natgillin/translations-raw huggingface dataset:
pabrėžia, kad būtinas geras sveikatos priežiūros specialistų ir nacionalinės valdžios institucijų ar kitų teisėtų organizacijų bendradarbiavimas ir kad jis teikia pridėtinę vertę;
Emphasises that good cooperation between health professionals and national authorities or other legitimised organisations is necessary and provides added value;
pripažįsta, kad užtikrinant sėkmingą organo persodinimą svarbų vaidmenį atlieka priežiūra po transplantacijos, įskaitant tinkamą kovos su organo atmetimu terapijos taikymą; pripažįsta, kad optimaliai taikant kovos su organo atmetimu terapiją ilgam laikui pagerėja paciento sveikata, prigyja organas ir, savo ruožtu, padidėja organų pasiūla, kadangi dėl pirmiau išvardytų priežasčių sumažėja pakartotinės transplantacijos būtinybė, ir pažymi, kad valstybės narės turėtų užtikrinti pacientams galimybę naudotis geriausia taikoma terapija;
Recognises the important role of post-transplantation care, including the appropriate use of anti-rejection therapies, in the success of transplants; acknowledges that optimum use of anti-rejection therapies can lead to improved long-term health for patients, graft survival and, hence, wider availability of organs owing to the reduced need for retransplantation, and asserts that Member States should ensure that patients have access to the best available therapies;
atsižvelgdamas į Europos Sąjungos sutarties 6 straipsnio 2 dalį, Sutarties dėl Europos sąjungos veikimo 216 straipsnio 2 dalį, 218 straipsnio 6 dalį, 218 straipsnio 8 dalį ir 218 straipsnio 10 dalį ir Protokolą dėl Europos Sąjungos sutarties 6 straipsnio 2 dalies dėl Sąjungos prisijungimo prie Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos (toliau – EŽTK),
having regard to Article 6(2) of the Treaty on European Union, Articles 216(2), 218(6), 218(8) and 218(10) of the Treaty on the Functioning of the European Union and the Protocol on Article 6(2) of the Treaty on European Union concerning the accession of the Union to the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms (hereafter referred to as the ECHR),
atsižvelgdamas į Pirmininkų sueigos 2010 m. sausio 14 d. sprendimą, kuriuo leidžiama taikyti Darbo tvarkos taisyklių 50 straipsnį (darbo su susijusiais komitetais procedūra) Pirmininkų sueigos posėdžio protokolas, PE 432.390/CPG, 9.1 punktas.
having regard to the decision of the Conference of Presidents of 14 January 2010 authorising the application of Rule 50 of the Rules of Procedure (procedure with associated committees) Minutes of the meeting of the Conference of Presidents, PE432.390/CPG, point 9.1.
atsižvelgdamas į Konstitucinių reikalų komiteto pranešimą ir Piliečių laisvių, teisingumo ir vidaus reikalų bei Užsienio reikalų komitetų nuomones ( A7–0144/2010 ),
having regard to the report of the Committee on Constitutional Affairs and the opinions of the Committee on Civil Liberties, Justice and Home Affairs and the Committee on Foreign Affairs ( A7-0144/2010 ),
nusistovėjusia teismo praktika, konstatavo, kad pagrindinės teisės sudaro neatsiejamą dalį bendrųjų teisės principų, kurių laikymąsi užtikrina Teismas,
, the Court of Justice of the European Union has held that fundamental rights form an integral part of the general legal principles which the Court enforces,
kadangi vykdydamas šiuos savo įgaliojimus Europos Sąjungos Teisingumo Teismas vadovaujasi visoms valstybėms narėms bendromis konstitucinėmis tradicijomis ir tarptautinėmis žmogaus teisių apsaugos sutartimis, prie kurių yra prisijungusios valstybės narės, kaip antai EŽTK,
whereas in so doing the Court of Justice of the European Union draws its inspiration from the constitutional traditions common to the Member States and from international instruments concerning the protection of human rights to which the Member States have acceded, such as the ECHR,
kadangi Europos Sąjungos Teisingumo Teismas skiria ypatingą dėmesį Europos žmogaus teisių teismo praktikos raidai, ir tai rodo didėjantis sprendimų, kuriuose pateikiamos nuorodos į EŽTK nuostatas,
whereas the Court of Justice of the European Union devotes particular attention to the development of the case law of the European Court of Human Rights, as demonstrated by the growing number of judgments which refer to provisions of the ECHR,
kadangi Europos žmogaus teisių teismas iš principo vadovaujasi prezumpcija, kad Sąjungos valstybių narių veikla atitinka EŽTK nuostatas, kai valstybė narė tik įgyvendina Europos Sąjungos teisę,
whereas in principle the European Court of Human Rights makes a ‘presumption of compatibility’ of the conduct of a Member State of the Union with the ECHR when the State is merely implementing Union law,
kadangi savo 1996 m. kovo 28 d. pateiktoje nuomonėje Europos Sąjungos Teisingumo Teismas konstatavo, kad Europos Bendrija negalėjo prisijungti prie EŽTK, prieš tai iš dalies nepakeitus Sutarties, nes bendrija neturėjo aiškių ar numanomų įgaliojimų tai padaryti,
whereas, in an opinion of 28 March 1996, the Court of Justice of the European Union found that the European Community could not accede to the ECHR without a previous amendment to the Treaty because the Community did not have an explicit or implicit competence to do so,
kadangi prisijungiant turi būti laikomasi Lisabonos sutartyje ir jos protokoluose nustatytų ribų ir, visų pirma, Europos Sąjungos sutarties 6 straipsnio 2 dalies bei Lisabonos sutarties Protokolo Nr. 8; kadangi šios nuostatos reiškia ne tik galimybę Sąjungai prisijungti prie sutarties, bet ir Sąjungos institucijų pareigą imtis atitinkamų veiksmų, kadangi susitarimu dėl Europos Sąjungos prisijungimo prie EŽTK turi būti išlaikomi konkretūs Europos Sąjungos ypatumai ir Europos Sąjungos teisės ypatumai,
whereas the limits set by the Lisbon Treaty and the Protocols thereto must be upheld at the time of accession and, more specifically, Article 6(2) of the Treaty on European Union and Protocol No 8 to the Lisbon Treaty; whereas these provisions do not merely constitute an option allowing the Union to accede but require the Union institutions to act accordingly, and whereas the agreement on the accession of the Union to the ECHR must reflect the need to retain the specific features of the Union and of Union law,
kadangi sudarius Protokolą Nr. 14, kuriuo iš dalies keičiama EŽTK, Sąjunga įgijo galimybę prisijungti prie EŽTK valstybių narių, kurios jau yra EŽTK šalys, vardu, ir kadangi dėl prisijungimo sąlygų ir tvarkos turi susitarti Sąjunga ir valstybės narės, kurios jau yra EŽTK šalys, prisijungimo metu,
whereas, due to the conclusion of Protocol No 14 amending the ECHR, it is now possible for the Union to accede on behalf of the signatory states to the ECHR and whereas the accession terms and conditions must be agreed at the time of accession between the Union, of the one part, and the signatory states to the ECHR of the other part,
kadangi šiame susitarime taip pat turėtų būti aptarti administraciniai ir techniniai klausimai, pavyzdžiui, principas dėl Sąjungos įnašo prisidedant prie Europos žmogaus teisių teismo veiklos išlaidų padengimo; kadangi reikia numatyti Europos žmogaus teisių teismo autonominio biudžeto sukūrimą, siekiant palengvinti atitinkamų įnašų nustatymą,
whereas such an agreement should also deal with administrative and technical issues, such as the principle of a contribution from the Union to the operating costs of the European Court of Human Rights; whereas in that context plans should be made to establish an autonomous budget for the European Court of Human Rights to facilitate assessment of the various contributions,
kadangi prisijungdama prie EŽTK Sąjunga bus įtraukta į šios konvencijos pagrindinių teisių apsaugos sistemą ir galės naudotis vidinę šių teisių apsaugą, kurią užtikrina Europos Sąjungos Teisingumo Teismo praktika, papildančia išorine tarptautinio pobūdžio apsaugos institucija,
whereas, as a result of acceding to the ECHR, the Union will be integrated into its fundamental rights protection system and, in addition to the internal protection of these rights by the case law of the Court of Justice of the European Union, will have the benefit of an external protection body which is international in character,
kadangi EŽTK plėtojama ne tik papildomais protokolais, bet ir kitomis konvencijomis, chartijomis, susitarimais ir todėl yra nuolat plėtojama žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos sistema,
whereas the ECHR has been developed not only through the additional Protocols, but also through other Conventions, Charters and Agreements, resulting into a continuously evolving system of protection of Human Rights and Fundamental Freedoms,
pabrėžia šias pagrindines priežastis, dėl kurių Sąjunga turėtų prisijungti prie EŽTK:
Stresses the main arguments in favour of accession of the Union to the ECHR, which may be summarised as follows:
narystė – tai pažanga vykdant Europos integracijos procesą, taip žengiamas žingsnis į priekį siekiant politinės Sąjungos,
accession constitutes a move forward in the process of European integration and involves one further step towards political Union
Sąjungos pagrindinių teisių apsaugos sistemą papildo ir stiprina į jos pirminę teisę įtraukta Pagrindinių teisių chartija, o jos prisijungimas prie EŽTK duos stiprų ženklą, kad Sąjunga veikia išvien su Europos Tarybai priklausančiomis šalimis ir jos visai Europai taikoma žmogaus teisių sistema; be to, šis prisijungimas sustiprins Sąjungos patikimumą trečiųjų šalių akyse, iš kurių ji dvišaliuose santykiuose nuolat reikalauja laikytis EŽTK,
while the Union's system for the protection of fundamental rights will be supplemented and enhanced by the incorporation of the Charter of Fundamental Rights into its primary law, its accession to the ECHR will send a strong signal concerning the coherence between the Union and the countries belonging to the Council of Europe and its pan-European human rights system; this accession will also enhance the credibility of the Union in the eyes of third countries which it regularly calls upon in its bilateral reports to respect the ECHR,
ES ir EŽTK teisės sistemų, teisės aktų ir teismų praktikos derinimas žmogaus teisių srityje prisidės prie darnios dviejų Europos teismų raidos žmogaus teisių srityje, ypač dėl išaugusio dialogo ir bendradarbiavimo poreikio, ir taip bus sukurta vientisa sistema, kurioje du teismai dirbs vienu metu,
legislative and case law harmonisation in the field of human rights of the rule of law of the EU and the ECHR will contribute to the harmonious development of the two European courts in the field of human rights, particularly because of the increased need for dialogue and cooperation, and thus will create an integral system, in which the two courts will function in synchrony,
prisijungimu taip pat bus iš dalies atlyginta tai, kad Europos Sąjungos Teisingumo Teismo kompetencija šiek tiek apribota užsienio ir saugumo politikos bei policijos ir saugumo politikos klausimų atžvilgiu, nes bus vykdoma naudinga visos ES veiklos išorės teisminė priežiūra,
accession will also compensate to some extent for the fact that the scope of the Court of Justice of the European Union is somewhat constrained in the matters of foreign and security policy and police and security policy by providing useful external judicial supervision of all EU activities,
prisijungimas jokiu būdu nekels abejonių dėl Sąjungos teisės savarankiškumo, nes Europos Sąjungos Teisingumo Teismas liks vienintelis aukščiausias teismas, sprendžiantis klausimus, susijusius su Sąjungos teise ir jos aktų galiojimu, o Europos žmogaus teisių teismas turi būti laikomas instancija, atliekančia išorinę Sąjungos prisiimtų įsipareigojimų, kylančių iš jos prisijungimo prie EŽTK, laikymosi priežiūrą; du Europos teismai turi būti susieti ne hierarchiniu, bet specializacijos santykiu; Europos Sąjungos Teisingumo Teismas tuomet turės statusą, analogišką tam, kurį dabar turi valstybių narių aukščiausieji teismai Europos žmogaus teisių teismo atžvilgiu;
accession will not in any way call into question the principle of the autonomy of the Union's law, as the Court of Justice of the European Union will remain the sole supreme court adjudicating on issues relating to EU law and the validity of the Union's acts, as the European Court of Human Rights must be regarded not only as a superior authority but rather as a specialised court exercising external supervision over the Union's compliance with obligations under international law arising from its accession to the ECHR; the relationship between the two European courts shall not be hierarchical but rather a relationship of specialisation; thus the Court of Justice of the European Union will have a status analogous to that currently enjoyed by the supreme courts of the Member States in relation to the European Court of Human Rights;
primena, kad prisijungimas, pagal Europos Sąjungos sutarties 6 straipsnį ir protokolą Nr. 8, nenumato jokių Sąjungos galių išplėtimo, nesukuria bendrosios Sąjungos kompetencijos žmogaus teisių srityje, be to, remiantis Europos Sąjungos sutarties 4 straipsnio 2 dalimi ir 6 straipsnio 3 dalimi, turi būti išlaikytos valstybių narių konstitucinės tradicijos ir tapatybė;
Recalls that, pursuant to Article 6 of the Treaty on European Union and Protocol No 8, accession does not entail any extension of the powers of the Union and in particular does not create a general human rights competence for the Union, and that, pursuant to Article 4(2) and Article 6(3) of the Treaty on European Union, the Member States' traditions and constitutional identities must be respected;
tvirtina, kad pagal Lisabonos sutarties protokolo Nr. 8 2 straipsnį Sąjungos prisijungimu prie EŽTK turėtų būti užtikrinama, kad susitarimas nedarytų poveikio valstybių narių ypatingai vidaus padėčiai EŽTK ir jos protokolų bendrai paėmus atžvilgiu, taip pat galimų nukrypstančių priemonių ir išlygų, kurias numatė konkrečios valstybės narės, atžvilgiu, ir tokios aplinkybės neturėtų daryti poveikio Sąjungos pozicijai EŽTK atžvilgiu;
Notes that, pursuant to Article 2 of Protocol No 8 to the Lisbon Treaty, the agreement on the accession of the Union to the ECHR must ensure that accession will not affect the particular internal situation of the Member States in relation to the ECHR and its protocols in general and with regard to any derogations and reservations made by Member States in particular, and that such circumstances should not influence the position taken by the Union in relation to the ECHR;
pažymi, kad EŽTK sistema buvo papildyta daugeliu papildomų protokolų, susijusių su teisių, kurių neapima EŽTK, apsauga, ir rekomenduoja Komisijai suteikti įgaliojimus taip pat derėtis dėl prisijungimo prie visų protokolų, susijusių su teisėmis, kurios atitinka Pagrindinių teisių chartijos teises, ir siūlo tai padaryti neatsižvelgiant į tai, ar juos ratifikavo Europos Sąjungos valstybės narės;
Observes that the ECHR system has been supplemented by a series of additional protocols concerning the protection of rights which are not covered by the ECHR and recommends that the Commission be mandated also to negotiate accession to all the protocols concerning rights corresponding to the Charter of Fundamental Rights, regardless of whether they have been ratified by the Member States of the Union;
pabrėžia, kad, turint mintyje, jog ES prisijungimas prie EŽTK yra nevalstybinio subjekto prisijungimas prie valstybėms sukurtos teisinės priemonės, Europos Sąjungos prisijungimas prie konvencijos turėtų vykti nekeičiant konvencijos požymių ir stengiantis kuo mažiau pakeisti jos teismų sistemą; mano, kad siekiant užtikrinti bylų šalių iš ES ir trečiųjų šalių interesus, pirmenybę svarbu teikti tokioms prisijungimo sąlygoms, kurios mažiausiai veiks Europos žmogaus teisių teismo darbą;
Stresses that, as the accession of EU to the ECHR is an accession of a non-State Party to a legal instrument created for States, it should be completed without altering the features of the ECHR and modifications to its judicial system should be kept to a minimum; considers it important, in the interests of those in both the Union and third countries who are seeking justice, to give preference to accession arrangements that will have the least impact on the workload of the European Court of Human Rights;
pabrėžia, kad, šalia politinio įsipareigojimo, itin svarbu į pagrindinius techninius klausimus rasti tinkamus atsakymus ir sprendimus, kad ES prisijungimu prie EŽTK būtų galima pasinaudoti siekiant naudos piliečiams; atkreipia dėmesį į tai, kad neišspręsti ir neaiškūs aspektai gali sukelti painiavos ir grėsmės pačiam prisijungimo prie Konvencijos tikslui; vis dėlto pabrėžia, kad techninės kliūtys neturėtų vėlinti proceso;
Emphasises that, in tandem with the necessary political commitment, it is of the utmost importance that adequate answers and solutions be found to the main technical questions in order to enable the EU's accession to the ECHR to be used for the benefit of citizens; points out that unresolved and unclear details may create confusion and endanger the very purpose of the accession; stresses, however, that technical impediments should not be allowed to delay the process;
pabrėžia, kad prisijungdama prie EŽTK Sąjunga netampa Europos Tarybos nare, bet tam tikras Sąjungos dalyvavimas EŽTK organuose yra būtinas, kad būtų užtikrinta gera Sąjungos integracija į konvencijos sistemą, ir todėl Sąjunga turėtų joje turėti tam tikras teises, visų pirma:
Stresses that accession to the ECHR does not make the Union a member of the Council of Europe but that a degree of participation by the Union in the ECHR bodies is necessary in order to ensure proper integration of the Union into the ECHR system and that, therefore, the Union should have certain rights in this domain, particularly:
teisę pateikti trijų kandidatų sąrašą teisėjo pareigoms, kurių vienas išrenkamas Europos Tarybos Parlamentinėje Asamblėjoje nuo Sąjungos ir dalyvauja Teismo darbe lygiomis teisėmis su kitais teisėjais, remiantis EŽTK 27 straipsnio 2 dalimi; kadangi Europos Parlamentas prisideda sudarant kandidatų sąrašą pagal procedūrą, panašią į nustatytą Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 255 straipsnyje dėl Europos Sąjungos Teisingumo Teismo teisėjų skyrimo,
the right to submit a list of three candidates for the post of judge, one of whom is elected by the Parliamentary Assembly of the Council of Europe on behalf of the Union and participates in the work of the Court on a footing of equality with the other judges, pursuant to Article 27(2) of the ECHR; the European Parliament being involved either in drawing up the list of candidates in line with a procedure similar to that provided for in Article 255 of the Treaty on the Functioning of the European Union for candidates for the position of judge at the Court of Justice of the European Union,
teisę per Europos Komisiją dalyvauti ir ES vardu balsuoti Ministrų komiteto posėdžiuose, kai šis vykdo Europos žmogaus teisių teismo sprendimų vykdymo kontrolės organo veiklą arba kai sprendžia dėl reikalingumo prašyti Teismo nuomonės, taip pat teisę būti atstovaujamai Vadovaujančiame žmogaus teisių komitete (pagalbiniame Ministrų komiteto organe),
the right to attend via the European Commission, with voting rights on behalf of the EU, meetings of the Committee of Ministers when it performs its task of monitoring the execution of judgments given by the European Court of Human Rights or when it decides on the desirability of seeking an opinion from the Court and the right to be represented on the Steering Committee for Human Rights (a subsidiary body of the Committee of Ministers),
teisę Europos Parlamentui skirti / siųsti tam tikrą skaičių atstovų į Europos Tarybos Parlamentinę Asamblėją, kai ši renka teisėjus į Europos žmogaus teisių teismą;
the right of the European Parliament to appoint/send a certain number of representatives to the Parliamentary Assembly of the Council of Europe when the latter elects judges to the European Court of Human Rights;
mano, kad prisijungiant prie EŽTK valstybės narės tarp savęs ir abipusiuose santykiuose su Sąjunga turėtų įsipareigoti nesikreipti dėl padaryto tarpvalstybinio nuostatų pažeidimo pagal EŽTK 33 straipsnį, kai veiksmai ar neveikimas, dėl kurių kreipiamasi, patenka į Europos Sąjungos teisės taikymo sritį, kadangi tai prieštarautų Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 344 straipsniui;
Considers that the Member States should undertake, at the time of accession to the ECHR, with respect to one another and in their mutual relations with the Union, not to bring interstate applications concerning an alleged failure of compliance pursuant to Article 33 of the ECHR when the act or omission in dispute falls within the scope of Union law, as this would be contrary to Article 344 of the Treaty on the Functioning of the European Union;
mano, kad didžiausia ES prisijungimo prie EŽTK pridėtinė vertė yra ta, kad asmenys galės kreiptis į teismą dėl veiksmų, kurių imasi Sąjungos institucijos ar valstybės narės, įgyvendindamos ES teisės aktus, ir kad todėl bet koks fizinio ar juridinio asmens pareiškimas dėl Sąjungos institucijos ar organo veiksmo ar pažeidimo turi būti nukreiptas išskirtinai prieš ją pačią; taip pat bet koks skundas, kurio pagrindas yra priemonė, kuria valstybė narė įgyvendina Sąjungos teisę, turi būti nukreiptas iškirtinai prieš valstybę narę, nepažeidžiant principo, kad, esant kokiai nors abejonei dėl atsakomybės pasidalijimo būdo, pareiškimas gali būti pateiktas vienu metu prieš Sąjungą ir valstybę narę;
Considers that the principal added value of the accession of the EU to the ECHR lies in recourse for individuals against acts by means of which the law of the Union is implemented by its institutions or the Member States and that consequently any application by a natural or legal person concerning an act or failure to act by an institution or body of the Union should be directed solely against the latter and that similarly any application concerning a measure by means of which a Member State implements the law of the Union should be directed solely against the Member State, without prejudice to the principle that, where there might be any doubt about the way in which responsibility is shared, an application may be brought simultaneously against the Union and the Member State;
mano, kad stengiantis išnaudoti visas įmanomas vidaus teisinės gynybos priemones, atsižvelgiant į EŽTK 35 straipsnį, pareiškėjas turi būti išnaudojęs atitinkamos valstybės teismines priemones ir galimybę kreiptis dėl prejudicinio sprendimo į Liuksemburgo teismą; ši sąlyga laikoma įvykdyta, kai nacionalinis teismas, gavęs pareiškėjo prašymą kreiptis dėl prejudicinio sprendimo, nemano, kad tikslinga atlikti šią procedūrą;
Considers that for the purposes of complying with the requirement set out in Article 35 ECHR for domestic remedies to have been exhausted, the applicant shall have exhausted the judicial remedies of the State concerned including a reference for a preliminary ruling to the Court in Luxembourg; the latter procedure shall be regarded as having been complied with where following a request to that end by the applicant the national court does not consider it appropriate for a reference for a preliminary ruling to be made;
pabrėžia, kad ES prisijungus prie Europos žmogaus teisių konvencijos gali pasirodyti, kad kai kurios bylos patenka į abiejų – Europos žmogaus teisių teismo ir Europos Sąjungos Teisingumo Teismo – teismų jurisdikciją ir nurodo, kad turėtų būti neleidžiama tokias bylas iškelti dviejuose teismuose;
Notes that, following the EU's accession to the ECHR, it might occur that both the European Court of Human Rights and the Court of Justice of the European Union have jurisdiction in certain cases, and points out that simultaneous referrals to the two Courts will not be admissible;