūkumai, pvz., didelis rinkos nepastovumas, didelė stichinių nelaimių grėsmė, aukšto lygio rizika, nepakankamas paklausos lankstumas ir tai, kad ūkininkai maisto tiekimo grandinėje negali diktuoti kainų, o tik prie jų prisitaikyti;
Recalls, as Article 39 of the Lisbon Treaty rightly suggests, that agriculture is a specific sector which suffers from a long-term production cycle and several types of market failure such as high market volatility, great exposure to natural disasters, a high level of risk, lack of demand elasticity, and the fact that farmers are ‘price-takers’ rather than ‘price-makers’ in the food supply-chain;
laikosi nuomonės, kad kai kuriuose žemės ūkio sektoriuose, kuriuose reikia didelių kapitalo investicijų kelerių metų gamybos ciklų laikotarpiais (pieno, citrusų vaisių, vyno, alyvuogių ir vaisių apskritai gamyba), reikia pradėti taikyti naujus tiekimo valdymo metodus;
Considers that, in the case of some agricultural sectors which require substantial capital investment over the course of multiannual cycles of production (of milk, citrus fruits, wine, olives and fruit in general), new supply management methods need to be introduced;
atkreipia dėmesį į tai, jog svarbiausia, kad ateityje Europos žemės ūkio politika turi ir toliau būti bendroji politika ir kad tik ES lygmeniu suderinta teisinga paramos sistema, bendri tikslai ir taisyklės (pripažįstant tam tikrų sektorių ir regionų ypatumus) gali užtikrinti tinkamas sąlygas ūkininkams bei tinkamą bendrosios rinkos darbą ir sąžiningas su žemės ūkio produktais ir ūkininkais susijusias konkuravimo sąlygas visoje ES, taigi taip būtų gauta daugiau ekonominės naudos negu galėtų užtikrinti iš naujo nacionalizuota ir galbūt konfliktinė kiekvienos valstybės narės žemės ūkio politika;
Points out, most importantly, that in the future European agricultural policy must remain a common policy and that only a balanced and fair system of support across the EU with a common set of objectives and rules – albeit acknowledging the specific features of certain sectors and regions – can deliver the appropriate conditions for farmers and a properly functioning single market with fair competitive conditions for agricultural products and farmers within the EU, thus achieving greater value for money than could be delivered by renationalised, and possibly conflicting, agricultural policies in individual Member States;
mano, kad pagal BŽŪP turėtų būti užtikrinamas šių aspektų sambūvis:
Considers that the CAP should ensure the coexistence of :
didelės pridėtinės vertės žemės ūkis, kuriame gaminami aukštos kokybės pirminiai ir perdirbti produktai, užtikrinantys stiprią jo poziciją pasaulio rinkose;
high-added-value farming with high-quality primary and processed products, giving it a strong position on world markets;
regioninėms rinkoms atviras žemės ūkis;
farming open to regional markets;
į vietos rinkas orientuotas žemės ūkis, atkreipiant dėmesį į tai, kad šioje srityje dirba smulkiųjų ūkininkų, kurių pajamos ribotos ir kurie, jei jiems reikėtų atsisakyti ūkininkavimo, dėl savo amžiaus, kvalifikacijos ar gyvenimo būdo pasirinkimo turėtų didelių sunkumų norėdami susirasti su žemės ūkiu nesusijusį darbą, ypač ekonomikos nuosmukio ir aukšto nedarbo lygio sąlygomis;
farming geared to local markets, bearing in mind that some of the farmers involved are small farmers with limited incomes who, were they to abandon farming, would, owing to their age, qualifications or lifestyle choices, have great difficulty in finding work outside farming, particularly at a time of recession and high unemployment;
Apčiuopiama nauda tiekiant viešąsias gėrybes
Delivering benefits in terms of public goods
pabrėžia, kad maistas yra svarbiausia žemės ūkyje gaminama viešoji gėrybė; pripažįsta, kad ūkininkai tiekia įvairias viešąsias gėrybes, už kurias rinkoje jiems neatlyginama; todėl primygtinai reikalauja, kad jie gautų teisingą atlygį ir būtų labiau skatinami toliau teikti sveikus ir aukštos kokybės produktus, užtikrinti geresnes gyvūnų gerovės sąlygas ir teikti papildomą naudą aplinkai, kurti daugiau darbo vietų, kad būtų išsaugotas Europos kaimas;
Stresses that food is the most important public good produced by agriculture; recognises that farmers deliver a range of public goods which the market does not reward them for; therefore insists that they must be fairly rewarded and further incentivised to continue delivering safe and higher-quality products, better animal welfare conditions and additional environmental benefits, , in addition to creating more jobs, in order to preserve the countryside throughout Europe;
todėl primena, kad viešųjų gėrybių tiekimui grės pavojus, jei nebus tęsiama tvari (ilgą laiką gyvybinga ekonominiu, socialiniu ir aplinkos apsaugos aspektais) žemės ūkio veikla visoje ES;
Recalls, therefore, that unless sustainable (economically, socially and environmentally viable in the long term) farming activity continues across the EU, the provision of public goods will be at risk;
pripažįsta, kad ūkininkų kartos suformavo vertingus ES kraštovaizdžius ir todėl turėtų būti atlyginama už tolesnę nuoseklią tokio pobūdžio veiklą, ypač regionuose, kurių gamtinės sąlygos nepalankios; mano, kad jie aktyviai prisideda prie Europos kultūrinės vertės ir patrauklumo didinimo ir užtikrina sąlygas sėkmingai plėtoti kaimo turizmą; tačiau pabrėžia, kad šią veiklą turėtų papildyti Europos regionų politika ir nacionalinės priemonės, kurias taikant būtų pasiekiamas sąveikusis poveikis, sudaromos stabilios sąlygos regionuose, be kurių neįmanoma tinkama žemės ūkio veikla;
Recognises that generations of farmers have shaped the valued EU landscapes and, therefore, should be rewarded for continuing to do so in a sustainable way, especially in mountain regions and naturally disadvantaged areas; believes that they are actively contributing to the great cultural value and attractiveness of Europe, providing the backdrop for successful rural tourism; points out that this should, however, be complemented by European regional policy and national instruments to ensure, by means of suitable synergetic effects, the creation of stable regional conditions, which are an essential precondition for properly functioning agriculture;
atkreipia dėmesį į tai, kad ūkininkai turi galimybę užsiimti naudingesne aplinkai veikla, kuri atitiktų visuomenės poreikius, t. y. saugoti ir atkurti dirvožemį, tinkamai valdyti vandens išteklius bei gerinti jų kokybę ir saugoti ūkių žemių biologinę įvairovę, ir kad jie turi būti skatinami tai daryti ir kad šiuo tikslu turi būti numatyta parama investicijoms;
Points out that farmers have the potential to deliver additional environmental benefits that match societal demands, in particular soil preservation and restoration, sound water management and quality improvement and farmland biodiversity preservation, and that they must be encouraged to do so and that investment support must be provided to this end;
pažymi, kad pagal kompleksinio paramos susiejimo sistemą tiesioginė parama skiriama tiems, kurie laikosi teisinių reikalavimų ir atsižvelgdami į žemės ūkį ir aplinkos apsaugą tinkamai prižiūri žemę, ir ši sistema tebėra viena iš tinkamų priemonių, kurias taikant ūkininkai tinkamiausiai teiktų su ekologinėmis sistemomis susijusias paslaugas ir spręstų naujai iškylančias aplinkosaugos problemas ir užtikrintų pagrindinių viešųjų gėrybių tiekimą; vis dėlto, pabrėžia, kad pradėjus taikyti kompleksinio paramos susiejimo sistemą iškilo daug administracinių problemų, o ūkininkai ją nenoriai priėmė, nes jiems susidarė įspūdis, kad savo darbe jie prarado dalį laisvės; taigi ragina supaprastinti kompleksinio paramos susiejimo reikalavimų įgyvendinimo sistemą ir taip sumažinti ūkininkams tenkančią administracinę naštą;
Points out that the cross-compliance system makes the granting of direct aid subject to compliance with statutory requirements and the maintenance of farmland in good agricultural and environmental condition, and remains one of the appropriate means of optimising the provision of eco-system services by farmers and meeting new environmental challenges by securing the provision of basic public goods; notes, however, that the introduction of cross-compliance has raised a whole range of problems relating to administrative issues and acceptance by farmers, who had the impression that they were losing a degree of freedom in their work; calls therefore for the administrative burden on farmers to be reduced through a simplified implementation system for cross-compliance requirements;
mano, kad klimato poveikis žemės ūkiui galėtų būti žymiai sumažintas pagerinus švietimą ir išmokius žemės ūkio darbuotojus geriau naudotis mokslinių tyrimų ir plėtros naujovėmis bei pagerinus žemės ūkio produktų gamybos veiksmingumą;
Believes that the climate impact of agriculture can be considerably mitigated by means of improved education and training of people working in agriculture, better use of innovations stemming from research and development and improving the efficiency of agricultural production;