natgillin/translations-raw huggingface dataset:
pabrėžia, kad bet kuri teisiškai privaloma horizontalioji sistema turi apimti esminius kolektyvinio žalos atlyginimo aspektus; taip pat pabrėžia, kad ypač proceso ir tarptautinės privatinės teisės klausimai turi būti taikomi visiems kolektyviniams ieškiniams apskritai, neatsižvelgiant į atitinkamą sektorių, o, pavyzdžiui, atskiruose pačios horizontaliosios priemonės straipsniuose ar skyriuose arba atskirose teisinėse priemonėse, priimamose kartu su horizontaliuoju dokumentu ar po jo, būtų galima nustatyti kelias su vartotojų apsauga ar konkurencijos teise susijusias taisykles, kurios padėtų spręsti tokius klausimus kaip galimas nacionalinių konkurencijos institucijų priimtų sprendimų privalomumas;
Stresses that any legally binding horizontal framework must cover the core aspects of obtaining damages collectively; further stresses that, in particular, procedural and international private law issues must apply to collective actions in general irrespective of the sector concerned, while a limited number of rules relevant to consumer protection or competition law, dealing with matters such as the potential binding effect of decisions adopted by national competition authorities, could be laid down, for instance, in separate articles or chapters of the horizontal instrument itself or in separate legal instruments in parallel or subsequent to the adoption of the horizontal instrument;
mano, kad individualiai patirta žala ar nuostoliai atlieka pagrindinį vaidmenį apsisprendžiant teikti ieškinį, kadangi jie neišvengiamai lyginami su išlaidomis, kurios gali susidaryti tuo atveju, jei bus imtasi tolesnių veiksmų; todėl primena Komisijai, kad reikia, jog kolektyvinių ieškinių horizontalioji sistema būtų veiksminga ir ekonomiška priemonė visoms šalims, ir mano, kad rengiant valstybių narių nacionalines proceso taisykles būtų galima vadovautis Reglamentu (EB) Nr. 861/2007 dėl Europos ieškinių dėl nedidelių sumų nagrinėjimo procedūros kaip orientaciniu dokumentu kolektyvinių ieškinių srityje, jei ieškinio suma neviršija sumos, kuri patenka į reglamento taikymo sritį;
Believes that the individual damage or loss suffered plays a pivotal role when deciding to file an action as these are inevitably compared with the potential costs of proceeding with an action; reminds the Commission, therefore, of the need for a horizontal framework on collective redress to be an efficient and cost-effective tool for all parties and takes the view that national procedural rules in Member States could use Regulation (EC) No 861/2007 establishing a European Small Claims Procedure as a reference for the purposes of collective redress in cases where the value of the claim does not exceed that regulation's scope;
mano, kad kolektyvinis ieškinys pagal horizontaliąją sistemą turėtų duoti daugiausia naudos tais atvejais, kai atsakovo ir atstovaujamų nukentėjusiųjų gyvenamoji (buveinės) vieta nėra toje pačioje valstybėje narėje (tarpvalstybinis aspektas) ir kai teisės, kurios yra, kaip įtariama, pažeistos, suteiktos pagal ES teisę (ES teisės pažeidimas); ragina toliau nagrinėti, kaip gerinti žalos atlyginimo procedūrą tais atvejais, kai pažeidžiama nacionalinė teisė ir kai tai gali turėti svarbių pasekmių tarpvalstybiniu lygmeniu;
Considers that collective action under a horizontal framework would deliver the most benefit in cases where the defendant and victims represented are not domiciled in the same Member State (cross-border dimension) and where the rights alleged to have been infringed are granted by EU legislation (infringement of EU law); calls for further examination of how to improve redress in cases of infringements of national law which may have large, cross-border implications;
dar kartą pakartoja, kad horizontaliojoje priemonėje turi būti įdiegtos apsaugos priemonės, siekiant išvengti nepagrįstų ieškinių ir piktnaudžiavimo žalos atlyginimo priemone ir užtikrinti sąžiningą teismo procesą; taip pat pabrėžia, kad tokios apsaugos priemonės turi apimti,
Reiterates that safeguards must be put in place within the horizontal instrument in order to avoid unmeritorious claims and misuse of collective redress, so as to guarantee fair court proceedings, and stresses that such safeguards must cover, inter alia, the following points:
kad atstovaujamieji veiksmai būtų priimtini, turi būti aiškiai identifikuota grupė, o grupės narių tapatybė turi būti nustatyta prieš teikiant ieškinį;
for a representative action to be admissible there must be a clearly identified group, and identification of the group members must have taken place before the claim is brought;
Europos kolektyvinių ieškinių koncepcija turi būti pagrįsta aktyvaus dalyvavimo principu, pagal kurį, siekiant išvengti galimo piktnaudžiavimo, nukentėjusieji aiškiai nustatomi ir dalyvauja procedūroje tik tuo atveju, jei aiškiai nurodė, kad nori tai daryti; pabrėžia, kad reikia gerbti esamas nacionalines sistemas, vadovaujantis subsidiarumo principu; ragina Komisiją apsvarstyti sistemą, pagal kurią visiems galimai nukentėjusiems vartotojams būtų pateikta atitinkama informacija, būtų padidintas kolektyvinių veiksmų reprezentatyvumas, sudaryta galimybė kuo daugiau nukentėjusių kreiptis dėl kompensacijos ir ES piliečiams užtikrinta paprasta, prieinama ir veiksminga teisė kreiptis į teismą, išvengiant didelio skaičiaus bylų ir nereikalingų individualių ar kolektyvinių veiksmų dėl to paties pažeidimo; ragina valstybes nares įgyvendinti veiksmingus mechanizmus, siekiant užtikrinti, kad kuo daugiau nukentėjusiųjų gautų informaciją ir sužinotų savo teises ir pareigas, ypač kai jie gyvena keliose valstybėse narėse, tačiau stengtis išvengti veiksmų, kurie neteisėtai pakenktų atitinkamos šalies reputacijai, kad būtų laikomasi nekaltumo prezumpcijos principo;
the European approach to collective redress must be founded on the opt-in principle, whereby victims are clearly identified and take part in the procedure only if they have expressly indicated their wish to do so, in order to avoid potential abuses; underlines the need to respect existing national systems, in accordance with the principle of subsidiarity; calls on the Commission to consider a system which will provide relevant information to all potential victims involved, increase the representativeness of collective actions, allow for the largest number of victims to seek compensation and ensure simple, affordable and effective access to justice for EU citizens, thereby avoiding excessive litigation and subsequent unnecessary individual or collective actions concerning the same infringement; calls on the Member States to put in place efficient mechanisms ensuring that as many victims as possible are informed and made aware of their rights and obligations, in particular when they are domiciled in several Member States, whilst avoiding unduly harming the reputation of the party concerned, in order to respect the principle of the presumption of innocence;
tokia kolektyvinių ieškinių sistema, pagal kurią prieš priimant sprendimą nukentėjusieji nenustatomi, turi būti atmesta remiantis tuo, kad ji prieštarauja daugelio valstybių narių teisinei tvarkai ir kad ją taikant pažeidžiamos bet kurio nukentėjusiojo, kuris gali dalyvauti procese šito nežinodamas ir kuriam teismo sprendimas vis tiek būtų privalomas, teises;
a collective redress system where the victims are not identified before the judgment is delivered must be rejected on the grounds that it is contrary to many Member States' legal orders and violates the rights of any victims who might participate in the procedure unknowingly and yet be bound by the court's decision;
valstybės narės turėtų užtikrinti, kad teismas ar panašus organas ir toliau turėtų teisę savo nuožiūra atlikti preliminarų bet kokių galimų kolektyvinių veiksmų priimtinumo patikrinimą, kad galėtų patvirtinti, jog veiksmai atitinka kriterijus ir kad galima pradėti procesą;
Member States should ensure that a judge or similar body continues to have discretionary powers taking the form of a preliminary admissibility check of any potential collective action in order to confirm that the qualifying criteria have been met and that the action is fit to proceed;
bet kuriuo atveju nukentėjusiesiems turi būti užtikrinta laisvė kreiptis į kompetentingą teismą ir jame siekti individualios kompensacijos alternatyvos;
victims must in any case be free to seek the alternative of individual compensatory redress before a competent court;
horizontalioji sistema turėtų aprėpti kompensaciją tik už realiai patirtą žalą, o baudinis žalos atlyginimas turi būti uždraustas; remiantis kompensavimo koncepcija, priteista žalos kompensacija turi būti paskirstyta individualiems nukentėjusiesiems proporcingai atsižvelgiant į jų individualiai patirtą žalą; sąlyginis atlyginimo susitarimas (angl.
the horizontal framework should cover compensation only for the actual damage caused, and punitive damages must be prohibited; by virtue of the concept of compensation the damages awarded must be distributed to individual victims in proportion to the harm they sustained individually; by and large, contingency fees are unknown in Europe and should not form part of the mandatory horizontal framework;
contingency fees
Access to evidence
nustatant galimybę gauti įrodymus iš atsakovo, kolektyvinių ieškovų padėtis neturi būti geresnė negu individualių ieškovų ir kiekvienas ieškovas, teikdamas ieškinį, turi pateikti savo įrodymų; pareiga leisti ieškovams susipažinti su dokumentais (įrodymų atskleidimas) yra mažai žinoma Europoje, todėl ji negali būti įtraukta į horizontaliąją sistemą;
collective claimants must not be in a better position than individual claimants with regard to access to evidence from the defendant, and each claimant must provide evidence for his claim; an obligation to disclose documents to the claimants (‘discovery’) is mostly unknown in Europe and must not form part of the horizontal framework;
negali būti veiksmų be finansinės rizikos ir valstybės narės turi nustatyti savo teisingo išlaidų paskirstymo taisykles, pagal kurias pralaimėjusioji šalis privalėtų padengti kitos šalies išlaidas, siekiant išvengti nepagrįstų ieškinių plitimo pagal visai ES taikomą kolektyvinių ieškinių mechanizmą;
there can be no action without financial risk, and Member States are to determine their own rules on the allocation of costs, under which the unsuccessful party must bear the costs of the other party in order to avoid the proliferation of unmeritorious claims in an EU-wide collective redress mechanism;
Komisija negali nustatyti jokių ieškinių dėl žalos atlyginimo finansavimo sąlygų ar gairių, nes valstybių narių teisės sistemose dažniausiai nėra numatyta prašyti trečiosios šalies finansavimo, mainais siūlant dalį priteistos nuostolių kompensacijos; tai nedraudžia valstybėms narėms nustatyti ieškinių dėl žalos atlyginimo finansavimo sąlygų ar gairių;
the Commission must not set out any conditions or guidelines on the funding of damages claims, as recourse to third-party funding is unknown in most Member States' legal systems, for instance, by offering a share of the damages awarded; this does not preclude Member States setting out conditions or guidelines on the funding of damages claims;
21 ir toliau.
21 et seq.
, ir kartu pripažįsta, kad pagalbos priemonių, kurias taikant teismas uždraudžia atsakovui atlikti tam tikrus veiksmus, nepakanka tais atvejais, kai nukentėjusieji patyrė žalą ir turi teisę į kompensaciją; prašo Komisijos nustatyti, dėl kurių ES teisės nuostatų sunku gauti kolektyvinę kompensaciją;
, while acknowledging that injunctive relief is not sufficient when victims have suffered damage and have the right to compensation; asks the Commission to identify the EU legislation in respect of which it is difficult to obtain compensatory redress;
mano, kad tokius teisės aktus reikėtų nustatyti, kad būtų apibrėžtos sritys, kuriose pagal horizontaliąją priemonę būtų užtikrintas kolektyvinis žalos atlyginimas už tokių teisės aktų pažeidimą ir už ES antimonopolinės teisės pažeidimą; ragina, kad horizontaliosios priemonės priede būtų išvardyti atitinkami ES teisės aktai;
Considers that this should be done in order to pinpoint the areas where the horizontal framework could provide for collective compensatory redress for breach of such legislation, as well as for breach of EU antitrust law; calls for the relevant EU legislation to be listed in an annex to the horizontal instrument;
Alternatyvus ginčų sprendimas (AGS)
Alternative dispute resolution (ADR)
pažymi, kad AGS priemonės dažnai priklauso nuo to, ar prekybininkas pasirengęs bendradarbiauti, o galimybė pasinaudoti veiksminga teismine žalos atlyginimo sistema būtų didelė paskata šalims pasiekti susitarimą be teismo – greičiausiai taip būtų išvengta nemažai bylinėjimosi; ragina Europos lygmeniu nustatyti AGS sistemą, pagal kurią būtų galima greičiau ir pigiau išspręsti ginčą ir kuri būtų patrauklesnė alternatyva teismo procesams; taip pat siūlo, kad teismai, atliekantys preliminarų kolektyvinio ieškinio priimtinumo patikrinimą, taip pat turėtų įgaliojimą pavesti ginčo šalims prieš pradedant kolektyvinio ieškinio teismo procesą iš pradžių siekti išspręsti ginčą kolektyviniu susitarimu; mano, kad nustatant tokį įgaliojimą reikėtų remtis Teismo parengtais kriterijais 2010 m. kovo 18 d.
Notes that ADR mechanisms often depend on the trader's willingness to cooperate, and believes that the availability of an effective judicial redress system would act as a strong incentive for parties to agree an out-of-court settlement, which is likely to avoid a considerable amount of litigation; encourages the setting-up of ADR schemes at European level so as to allow fast and cheap settlement of disputes as a more attractive option than court proceedings, and suggests that judges performing the preliminary admissibility check for a collective action should also have the power to order the parties involved to first seek a collective consensual resolution of the claim before launching collective court proceedings; believes that the criteria developed by the Court Judgment of 18 March 2010 in Joined Cases C-317/08, C-318/08, C-319/08 and C-320/08,
; vis dėlto pabrėžia, kad šios priemonės turėtų likti teisių gynimo teisme alternatyva (kaip matyti iš pavadinimo), o ne būtina išankstine sąlyga;
should be the starting point for the establishment of this power; stresses, however, that these mechanisms should remain, as the name indicates, merely an alternative to judicial redress, not a precondition therefor;
pabrėžia, kad pačioje horizontaliojoje sistemoje turėtų būti nustatytos taisyklės, kurias taikant būtų išvengta skubėjimo į teismus (palankiausio teismo ieškojimo) ir sykiu nepanaikinta teisė kreiptis į teismą; mano, kad reglamentas „Briuselis I“ turėtų būti atskaitos taškas nustatant, kurio teismo jurisdikcijai klausimas priklauso;
Stresses that a horizontal framework should itself lay down rules to prevent a rush to the courts (‘forum shopping’) whilst not jeopardising access to justice, and that Brussels I should be taken as a starting point for determining which courts have jurisdiction;
ragina toliau nagrinėti, kaip būtų galima pakeisti kolizines teisės normas; mano, kad viena iš galimybių būtų taikyti tos valstybės teisę, kurioje yra daugumos nukentėjusiųjų gyvenamoji (buveinės) vieta, tačiau pavieniai nukentėjusieji turėtų turėti teisę nedalyvauti teikiant kolektyvinį ieškinį ir individualiai ginti savo teises pagal bendrąsias tarptautinės privatinės teisės taisykles, nustatytas reglamentuose „Briuselis I“, „Roma I“ ir „Roma II“;
Calls for further examination of how the conflict-of-law rules might be amended; believes that one solution could be to apply the law of the place where the majority of the victims are domiciled, bearing in mind that individual victims should remain free not to pursue the opt-in collective action but instead to seek redress individually in accordance with the general rules of private international law laid down in the Brussels I, Rome I and Rome II regulations;
pabrėžia, kad po Teismo sprendimo byloje C-360/09
Emphasises that following the judgment of the Court in Case C-360/09,
Komisija privalo užtikrinti, jog kolektyvinių ieškinių sistema nekenktų konkurencijos teisės atleidimo nuo baudų sistemai ir ginčų sprendimo procedūrai;
, the Commission must ensure that collective redress does not compromise the effectiveness of the competition law leniency system and the settlement procedure;
primygtinai tvirtina, kad, laikantis įprastos teisėkūros procedūros, Europos Parlamentas turi dalyvauti priimant bet kokią teisėkūros iniciatyvą kolektyvinių ieškinių srityje ir kad teikiant bet kokį pasiūlymą turi būti remiamasi išsamiu poveikio vertinimu;
Insists that the European Parliament must be involved, within the framework of the ordinary legislative procedure, in any legislative initiative in the field of collective redress and that any proposal must be based on a detailed impact assessment;
paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai, Komisijai, valstybių narių vyriausybėms ir parlamentams ir ES lygmens socialiniams partneriams.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission, the governments and parliaments of the Member States, and the social partners at EU level.
Teiginių apie maisto produktų maistingumą sąrašas
Nutrition claims
atsižvelgdamas į Komisijos reglamento, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamento (EB) Nr. 1924/2006 teiginių apie maisto produktų maistingumą sąrašas, projektą,
having regard to the draft Commission regulation amending Regulation (EC) No 1924/2006 with regard to the list of nutrition claims,
atsižvelgdamas į Reglamento (EB) Nr. 1924/2006 25 straipsnyje nurodyto komiteto 2011 m. spalio 13 d. pateiktą nuomonę,
having regard to the opinion delivered on 13 October 2011 by the committee referred to in Article 25 of Regulation (EC) No 1924/2006,
atsižvelgdamas į Komisijos gaires dėl Reglamento (EB) Nr. 1924/2006 įgyvendinimo, kurias 2007 m. gruodžio 14 d. patvirtino Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinis komitetas http://ec.europa.eu/food/food/labellingnutrition/claims/guidance_claim_14-12-07.pdf
having regard to the Commission guidelines on the implementation of Regulation (EC) No 1924/2006 approved by the Standing Committee on the Food Chain and Animal Health on 14 December 2007 http://ec.europa.eu/food/food/labellingnutrition/claims/guidance_claim_14-12-07.pdf
kadangi, kaip nurodyta Reglamento (EB) Nr. 1924/2006 3 straipsnyje, teiginiai apie maisto produktų maistingumą ir sveikatingumą negali būti naudojami neteisingai, neaiškiai ar klaidinamai;
whereas, as stated in Article 3 of Regulation (EC) No 1924/2006, the use of nutrition and health claims must not be false, ambiguous or misleading;
kadangi, kaip nurodyta Reglamento (EB) Nr. 1924/2006 5 straipsnio 2 dalyje, teiginius apie maistingumą ir sveikatingumą galima leisti naudoti tik tada, kai galima tikėtis, kad teiginiuose nurodytą teigiamą poveikį supras vidutinis vartotojas;
whereas, as stated in Article 5(2) of Regulation (EC) No 1924/2006, the use of nutrition and health claims can only be permitted if the average consumer can be expected to understand the beneficial effects as expressed in the claim;
kadangi, kaip nurodyta Reglamento (EB) Nr. 1924/2006 9 straipsnio 2 dalyje, pateikiant lyginamuosius teiginius apie maistingumą tam tikras maisto produktas sudėties požiūriu turi būti lyginamas su įvairiais tos pačios kategorijos maisto produktais, įskaitant kitų prekių ženklų maisto produktus;
whereas, as stated in Article 9(2) of Regulation (EC) No 1924/2006, comparative nutrition claims must compare the composition of the food in question with a range of foods of the same category, including foods of other brands;
kadangi, kaip nurodyta Reglamento (ES) Nr. 1169/2011 7 straipsnyje, informacija neturi klaidinti vartotojo apie maisto produktus – jų kilmę, požymius ir savybes;
whereas, as stated in Article 7 of Regulation (EU) No 1169/2011, food information must not mislead the consumer as to the nature, properties and characteristics of a foodstuff;
kadangi, atsižvelgiant į minėtus svarbiausius principus, kuriais vadovaujamasi atrenkant ant maisto produktų leidžiamus naudoti teiginius apie maistingumą, naujas Komisijos siūlomas teiginys apie maistingumą „sudėtyje yra X % mažiau [maistingosios medžiagos]“, kurį siūloma įtraukti į Reglamento (EB) Nr. 1924/2006 priedą, prieštarauja pagrindinio teisės akto tikslui ir turiniui, nes vidutiniam vartotojui jis būtų neaiškus, klaidinantis ir painus;
whereas in the light of the underlying principles governing the selection of permitted nutrition claims on foodstuffs, as outlined above, the new nutrition claim proposed by the Commission ‘now contains X% less of [nutrient]’, to be included in the annex to Regulation (EC) No 1924/2006, runs counter to the purpose and content of the basic instrument by being ambiguous, misleading and confusing to the average consumer;
kadangi naujai pateikiamu teiginiu „sudėtyje yra X % mažiau [maistingosios medžiagos]“ pažeidžiamas lyginamųjų teiginių principas, nurodytas Reglamento (EB) Nr. 1924/2006 9 straipsnio 2 dalyje; kadangi šis teiginys suteikia galimybę palyginti to paties produkto maistinę vertę su ankstesnės sudėties to paties produkto maistine verte, nepaisant pradinio atitinkamos maistinės medžiagos kiekio, kuris galėtų būti labai didelis, palyginti su jos kiekiu kituose rinkoje esančiuose produktuose; kadangi produktams, kurių sudėtis nepakeista, tačiau jų sudėtyje tam tikros maistinės medžiagos yra mažiau, nei kito gamintojo pakeistos sudėties produkte, nebus galima naudoti teiginio apie maistingumą ir tai neišvengiamai klaidins vartotojus;
whereas the newly introduced claim ‘now contains X% less of [nutrient]’ violates the principle of comparative claims, as laid down in Article 9(2) of Regulation (EC) No 1924/2006; whereas it allows for the nutritional values of a product to be compared with a previous version of that product, regardless of the starting level of the nutrient in question, which could be excessively high by comparison with other products on the market; whereas products which have not been reformulated, but are nevertheless lower in a certain nutrient than the reformulated product of a different brand, will not be allowed to bear a nutrition claim, and this will inevitably mislead consumers;
kadangi naudojant teiginį „sudėtyje yra X % mažiau [maistingosios medžiagos]“ galėtų būti iškreipta konkurencija atsižvelgiant į produktus su dabar naudojamais teiginiais, pvz., „sumažintas [maistingos medžiagos] kiekis“ ir „dietinis“; kadangi, kalbant apie pastarąjį teiginį, produkte, palyginti su kitais panašiais produktais, turi būti sumažinama ne mažiau kaip 10 % mikromaistinių medžiagų, 25 % natrio arba 30 % cukraus arba riebalų; kadangi vartotojas galėtų pamanyti, jog kiekybę apibūdinantis teiginys „sudėtyje yra X % mažiau [maistingosios medžiagos]“ reiškia, kad maistingosios medžiagos produkte yra mažiau, negu pažymėtame teiginiais „sumažintas kiekis“ ir „dietinis“, nepaisant to, kad šiems teiginiams reikalavimai yra griežtesni, negu teiginiui „sudėtyje yra X % mažiau [maistingosios medžiagos]“, kurio atveju reikalaujamas minimalus maistingos medžiagos sumažinimas yra tik 15 %;
whereas the ‘now contains X% less of [nutrient]’ claim might give rise to unfair competition vis-à-vis existing claims, such as ‘reduced [nutrient]’ and ‘light/lite’; whereas in the latter case a reduction of at least 10% (for micronutrients), 25% (for sodium) or 30% (for sugars/fats) by comparison with other similar products is required; whereas a consumer might assume that the quantified statement in the ‘now contains X% less’ claim signifies a greater reduction than that implied by the ‘reduced [nutrient]’ or ‘light’ claims, despite the requirements being much stricter for the latter than for the ‘now contains X% less of [nutrient]’ claim, for which a minimum reduction of just 15% is specified;