natgillin/translations-raw huggingface dataset:
kadangi ši politika turėtų būti nepriklausoma ir nedaryti poveikio nuostatoms, pagal kurias, jei atitinkamos šalys įvykdo būtinas vidaus ir išorės sąlygas, joms suteikiama galimybė keisti sutartinių santykių su ES tipą,
whereas these policies should be independent and without prejudice to provisions allowing a given country to advance from one type of relationship with the EU to another, if the necessary internal and external conditions of that country are fulfilled,
kadangi EKP Rytų partnerius galima aiškiai laikyti Europos šalimis ir kai kurios iš jų pareiškė turinčios tikslą siekti narystės Europos Sąjungoje,
whereas the Eastern partners of the ENP are clearly identifiable as European countries and some of them have expressed a European perspective goal,
kadangi pagal minėtą rezoliuciją visos šalys, kurioms pripažinta galimybė tapti Europos Sąjungos narėmis, galėtų nuspręsti, ar jos norėtų naudotis panašiais daugiašaliais susitarimais kaip tarpiniu žingsniu visateisės narystės link,
whereas, in accordance with the same resolution, it would be up to all countries with recognised membership prospects to decide whether they want to benefit from similar multilateral arrangements as an intermediate step towards full membership,
kadangi ES plėtros strategiją reikia veiksmingai išaiškinti ir apie ją reikia pranešti dabartiniams ir būsimiems ES piliečiams siekiant užtikrinti, kad jie būtu nuodugniai susipažinę su atitinkama politika, ir užtikrinti visuomenės paramą ES įsipareigojimų kaimynams atžvilgiu bei pasitikėjimą ES kaip partnerės patikimumą ir solidarumą,
whereas the EU Enlargement Strategy needs also to be effectively explained and communicated to the current EU citizens as well as to all future citizens so as to ensure that they are fully aware of the policies in question and boost public support for the EU's commitments towards its neighbours, thus guaranteeing the EU's credibility and solidarity as a partner while seeking to respond to legitimate concerns,
sutinka su Komisijos nuomone, kad praėję plėtros etapai buvo labai sėkmingi ir davė naudos tieks senosioms, tiek naujosioms ES valstybėms narėms, nes skatina ekonomikos augimą, socialinę pažangą, užtikrina taiką, stabilumą, laisvę ir gerovę Europos žemyne; tiki, kad galima pasimokyti iš ankstesnių plėtros etapų ir kad tolesni būdai gerinti plėtros proceso kokybę turi būti grindžiami teigiama iki šiol sukaupta patirtimi;
Agrees with the Commission that past enlargements have been a great success, benefiting the old as well as the new EU Member States by fostering economic growth, promoting social progress and bringing peace, stability, freedom and prosperity to the European continent; believes that lessons can be learned from previous accessions and that further ways of improving the quality of the enlargement process must be based on the positive experiences accumulated so far;
atsižvelgdamas į tai primena, kad buvusioms Jugoslavijos šalims yra būtinas visapusiškas bendradarbiavimas su Tarptautiniu baudžiamuoju tribunolu buvusiajai Jugoslavijai;
Recalls in this context that, for the countries of the former Yugoslavia, full cooperation with the International Criminal Tribunal for the former Yugoslavia is also a sine qua non;
mano, kad ES plėtros strategija turėtų pirmiausia atitikti ES sutarties reikalavimus ir ES jau prisiimtus įsipareigojimus bei nustatyti pusiausvyrą tarp ES geostrateginių interesų, politinių pokyčių už jos sienų poveikio ir dėl to atsirandančių kaimyninių šalių lūkesčių ir ES integracijos gebėjimo, įskaitant jos galimybę spręsti ateities vidaus ir išorės klausimus ir įgyvendinti savo politinės integracijos projektą;
Takes the view that the EU's Enlargement Strategy should comply with the provisions of the EU Treaty and reflect the commitments already entered into by the EU, as well as striking a balance between the EU's geo-strategic interests, the impact of political developments outside its borders, and the EU's integration capacity, including its ability to cope with future internal and external challenges and to realise its political integration project;
atsižvelgdamas į tai primena, kad būtina vykdyti vidaus reformas, kuriomis siekiama,
Recalls in this context the need to undertake the necessary internal reforms, aimed at,
padidinti socialinę sanglaudą ir sustiprinti demokratinę atskaitomybę;
, increasing efficiency, social cohesion and strengthening democratic accountability;
primena, kad integracijos gebėjimas atspindi ES galimybę tam tikru momentu priimti sprendimą, taigi ir siekti savo politinių tikslų, ypač siekti skatinti savo valstybių narių ekonominę ir socialinę pažangą ir aukštą užimtumo lygį, užtikrinti savo identitetą ir galimybę imtis veiksmų tarptautiniu lygmeniu, skatinti ES valstybių narių piliečių teises ir interesus, kurti laisvės, saugumo ir teisingumo erdvę, išlaikyti visą
Recalls that integration capacity is linked to the EU's ability at a given point in time to decide on and thus to achieve its political objectives, in particular the aims of promoting economic and social progress and a high level of employment in its Member States, of asserting its identity and its ability to act on the international scene, of promoting the rights and interests of EU Member States and European citizens alike, of developing an area of freedom, security and justice, of fully maintaining and building on its
ir jį toliau plėtoti bei užtikrinti, kad būtų laikomasi pagrindinių teisių ir laisvių, kaip numatyta Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje;
and of upholding fundamental rights and freedoms, as laid down in the Charter of Fundamental Rights of the European Union;
mano, kad integracijos gebėjimo sąvoka apima keturis aspektus:
Considers that the concept of integration capacity comprises four elements:
stojančiosios valstybės turėtų ne mažinti, o didinti ES gebėjimą dinamiškai siekti įgyvendinti savo politinius tikslus;
accession states should contribute to and not impair the ability of the EU to maintain momentum towards the fulfilment of its political objectives;
ES institucinė sandara turėtų būti tokia, kad būtų galima užtikrinti veiksmingą valdymą;
the institutional framework of the EU should be able to deliver efficient and effective government;
finansiniai ES ištekliai turėtų būti pakankami socialinės ir ekonominės sanglaudos ir ES bendros politikos siekiams įgyvendinti;
the financial resources of the EU should be adequate to meet the challenges of social and economic cohesion and of the EU's common policies;
turėtų būti sukurta visapusiška ryšių strategija, kad visuomenei būtų pranešama apie plėtros padarinius;
a comprehensive communication strategy should be in place to inform public opinion about the implications of enlargement;
pabrėžia, kad siekdamos didinti plėtros strategijos patikimumą ir veiksmingumą Kopenhagos kriterijų turi visapusiškai laikytis ir valstybės narės, kad nesusidarytų padėtis, kai iš šalių kandidačių reikalaujama laikytis aukštesnių standartų negu taikomi tam tikrose ES dalyse;
Stresses that, in order to enhance the credibility and the effectiveness of the enlargement strategy, the Copenhagen criteria must be fully respected and complied with by Member States as well, in order to avoid requiring of applicant countries higher standards than those applied in some parts of the EU;
be to, primena, kad kiekvienos naujos narės ekonominė struktūra ir interesai gali turėti įtakos ES politikai ir biudžetui, taigi būtina adaptacija šioje politikos srityje gali padaryti įtaką ir pačios ES pobūdžiui; primena, kad darni tautų ir piliečių Bendrija turėtų būti grindžiama nuoseklia politika ir interesų solidarumu;
Recalls, furthermore, that the economic structure and interests of each new Member State could have an impact on the direction which the EU's policies and budget take and that the policy adaptations required could affect the nature of the EU itself; recalls that a cohesive Community of nations and citizens must be based on coherent policies and solidarity of interests;
mano, kad galimų būsimų plėtros etapų padariniai biudžetui ir platesni ekonominiai ir socialiniai padariniai turi būti deramai įvertinti atliekant 2007–2013 m. daugiametės finansinės programos vidurio laikotarpio peržiūrą ir rengiant tolesnes finansines programas;
Considers that the budgetary as well as the broader economic and social implications of further possible enlargements must be taken into due consideration during the mid-term review of the 2007-2013 multi-annual financial framework and the drafting of subsequent financial frameworks;
taip pat yra įsitikinęs, kad prieš prisijungdama prie ES kiekviena valstybė visų pirma turėtų bandyti išspręsti visas vidaus problemas, ypač susijusias su teritorine ir konstitucine struktūra; mano, kad tiek prieš derybas, tiek jų metu ES turėtų padėti naujoms valstybėms spręsti minėtąsias problemas;
Is also convinced that any acceding State should try to resolve its main internal problems, particularly those concerning its territorial and constitutional set-up, before it can join the EU; takes the view that, before and during the negotiations with any such State, the EU should assist in resolving those issues;
pritaria, kad daugiausia dėmesio būtų skiriama konsolidacijai, sąlygų laikymuisi ir komunikacijai – pagrindiniams ES plėtros strategijos principams;
Endorses the emphasis on consolidation, conditionality and communication as guiding principles of the EU Enlargement Strategy;
todėl mano, kad po kiekvieno plėtros etapo reikia atitinkamos konsolidacijos ir politinio susitelkimo, t. y. būtina iš naujo įvertinti ES politiką ir priemones siekiant patenkinti Europos piliečių lūkesčius ir ES, kaip politinio projekto, gyvybingumą;
Takes the view that every enlargement must be followed by adequate consolidation and political concentration, that is to say, by a serious reassessment of the EU's policies and means in order to respond to the expectations of European citizens and to guarantee the viability of the EU as a political project;
todėl mano, kad be tinkamos konsolidacijos vykdoma plėtra gali neigiamai paveikti ES vidaus sanglaudą, ir turėti didelės įtakos ES gebėjimui veikti, kadangi dėl to susilpnėtų jos institucijos, o valstybės narės taptų labiau pažeidžiamos išorinio spaudimo, taip pat gali sumažėti pasitikėjimas ES kaip pasaulinio masto veikėja;
Is concerned that enlargement without adequate consolidation and preparation could negatively influence the EU's internal cohesion and could have serious implications for the EU's capacity to act, since it would weaken its institutions, make Member States more vulnerable to external pressure and undermine the EU's credibility as global actor;
taip pat mano, kad nuolatinę plėtros proceso (taigi ir visos ES politinės integracijos) sėkmę galima užtikrinti tik tuo atveju, jei esama aiškios ir ilgalaikės visuomenės paramos kiekvienos šalies kandidatės narystei ES; taip pat mano, kad tolesniuose plėtros etapuose visos ES institucijos, valstybių narių vyriausybės ir pilietinės visuomenės atstovai turėtų imtis darnios informavimo politikos, skirtos išaiškinti ES piliečiams politinę, ekonominę, socialinę ir kultūrinę plėtros politikos naudą; todėl primena valstybių narių vyriausybėms ir parlamentams, kad jie privalo deramai informuoti visuomenę apie ankstesnių plėtros etapų laimėjimus, vykstančių derybų būklę ir klausimus, sprendžiamus rengiantis būsimiems plėtros etapams;
Believes, moreover, that the success of the enlargement process (and, thus, the success of the EU political integration process) can only be achieved if there is clear and long-lasting public support for the EU membership of each candidate country; is therefore of the view that further enlargements should be accompanied by a concerted communication policy involving all EU Institutions and Member States' Governments, as well as representatives of civil society, and that this communication policy should be designed to explain to the EU's citizens the political, economic, social and cultural benefits of enlargement; therefore reminds the governments and parliaments of the Member States that it is their responsibility adequately to inform public opinion about the positive achievements of former enlargements, the status quo of the ongoing negotiations and the issues connected with the accession of new Member States;
mano, kad šalys, kurioms numatyta galimybė tapti ES narėmis, turėtų kuo labiau stengtis savo visuomenei išaiškinti integracijos į ES klausimus, formuoti visuomenės nuomonę, ją parengti integracijai ir nuo pat pradžių į šį procesą įtraukti pilietinę visuomenę;
Takes the view that countries with European prospects should make every effort to explain, involve and prepare their public opinion for integration into the EU, involving civil society in this process from the outset;
taip pat yra įsitikinęs, kad Plėtros strategija turėtų būti paremta įvairesnėmis išorės sutarčių sistemomis ir kad šios sistemos turėtų sudaryti tarpusavyje pralaidžius koncentrinius ratus, o šalys, kurios įvykdo kiekvienos konkrečios sistemos reikalavimus, jei pageidauja, griežtomis, bet aiškiomis vidaus ir išorės sąlygomis galėtų keisti statusą;
Is also convinced that the Enlargement Strategy should be flanked by a more diversified range of external contractual frameworks and that these frameworks could be structured as mutually permeable concentric circles, with countries being offered the opportunity, under strict but clear internal and external conditions, to move from one status to another if they so wish and if they fulfil the criteria pertaining to each specific framework;
patvirtina, kad dalyvavimas EKP nei teoriškai, nei praktiškai nepakeičia narystės ir nebūtinai užtikrina narystę; mano, kad reikėtų panaikinti koncepcinį, teisinį ir politinį ES plėtros strategijos ir jos kaimynystės politikos atotrūkį siekiant atsižvelgti į rytinių kaimynų lūkesčius; yra įsitikinęs, kad šiuo atžvilgiu sustiprintos Komisijos kaimynystės politikos nepakanka, nors ji yra teigiamas žingsnis teisinga kryptimi, ir kad reikėtų didesnio esminio kokybinio pokyčio;
Affirms that participation in the ENP does not constitute, either in principle or in practice, a substitute for membership or a stage leading necessarily to membership; takes the view that the conceptual, political and legal gap existing between the EU's Enlargement Strategy and its Neighbourhood Policy needs to be filled in order to respond to the expectations of its eastern neighbours; is convinced that the Commission's strengthened neighbourhood policy is not sufficient in this respect, although it represents an already positive step in the right direction, and that a more substantive qualitative change is required;
todėl siūlo, kad ES su rytiniais kaimynais, kurių narystės ES negalima numatyti dėl jų politinės, ekonominės ir socialinės padėties ir dabartinio ES integracijos gebėjimo, tačiau kurie tenkina tam tikras demokratines ir ekonomines sąlygas, sukurtų bendrą politiką, kuri visų pirma apimtų teisinės valstybės principo, demokratijos, žmogaus teisių, bendradarbiavimo užsienio ir saugumo politikoje, ekonomikos, finansų, prekybos, energijos, transporto, aplinkos apsaugos, teisingumo, saugumo, migracijos, bevizio režimo ir švietimo aspektais pagrįstą erdvę; mano, kad šia bendra politika turėtų būti siekiama bendro tikslo – padėti rytiniams kaimynams palaipsniui siekti ES standartų ir taip jiems atverti kelią glaudžiau integruotis į ES; taip pat yra įsitikinęs, kad minėtoji bendra politika turėtų būti kuriama kartu su dalyvaujančiomis šalimis taikant konkrečius sprendimų priėmimo mechanizmus ir remiama atitinkamomis finansinėmis priemonėmis; palankiai vertina Lenkijos ir Švedijos pasiūlymą dėl partnerystės su Rytais, pateiktą Bendrųjų reikalų ir išorės santykių tarybos susitikimo, vykusio 2008 m. gegužės 26–27 d., metu, jei pasiūlyme minima iniciatyva bus įgyvendinama remiantis ES teisės aktais;
Suggests, therefore, that, as regards those eastern neighbours which, in view of their political, economic and social situation and the EU's current integration capacity, at present do not enjoy membership prospects but at the same time fulfil certain democratic and economic conditions, the EU should establish an area based on common policies covering, in particular, the rule of law, democracy and human rights, foreign and security policy cooperation, economic and financial issues, trade, energy, transport, environmental issues, justice, security, migration, visa-free movement and education; takes the view that these common policies should pursue the overall goal of assisting the eastern neighbours gradually to achieve EU standards and thus open the way for their closer integration into the European fold; is also convinced that the common policies referred to above should be shaped jointly with the participating countries on the basis of specific decision-making mechanisms, and should be underpinned by adequate financial assistance; takes a positive view of the Polish-Swedish proposal for an Eastern Partnership submitted to the meeting of the General Affairs and External Relations Council of 26-27 May 2008, provided that the initiative which that proposal involves is pursued within the framework of the EU;
palankiai vertina ES atnaujintą "Barselonos procesą: Viduržemio jūros regiono šalių sąjungą" kaip tolesnį teigiamą žingsnį ES santykių su pietiniais kaimynais link; mano, kad šios naujos aplinkybės padės sustiprinti argumentus, kad reikėtų užmegzti konkrečius sutartinius daugiašalius santykius ir su ES rytiniais kaimynais, kurie, palyginti su jų pietiniais kaimynais, turi aiškių su Europa susijusių tikslų ir perspektyvų; primena, kad plėtojant šiuos santykius visų pirma reikėtų sukurti laisvosios prekybos zoną ir vėliau, taikant "Europos ekonominės erdvės plius" (EEE +), Europos tautų sandraugos ar konkrečias regionų bendradarbiavimo sistemas, reikėtų užmegzti glaudesnius santykius;
Welcomes the re-launch, within the framework of the EU, of the "Barcelona Process: A Union for the Mediterranean" as a positive step in the EU's relations with the southern neighbours; believes that this new development strengthens the argument in favour of specific contractual multilateral relations also with the EU's eastern neighbours, which, compared to the southern partners, have clear European ambitions and perspectives; recalls that, as a first step, these relations should translate themselves into the establishment of a Free Trade Area, to be followed by closer relations along the lines of a European Economic Area Plus (EEA +), of a European Commonwealth or of specific regional cooperation frameworks;
atsižvelgdamas į aukščiau paminėtas konkrečias regionų bendradarbiavimo sistemas primena, kaip svarbu parengti sudėtingesnę ir išsamesnę ES strategiją, skirtą Juodosios jūros regionui, kuri apimtų daugiau negu dabartinė sąveikos iniciatyva ir pagal kurią būtų numatyta parengti Juodosios jūros bendradarbiavimo susitarimą, kuriam kuriai kaip lygiateisės partnerės priklausytų ES, Turkija ir visos Juodosios jūros pakrančių valstybės, taip pat siekiama visapusiškai įtraukti Rusiją, ir pagal kurį vėliau galėtų būti sukurta Juodosios jūros sąjunga; mano, kad ši daugiašalė sistema dalyvaujančioms šalims suteiktų galimybę stiprinti santykius su ES ir turėti naudos iš bendradarbiavimo įvairiose politinėse srityse, o ES galėtų atlikti aktyvesnį vaidmenį ieškant taikių regiono konfliktų sprendimo būdų ir taip aktyviai prisidėti prie regiono saugumo;
Reiterates, in the context of the above-mentioned specific regional cooperation frameworks, the importance of devising a more sophisticated and comprehensive EU strategy for the Black Sea region, that goes beyond the current synergy initiative and envisages the establishment of a Black Sea Cooperation Agreement, which should include the EU, Turkey and all Black Sea littoral states as equal partners, while seeking the full involvement of Russia, and which could, at a later stage, develop into a Union of the Black Sea; believes that such a multilateral framework would not only offer the countries involved the possibility of strengthening their cooperation with the EU across a wide variety of policy fields, but would also allow the EU to play a more active role in finding peaceful solutions to the region's conflicts, thus contributing positively to security in the region;
taip pat mano, kad šalys, kurioms numatytos aiškios galimybės tapti ES narėmis, bet kurios turi dar daug nuveikti, kad galėtų įvykdyti būtinas politines, ekonomines ir socialines sąlygas ir įgyti kandidačių statusą, galėtų savanorišku pagrindu ir gaudamos naudos, dalyvauti sistemose, panašiose į minėtuosius dvišalius ir daugiašalius susitarimus; primena, kad dėl tokio tarpinio žingsnio būtų lengviau pasinaudoti visomis priemonėmis, kurias turi ES, siekiant padėti šioms šalims tapti visateisėmis narėmis;
Believes at the same time that countries which enjoy recognised membership prospects but still have considerable ground to cover before they can attain the political, economic and social conditions necessary to achieve candidate status, could usefully participate, on a totally voluntary basis, in arrangements similar to the above-mentioned bilateral or multilateral frameworks; recalls that such an intermediate step would facilitate the deployment of all instruments available to the EU in order to help the countries concerned on their path towards full membership;
taip pat ragina Komisiją pateikti konkrečius pasiūlymus dėl įvairesnės išorės santykių politikos su ES kaimynais laikantis minėtoje rezoliucijoje pateiktų nuostatų ir persvarstyti savo administracinę struktūrą siekiant struktūriškai susieti Plėtros ir Išorinių santykių generalinių direktoratų veiklą;
Urges the Commission to come up with concrete proposals for a more diversified external relations policy towards the EU's neighbours, along the lines outlined in the present resolution, and, when considering its own administrative set-up, at least to establish a link between the activities carried out by the Enlargement and the RELEX Directorates-General;
2008 m. liepos 10 d.
European Parliament resolution of 10 July 2008 on the situation in Zimbabwe
Europos Parlamento rezoliucija dėl padėties Zimbabvėje
The European Parliament
atsižvelgdamas į ankstesnes savo rezoliucijas dėl Zimbabvės, ypač į 2008 m. balandžio 24 d. rezoliuciją Priimti tekstai, P6_TA(2008)0184 .
having regard to its previous resolutions on Zimbabwe, in particular that of 24 April 2008 Texts adopted, P6_TA(2008)0184
atsižvelgdamas į Tarybos 2008 m. balandžio 29 d. ir 2008 m. gegužės 26–27 d. išvadas dėl Zimbabvės,
having regard to the Council Conclusions on Zimbabwe adopted on 29 April 2008 and on 26-27 May 2008,
atsižvelgdamas į Pietų Afrikos vystymosi bendrijos rinkimų stebėjimo misijos 2008 m. birželio 29 d. preliminarų pareiškimą dėl papildomo Zimbabvės prezidento rinkimų turo ir kartu vykusių Zimbabvės asamblėjos rinkimų,
having regard to the preliminary statement of the Southern African Development Community (SADC) Election Observer Mission on the Zimbabwe presidential run-off and House of Assembly by-elections of 29 June 2008,
atsižvelgdamas į Afrikos Sąjungos (AS) rinkimų Zimbabvėje stebėjimo misijos 2008 m. birželio 29 d. preliminarų pareiškimą,
having regard to the preliminary statement of the African Union (AU) Observer Mission to Zimbabwe of 29 June 2008,
Šarm al Šeiche (Egipte) vykusio Afrikos Sąjungos 11-ajame aukščiausiojo lygio susitikimo Afrikos Sąjungos asamblėjoje priimtą rezoliuciją dėl Zimbabvės,
having regard to the resolution on Zimbabwe adopted by the AU Assembly at the 11th AU Summit, held in Sharm el-Sheikh, Egypt, on 30 June-1 July 2008,
kadangi nepaisant to, kad dėl didėjančio smurto ir opozicinei partijai bei jos rėmėjams taikomų apribojimų kandidatas į prezidento postą Morgan Tsvangirai atsisakė dalyvauti rinkimuose, 2008 m. birželio 27 d. vyko papildomas prezidento rinkimo turas,
whereas the Zimbabwean presidential run off took place on 27 June 2008 despite the withdrawal of the presidential candidate Morgan Tsvangirai due to increasing violence and restrictions on the opposition party and supporters,