natgillin/translations-raw huggingface dataset:
pabrėžia, kad prie regionų vystymo gali labai prisidėti miestai ir miesteliai, kurie būtų vystymosi centrai ir skatintų augimą; taip pat atkreipia dėmesį į tai, kad turėtų būti sudarytos sąlygos siekiant, kad kaimo gyvenvietės, puoselėdamos partnerystes ir tinklus, galėtų dalyvauti įgyvendinant integruotus sprendimus atitinkamuose funkciniuose geografiniuose vienetuose; atkreipia dėmesį į specifinius iššūkius, kylančius didelių miestų centrams ir susijusius su jų socialinių, ekonominių ir aplinkos apsaugos užduočių sudėtingumu; atsižvelgdamas į tai, mano, kad kaimo vietovių ir priemiesčių potencialas sudaro vystymosi galimybes, tačiau ne tik aplink šias vietoves esančioms aglomeracijoms ir dideliems miestams; be to, atsižvelgdamas į tai, atkreipia dėmesį į ypač nepalankioje padėtyje esančių regionų ekonominio vystymosi galimybes, kurias sudaro tinkamas kaimo vietovių vietos potencialo, įskaitant aplinkos ir kultūros vertybes, naudojimas ir šio potencialo skatinimas; taip pat mano, kad, atsižvelgiant į struktūrinę ir sanglaudos politiką, reikėtų kaimo ir miesto regionų partnerystę labiau vertinti tuo aspektu, kaip sudaryti kaimo vietovėms vienodas išsivystymo ir gyvenimo kokybės sąlygas, susijusias su socialiniais ir ekonominiais veiksniais; ragina valstybes nares, pripažindamas dinamišką miestų poveikį regionų ekonominės plėtros procesui bei aplinkinių kaimo vietovių ekonomikos skatinimui, užtikrinti reikiamus išteklius būtiniems miestų ir priemiesčių projektams vykdyti;
Stresses that towns and cities can make a key contribution, as growth centres and growth drivers, to a given region; points, at the same time, to the need for it to be made possible for rural settlements to participate in integrated solutions for a given functional geographical entity by means of the fostering of partnerships and networks; stresses that larger urban centres face specific challenges because of the complexity of their social, economic and environmental tasks; sees, in this context, the endogenous potential of rural and peri-urban areas as offering an opportunity for development, although not only around agglomerations and big cities; notes, furthermore, the opportunity for the economic development of particularly disadvantaged regions through appropriate exploitation of, and support for, the endogenous potential of rural areas, including their environmental and cultural assets; considers also, in the context of structural and cohesion policy, urban-rural partnerships more in terms of providing rural areas with the same conditions for development and quality of life with regard to social and economic factors; calls on the Member States, given the dynamic influence of towns and cities on economic development in the regions and in stimulating the economy in surrounding rural areas, to guarantee the resources needed to implement the urban and sub-urban projects required;
nepritaria tam, kad būtų taikomos privalomos kvotos, ypač susijusios su nacionaliniais asignavimais pagal ESR ir ERPF programas, vietos ir miestų plėtra, kaimo vietovėmis ir kitų tipų teritorijų aglomeracijomis ar funkcinėmis teritorijoms, nes taip galėtų būti užtikrinama daugiau intervencijų; mano, kad reikalavimas jau veiksmų programose nurodyti miestus ir rajonus, kurie atitinka reikalavimus dėl paramos yra galimybė, kuriai reikėtų suteikti pirmenybę, kai šis metodas užtikrina pridėtinę vertę ir sutelkia pagalbos intensyvumą, dėl jo reikia derėtis taikant daugiapakopio valdymo principą; mano, kad valstybėms narėms ir regionams turėtų būti suteikiama didesnė atsakomybė organizuojant atitinkamas konkurencija ir rezultatais grindžiamas atrankos procedūras;
Rejects the use of obligatory quotas, in particular for national allocations under ESF/ERDF programmes, for local and urban development, for rural areas and for other types of spatial agglomerations or functional areas, as this could ensure a larger critical mass of interventions; considers that the requirement to specify at operational programme level which urban and other areas are to be eligible for support is an option that should be prioritised wherever this method will ensure added value and concentration of aid intensity, and that this needs to be negotiated on the basis of the principles of multi-level governance; takes the view that the Member States and regions should to be given more responsibility to organise competitive and performance-based selection procedures in this respect as well;
pabrėžia, kad, vykdant struktūrinę ir sanglaudos politiką, negalima vienašališkai teikti pirmenybės tam tikro tipo regionams; ragina kaimo ir miesto regionų partnerystę vertinti labiau atsižvelgiant į jų socialines, ekonomines ir aplinkos sąsajas;
Emphasises that structural and cohesion policy must not be biased towards specific types of region; calls for urban-rural partnerships to be seen in their broader social, economic and environmental context;
pabrėžia, kad finansuojant iš struktūrinių ir sanglaudos fondų taip pat turėtų būti atsižvelgiama į strategijos „Europa 2020“ švietimo, kultūros ir socialinius bei politinius uždavinius ir siekiama Sutartyje įtvirtinto bendro ES tikslo – ekonominės, socialinės ir teritorinės sanglaudos bei paisoma subsidiarumo principo; tačiau mano, kad atitinkamų politikos sričių priskyrimas tik Europos Sąjungos kompetencijai žlugtų dėl finansinių priežasčių; todėl ragina pradėti taikyti papildomus pavyzdinius tam tikrai vietovei pritaikytus vietos plėtros metodus išlaikant kompetenciją nacionaliniu ir regionų lygmenimis;
Emphasises that structural and cohesion funding should also take into account the educational, cultural and socio-political challenges of the Europe 2020 strategy, while remaining in line with the overarching EU objective of economic, social and territorial cohesion as enshrined in the Treaty and respecting the subsidiarity principle; takes the view, however, that across-the-board ‘Europeanisation’ of the relevant policy areas would fail on financial grounds; calls, therefore, for further place-based local development approaches that could serve as models to be introduced, while retaining existing national and regional competences;
taip pat pabrėžia, kad sanglaudos politika negali tapti atskirų sektorių, pavyzdžiui, mokslinių tyrimų ir plėtros, pramonės inovacijų ar kovos su klimato kaita, priemone ar įrankiu, kadangi tai sumenkintų pagrindinį šios politikos tikslą ir suvaržytų galimybes ją naudoti skatinant regionų vystymosi galimybes, kurios būtinos siekiant suartinti ypač nepalankioje padėtyje esančius ir labiausiai išsivysčiusius regionus;
Stresses, likewise, that cohesion policy cannot become a vehicle or instrument serving sectoral issues such as policies on research and development, industrial innovation and the fight against climate change, as this would mean diluting its primary objective and placing constraints on its use to promote regions' development potential, which is essential in order to bring the most disadvantaged regions closer to the most developed regions;
mano, ypač atsižvelgdamas į tai, kad būtina pereiti prie atsinaujinančiųjų energijos išteklių, ir į diskusijas klimato klausimais, kad sanglaudos politikos įnašas į spartų aplinkosaugos technologijų ir atsinaujinančiųjų energijos išteklių vystymą turi būti didesnis; mano, kad šie klausimai turėtų būti vienas iš prioritetų, jeigu pagal programas tam skiriama užtektinai lėšų ir jei sutelkus dėmesį į atsinaujinančiuosius energijos išteklius kuriama ES pridėtinė vertė, grindžiama decentralizuotos energetikos koncepcijų planais, apimančiais energijos kaupimo regionuose technologijas; pritaria tam, kad būtų išnaudojamas regionų šios srities ekonomikos potencialas;
Calls, in the light of the necessary shift towards renewable sources of energy and of the climate debate, for cohesion policy to make a greater contribution to the rapid development of environmental technology and renewables; considers that this should be one of the priorities if sufficient amounts are available in the programmes and a focus on renewables provides EU added value, based on plans for decentralised energy concepts involving effective energy storage technologies in the regions; is in favour of exploiting the regional economy's potential in this area;
mano, kad struktūriniai fondai turi galimybių remti specialias investicijas į energetikos infrastruktūrą, tačiau šios investicijos turėtų būti daromos ypač regionuose, kuriuose dėl politinių ar geografinių priežasčių labai sunku rasti rinkos ekonomika pagrįstų sprendimų dėl energijos tiekimo; be to, ragina struktūrinių fondų paramą visada susieti su energetikos vidaus rikos ir jos tiekimo saugumo stiprinimu ir su pasidalijamosios atsakomybės už lėšas principu;
Sees scope under the Structural Funds for supporting investment in specific energy infrastructure, although such support must be available only in regions where political or geographical constraints significantly hamper the ability of the market to meet energy-supply needs; calls, too, for support from the structural funds to be linked in all cases to the strengthening of the internal energy market and the security of supply, as well as to the principle of multi-level governance in resource management;
mano, kad sanglaudos politikos užduotis turėtų būti ir transeuropinio transporto tinklo (TEN) pagrindinių europinės svarbos maršrutų trūkumų bei pralaidumo kliūčių šalinimas, ypač iki šiol šiuo klausimu apleistuose pasienio regionuose;
Also considers that cohesion policy has a responsibility to do what is needed to fill gaps and remove bottlenecks in a core TEN network of main routes of European significance, particularly in the border regions which have until now been badly neglected in this regard;
pabrėžia, kad transeuropinių transporto tinklų vaidmuo Europos regionų sanglaudai yra esminis, todėl būtina stiprinti transeuropinių tinklų infrastruktūros, jūrų greitkelių ir klasifikuotų Europos kelių vystymą bei gerinti prieigą prie jų, ypač pasienio regionuose ir atokiausiuose regionuose; ragina imtis visų reikalingų priemonių siekiant užtikrinti TEN-T prioritetinių projektų pakankamą finansavimą ir įgyvendinimą laiku; siūlo tam tikrus tarpvalstybinius infrastruktūros objektus laikyti prioritetiniais projektais, kuriems būtų galima skirti lėšas, skiriamas 1, 2 ir 3 tikslams, ir ragina nustatyti privalomą teisę pirmą pasiūlymą dėl šios rūšies veiklos pateikti regioniniu lygmeniu ir užtikrinti lygiavertį pasienio regionų ir vietos valdžios institucijų dalyvavimą sudarant planus;
Emphasises that the trans-European transport networks play a decisive role in the cohesion of European regions and that development of TEN infrastructure, Motorways of the Sea and designated E-roads must therefore be stepped up and access to them improved, especially in border regions and outermost regions; calls for all necessary measures to be taken to ensure sufficient financing and guarantee timely implementation of priority TEN-T projects; suggests that certain cross-border ‘infrastructure’ should be considered as priority projects eligible for Objective 1, 2 and 3 funding and calls for there to be an obligatory right for the initial proposal for this type of action to be made at regional level and for equal participation of the border regions and local authorities in the planning process;
ragina skirti nacionalines lėšas, turint mintyje šių priemonių pridėtinę vertę stiprinant regionų sanglaudą, teritorinę sanglaudą ir vystant veiklą, pavyzdžiui, turizmą, kuris yra svarbus atokiausiems regionams, tokiems, kaip salos;
Encourages the application of the national resources, given the added value of such measures in strengthening regional convergence, territorial cohesion and development activities such as tourism, which are important for remote regions, such as island regions;
remia ekonominį vystymąsi ir užimtumą MVĮ ir mikroįmonėse; taigi reikalauja, kad pagrindiniai Smulkiojo verslo akto Europai principai, t. y. principas „pradėk nuo mažo“ ir principas „tik kartą“, būtų laikomi sanglaudos politikos pagrindais ir mano, kad šiuos principus valstybės narės ir regionai turėtų taikyti rengdami savo veiklos programas;
Supports economic development and employment in SMEs and micro-enterprises; requests, therefore, that the fundamental principles of the Small Business Act for Europe (SBAE) – i.e. ‘think small first’ and ‘only once’ – be considered one of the bases of cohesion policy, and considers that these principles should be applied by Member States and regions in the definition of their operational programmes;
pabrėžia, kad pagrindiniai strategijos „Europa 2020“ aspektai (inovacijos, švietimas, energetika, aplinka, užimtumas, konkurencingumas, kvalifikacija, kova su skurdu) jau yra sanglaudos ir struktūrinės politikos dalis; mano, kad strategijos „Europa 2020“uždavinius galima labai gerai integruoti į pasiteisinusią trijų tikslų sistemą (konvergencija, augimas ir užimtumas, tarpvalstybinė plėtra);
Emphasises that the core components of the Europe 2020 strategy (innovation, education and training, energy, environment, employment, competitiveness, skills and combating poverty) are already integral to cohesion and structural policy; takes the view that the Europe 2020 challenges can be integrated very easily into the three objectives system (Convergence, Regional Competitiveness and Employment, and European Territorial Cooperation), which has proved its effectiveness;
pabrėžia, kad investuojant į naujoves ir švietimą galima skatinti vystymąsi; tačiau atkreipia dėmesį į tai, kad šios investicijos turi būti veiksmingai remiamos pasitelkiant atitinkamą infrastruktūrą (eismo, plačiajuosčio interneto ryšio, energetikos) ir susijusias institucijas (valstybės investicijos ir fiskalinės politikos konsolidavimas turi būti derinamas su makroekonominėmis priemonėmis, e. vyriausybės paslaugos su tarpvalstybiniu mokymu);
Emphasises that investment in innovation and education can promote growth; points out, however, that the relevant infrastructure (transport, broadband internet, energy) and appropriate institutions (a balanced mix of public investment and fiscal policy consolidation with macro-economic measures, e-government services and cross-border learning) must provide effective support;
mano, kad pagrindinės infrastruktūros vystymas taip pat turi būti laikomas suderinamu su strategija „Europa 2020“, nes tik turėdami konkurencingus transporto, energetikos ir ryšių tinklus bei atliekų valdymo infrastruktūrą konvergencijos regionai sugebės padėti siekti strategijos „Europa 2020“ tikslų – būtent todėl silpniausi ir vargingiausi regionai turėtų turėti tam tikrą strategijos „Europa 2020“ tikslų interpretavimo laisvę;
Takes the view that the development of basic infrastructure should also be regarded as compatible with Europe 2020, because only when they have competitive transport, energy and communications networks and waste-management infrastructure will the convergence regions be in a position to contribute to achieving the Europe 2020 objectives, which is precisely why the weakest and neediest regions must be given some flexibility to interpret those objectives;
pabrėžia, kad ESF yra svarbiausia strategijos „Europa 2020“ socialinio aspekto įgyvendinimo priemonė ir kad fondas gali labai prisidėti prie šios strategijos pagrindinių prioritetų įvykdymo, konkrečiai, užimtumo, perėjimo prie tvarios ekonomikos, mokyklos nebaigusių asmenų skaičiaus sumažinimo, kovos su skurdu, diskriminacija ir socialine atskirtimi, taip pat prisidėti sprendžiant problemas, kurių kyla asmenims esant įvairioms socialinėms aplinkybėms; atsižvelgdamas į tai, pabrėžia, kad yra ne tik BVP, bet ir kiti socialiniai rodikliai, naudingi atliekant vadinamąją SWOT (pranašumų, trūkumų, galimybių ir grėsmių) analizę;
Stresses that the ESF is the most important instrument for the implementation of the social dimension of the Europe 2020 strategy and that the fund can contribute significantly to the fulfilment of the central priorities of that strategy, namely employment, transition to a sustainable economy, a lower number of school drop-outs, fighting against poverty, discrimination and social exclusion and finding answers to the different social situations people find themselves in; stresses, in this context, that, alongside GDP, other social indicators would be useful in the SWOT analysis;
mano, kad ESF yra itin svarbus sanglaudos politikai ir turi galimybių padidinti pastarosios indėlį siekiant strategijos „Europa 2020“ tikslų, įskaitant tvarų ekonomikos augimą teikiant paramą MVĮ, kad jos kurtų ekologiškas darbo vietas;
Considers that the ESF is of crucial importance to cohesion policy and has the potential to enhance the latter's contribution towards meeting the Europe 2020 objectives, including in the area of sustainable growth through the provision of support to SMEs for the creation of green jobs;
mano, kad kova su darbo rinkos diskriminacija, susijusia su lytimi, seksualine orientacija, etnine kilme, amžiumi, negalia ar gyvenamąja vieta, yra itin svarbi skatinant tikrai lygias galimybes; atkreipia dėmesį į tai, kad didesnis moterų užimtumo lygis labai svarbus siekiant strategijos „Europa 2020“ užimtumo tikslų ir kad dėl to reikia visapusiškai spręsti kliūčių, trukdančių moterims dalyvauti darbo rinkoje, problemą;
Considers the fight against discrimination in the labour market, whether related to gender, sexual orientation, ethnicity, age, disability or place of residence, to be crucial for the promotion of genuine equality of opportunity; notes that increasing the female employment rate is crucial for reaching the Europe 2020 employment target and that barriers to women's labour market participation must therefore be fully addressed;
mano, kad BVP turi išlikti pagrindinis kriterijus nustatant remtiniausias vietoves (BVP vienam gyventojui mažesnis kaip 75 % ES vidurkio) ir, prireikus, sanglaudos valstybes (bendrasis nacionalinis produktas vienam gyventojui mažesnis kaip 90 % ES vidurkio); atkreipia dėmesį į tai, kad kompetentingoms nacionalinėms institucijoms reikia palikti lankstumo galimybių kiekvienam tikslui ir atsižvelgiant į geografinę koncentraciją tinkamu sprendimų priėmimo lygmeniu taikyti ir kitus rodiklius, dėl kurių turi būti susitarta vystymosi ir investicijų partnerystės sutartyse ir kuriais remiantis būtų vertinamos jiems kylančios socialinės, ekonominės, ekologinės, demografinės ir geografinės problemos;
Takes the view that GDP must be retained as the key criterion in the definition of areas eligible for maximum support (those with a per capita GDP below 75% of the EU average) and, where appropriate, cohesion countries (per capita GNI below 90% of the EU average); considers that the competent national and regional authorities should be given scope for the use – at the appropriate decision-making level, for each objective and in a manner reflecting geographical concentrations – of additional indicators, to be agreed in the development and investment partnership contracts, with which to assess the social, economic, environmental, demographic and geographical challenges which they face;
ragina sanglaudos politiką, kaip nurodyta Lisabonos sutartyje, ir toliau pirmiausia orientuoti į labiausiai atsilikusius regionus; pabrėžia, kad, vargingiausiems regionams reikia skirti deramą pagal 1 tikslą (konvergencija) numatyto finansavimo dalį, kuri atitiktų jų vystymosi problemų sunkumą;
Calls for cohesion policy to continue, in accordance with the Lisbon Treaty, to target as a priority those regions that lag furthest behind; stresses that the neediest regions should be granted an appropriate share – commensurate with the seriousness of their development problems – of the funding available under Objective 1 (Convergence);
ragina apriboti tinkamumo finansuoti laikotarpius regionams, kurie, nepaisant maksimalios paramos, net ir po keleto programavimo laikotarpių negali pademonstruoti jokios esminės pažangos, susijusios su jų ekonomine, socialine ir ekologine padėtimi;
Calls for a limit to be placed on eligibility periods for regions which prove unable to show any significant improvements in their economic, social and environmental situation after several programming periods, despite maximum support;
ragina Komisiją pateikti pasiūlymą, kuris galiotų kitą programavimo laikotarpį ir pagal kurį būtų užtikrinama, kad regionams, kurie daugiau nepriskiriami konvergencijos tikslui, būtų teikiama reguliuojama, solidi ir proporcinga pereinamojo laikotarpio parama siekiant spręsti klausimus, susijusius su ypatinga jų padėtimi, o regionams, kurių BVP vienam gyventojui sudaro 75 %–90 % ES vidurkio, parama būtų teikiama nustačius tarpinę kategoriją siekiant neleisti, kad regionai, kurių padėtis panaši, būtų traktuojami skirtingai; mano, kad ši speciali tvarka turėtų pakeisti dabartinę palaipsnio panaikinimo ir teikimo sistemą, taigi būtų sukurta sąžininga sistema, kurią taikant būtų galima geriau įveikti ekonomikos ir finansų krizės padarinius regionams ir drauge stiprinti teisingumą ir solidarumą, nes tai pagrindinės sanglaudos politikos vertybės; pabrėžia, kad šios pereinamosios ateinančio programavimo laikotarpio priemonės neturėtų būti nustatytos dabartinių konvergencijos (1 tikslas) ir konkurencingumo (2 tikslas) regionų ar Europos teritorinės sanglaudos tikslo (3 tikslas) sąskaita;
Calls on the Commission to present a proposal for the duration of the next programming period that will ensure the provision of adjustable, robust and proportionate transitional assistance for regions no longer coming under the Convergence Objective, in order to address their specific situation, and for regions with per capita GDP between 75% and 90% of the EU average, in the form of an intermediate category, in order to avoid unequal treatment of regions in spite of their similar situations; considers that this specific arrangement must replace the current ‘phasing-out’ and ‘phasing-in’ systems, thus creating a fair system which better addressees the negative impacts of the economic and financial crisis on the regions, while strengthening justice and solidarity, which are fundamental values of cohesion policy; stresses that these transitional measures for the next programming period should not be established at the expense of the current Convergence (Objective 1) and Competitiveness (Objective 2) regions or the European Territorial Cooperation Objective (Objective 3);
ragina imtis veiksmų siekiant užtikrinti, kad labiau išsivystę regionai galėtų modernizuoti savo socialinį ir ekonominį kapitalą ir įveikti konkretaus nepritekliaus ir netinkamo ekonominio vystymosi laikotarpius;
Calls for action to ensure that more developed regions are able to modernise their social and economic capital and to address specific pockets of deprivation and inadequate economic development;