natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Remiantis Teisingumo Teismo praktika, svarbiausias veiksnys, lemiantis įsisteigimo laisvės arba laisvo paslaugų judėjimo skirtumą, yra klausimas, ar subjektas yra įsisteigęs valstybėje narėje, kurioje teikia atitinkamas paslaugas, ar ne.
As regards the distinction between the freedom of establishment and the free movement of services, according to the case law of the Court of Justice the key element is whether or not the operator is established in the Member State where it provides the service concerned.
Jeigu subjektas yra įsisteigęs valstybėje narėje, kurioje teikia paslaugas, jam turėtų galioti įsisteigimo laisvė.
If the operator is established in the Member State where it provides its services, it should come under the scope of application of the freedom of establishment.
Tačiau jeigu subjektas nėra įsisteigęs paslaugų teikimo valstybėje narėje, jo veiklai turėtų būti taikomas laisvo paslaugų judėjimo principas.
If, by contrast, the operator is not established in the Member State where the service is provided, its activities should be covered by the free movement of services.
Pagal nusistovėjusią Teisingumo Teismo praktiką laikinas atitinkamos veiklos pobūdis turėtų būti nustatomas ne tik pagal vykdomos veiklos trukmę, bet ir pagal jos dažnumą, periodiškumą arba tęstinumą.
The Court of Justice has consistently held that the temporary nature of the activities in question should be determined in the light not only of the duration of the provision of the service, but also of its regularity, periodical nature or continuity.
Tačiau tai, kad veikla yra laikina, neturėtų nereikšti, kad teikėjas valstybėje narėje, kurioje teikia paslaugas, negali susikurti tam tikros infrastruktūros, pavyzdžiui, turėti biurą, kontorą ar kabinetą, jeigu ši infrastruktūra būtina aptariamoms paslaugoms teikti.
The fact that the activity is temporary should not mean that the provider may not equip itself with some forms of infrastructure in the Member State where the service is provided, such as an office, chambers or consulting rooms, in so far as such infrastructure is necessary for the purposes of providing the service in question.
Siekiant užtikrinti, kad laisvė teikti paslaugas būtų veiksmingai įgyvendinama ir kad gavėjai galėtų turėti iš jų naudos, o teikėjai jas teikti visoje Bendrijoje nepaisydami sienų, būtina patikslinti, kokie valstybės narės, kurioje teikiamos paslaugos, reikalavimai gali būti taikomi.
In order to secure effective implementation of the free movement of services and to ensure that recipients and providers can benefit from and supply services throughout the Community regardless of borders, it is necessary to clarify the extent to which requirements of the Member State where the service is provided can be imposed.
Būtina užtikrinti, kad laisvės teikti paslaugas nuostata neužkirstų kelio valstybei narei, kurioje teikiama paslauga, laikantis 16 straipsnio 1 dalies a–c punktuose numatytų principų nustatyti specialius reikalavimus, būtinus dėl viešosios tvarkos, visuomenės saugumo arba visuomenės sveikatos ir aplinkos apsaugos priežasčių.
It is indispensable to provide that the provision on the freedom to provide services does not prevent the Member State where the service is provided from imposing, in compliance with the principles set out in Article 16(1)(a) to (c), its specific requirements for reasons of public policy or public security or for the protection of public health or the environment.
Pagal nusistovėjusią Teisingumo Teismo praktiką valstybės narės turi teisę imtis priemonių, skirtų užkirsti kelią teikėjams piktnaudžiauti vidaus rinkos principais.
The Court of Justice has consistently held that Member States retain the right to take measures in order to prevent providers from abusively taking advantage of the internal market principles.
Ar teikėjas piktnaudžiauja, turėtų būti nustatoma atskirai įvertinus kiekvieną atvejį.
Abuse by a provider should be established on a case by case basis.
Reikia užtikrinti, kad teikėjai, vykstantys į kitą valstybę narę teikti paslaugų, galėtų pasiimti toms paslaugoms teikti būtiną įrangą.
It is necessary to ensure that providers are able to take equipment which is integral to the provision of their service with them when they travel to provide services in another Member State.
Ypač svarbu vengti atvejų, kai paslauga negalėtų būti suteikta dėl to, kad nėra įrangos ar, kai teikėjai patiria papildomų išlaidų, pavyzdžiui, kai turi išsinuomoti ar įsigyti kitokią įrangą nei tą, kurią paprastai naudoja, arba nukrypti nuo įprasto būdo, kuriuo jie vykdo veiklą.
In particular, it is important to avoid cases in which the service could not be provided without the equipment or situations in which providers incur additional costs, for example, by hiring or purchasing different equipment to that which they habitually use or by needing to deviate significantly from the way they habitually carry out their activity.
Įrangos sąvoka neapima materialių daiktų, kuriuos teikėjas tiekia klientui ar kurie tampa materialaus daikto dalimi dėl to, kad buvo suteikta paslauga (pavyzdžiui, statybinės medžiagos ar atsarginės dalys), arba kurie sunaudojami ar lieka vietoje paslaugos teikimo metu (pavyzdžiui, kuras, sprogstamosios medžiagos, fejerverkai, pesticidai, nuodingosios medžiagos ar vaistai).
The concept of equipment does not refer to physical objects which are either supplied by the provider to the client or become part of a physical object as a result of the service activity, such as building materials or spare parts, or which are consumed or left in situ in the course of the service provision, such as combustible fuels, explosives, fireworks, pesticides, poisons or medicines.
Šios direktyvos nuostatos neturėtų užkirsti kelio valstybėms narėms taikyti taisykles dėl įdarbinimo sąlygų.
The provisions of this Directive should not preclude the application by a Member State of rules on employment conditions.
Įstatymais ir kitais teisės aktais nustatytos taisyklės pagal Sutartį turėtų būti pateisinamos dėl priežasčių, susijusių su darbuotojų apsauga, būti nediskriminuojančios, būtinos ir proporcingos, kaip išaiškinta Teisingumo Teismo, bei atitikti kitus atitinkamus Bendrijos teisės aktus.
Rules laid down by law, regulation or administrative provisions should, in accordance with the Treaty, be justified for reasons relating to the protection of workers and be non-discriminatory, necessary, and proportionate, as interpreted by the Court of Justice, and comply with other relevant Community law.
Būtina užtikrinti, kad nuo laisvės teikti paslaugas nuostatos galima nukrypti tik tose srityse, kurioms taikomos leidžiančios nukrypti nuostatos.
It is necessary to ensure that the provision on the freedom to provide services may be departed from only in the areas covered by derogations.
Šios leidžiančios nukrypti nuostatos yra būtinos siekiant atsižvelgti į vidaus rinkos integracijos lygį arba tam tikrus su paslaugomis susijusius Bendrijos aktus, pagal kuriuos teikėjui taikoma ne įsisteigimo, o kitos valstybės narės teisė.
Those derogations are necessary in order to take into account the level of integration of the internal market or certain Community instruments relating to services pursuant to which a provider is subject to the application of a law other than that of the Member State of establishment.
Tam tikrais konkrečiais atvejais ir laikantis tam tikrų griežtų procedūrinių ir materialinių sąlygų išimties tvarka galėtų būti imamasi priemonių konkretaus teikėjo atžvilgiu.
Moreover, by way of exception, measures against a given provider should also be adopted in certain individual cases and under certain strict procedural and substantive conditions.
Be to, riboti laisvą paslaugų judėjimą išimties tvarka galima tik tuomet, jeigu tai atitinka pagrindines teises, kurios yra sudėtinė bendrųjų Bendrijos teisės principų dalis.
In addition, any restriction of the free movement of services should be permitted, by way of exception, only if it is consistent with fundamental rights which form an integral part of the general principles of law enshrined in the Community legal order.
Nuo laisvės teikti paslaugas nukrypti leidžianti nuostata, susijusi su pašto paslaugomis, turėtų apimti ir universaliųjų paslaugų teikėjo veiklą, ir kitas pašto paslaugas.
The derogation from the provision on the freedom to provide services concerning postal services should cover both activities reserved to the universal service provider and other postal services.
Nuo laisvės teikti paslaugas nukrypti leidžianti nuostata, susijusi su teisminiu skolų išieškojimu, ir nuoroda į galimą būsimą derinimo priemonę turėtų būti taikoma tik teisei verstis veikla ar vykdyti paslaugų teikimo veiklą, kurią sudaro visų pirma ieškinių teikimas teismui dėl skolų išieškojimo.
The derogation from the provision on the freedom to provide services relating to the judicial recovery of debts and the reference to a possible future harmonisation instrument should concern only the access to and the exercise of activities which consist, notably, in bringing actions before a court relating to the recovery of debts.
yra taikomos darbuotojams, komandiruotiems teikti paslaugų į kitos valstybės narės teritoriją.
, apply to workers posted to provide a service in the territory of another Member State.
Tokiais atvejais Direktyvoje 96/71/EB nurodyta, kad teikėjai išvardytose srityse turi laikytis valstybės narės, kurioje teikiamos paslaugos, įdarbinimo sąlygų.
In such cases, Directive 96/71/EC stipulates that providers have to comply with terms and conditions of employment in a listed number of areas applicable in the Member State where the service is provided.
Be to, ši direktyva neturėtų užkirsti kelio valstybėms narėms viešosios tvarkos nuostatų pagrindu taikyti įdarbinimo sąlygas, susijusias su kitomis sritimis, nei išvardytos Direktyvos 96/71/EB 3 straipsnio 1 dalyje.
Moreover, this Directive should not prevent Member States from applying terms and conditions of employment on matters other than those listed in Article 3(1) of Directive 96/71/EC on the grounds of public policy.
Ši direktyva taip pat neturėtų daryti poveikio įdarbinimo sąlygoms tais atvejais, kai darbuotojas peržengiančiomis sieną paslaugoms teikti yra samdomas toje valstybėje narėje, kurioje teikiamos paslaugos.
Neither should this Directive affect terms and conditions of employment in cases where the worker employed for the provision of a cross-border service is recruited in the Member State where the service is provided.
Be to, ši direktyva nedaro poveikio valstybės narės, kurioje teikiamos paslaugos, teisei nustatyti, ar egzistuoja darbo santykiai ir kaip skirti savarankiškai dirbančius asmenis nuo asmenų, dirbančių pagal darbo sutartį, įskaitant "fiktyvius savarankiškai dirbančius asmenis".
Furthermore, this Directive should not affect the right for the Member State where the service is provided to determine the existence of an employment relationship and the distinction between self-employed persons and employed persons, including "false self-employed persons".
Laisvės teikti paslaugas nuostata neturėtų būti taikoma tais atvejais, kai nepažeidžiant Bendrijos teisės vertis tam tikra veikla valstybėje narėje leidžiama tik tam tikros profesijos atstovams, pavyzdžiui, reikalavimams, pagal kuriuos teisines konsultacijas gali teikti tik teisininkai.
The provision on the freedom to provide services should not apply in cases where, in conformity with Community law, an activity is reserved in a Member State to a particular profession, for example requirements which reserve the provision of legal advice to lawyers.
Nuo laisvės teikti paslaugas nukrypti leidžiančios nuostatos taikymas klausimams, susijusiems su transporto priemonių, išnuomotų finansinės nuomos būdu vienoje valstybėje narėje, o naudojamų kitoje, registracija, grindžiamas Teisingumo Teismo praktika, kuris pripažino, kad valstybė narė, laikydamasi proporcingumo sąlygų, gali numatyti tokią prievolę, jei transporto priemonė naudojama jos teritorijoje.
The derogation from the provision on the freedom to provide services concerning matters relating to the registration of vehicles leased in a Member State other than that in which they are used follows from the case law of the Court of Justice, which has recognised that a Member State may impose such an obligation, in accordance with proportionate conditions, in the case of vehicles used on its territory.
Ši išimtis netaikoma tuomet, kai transporto priemonė nuomojama nereguliariai arba laikinai.
That exclusion does not cover occasional or temporary rental.
Šios direktyvos nuostatos neturėtų būti taikomos sutartiniams santykiams tarp paslaugų teikėjo ir kliento bei tarp darbdavio ir darbuotojo.
Contractual relations between the provider and the client as well as between an employer and employee should not be subject to this Directive.
Teikėjo sutartinėms ar nesutartinėms prievolėms taikytina teisė turėtų būti nustatoma pagal tarptautinės privatinės teisės taisykles.
The applicable law regarding the contractual or non contractual obligations of the provider should be determined by the rules of private international law.
Būtina, kad valstybės narės išimtiniais atvejais ir įvertinusios kiekvieną atvejį atskirai turėtų galimybę dėl priežasčių, susijusių su paslaugų saugumu, kitoje valstybėje narėje įsisteigusio teikėjo atžvilgiu imtis priemonių, nukrypstančių nuo laisvės teikti paslaugas nuostatos.
It is necessary to afford Member States the possibility, exceptionally and on a case-by-case basis, of taking measures which derogate from the provision on the freedom to provide services in respect of a provider established in another Member State on grounds of the safety of services.
Tačiau, tokių priemonių turėtų būti galima imtis tik tuomet, kai nėra Bendrijos lygiu suderintų priemonių.
However, it should be possible to take such measures only in the absence of harmonisation at Community level.
Su šia direktyva nesuderinamų laisvo paslaugų judėjimo apribojimų gali atsirasti ne tik dėl teikėjams taikomų priemonių, bet ir dėl daugelio gavėjams, ypač vartotojams, sudaromų kliūčių naudotis paslaugomis.
Restrictions on the free movement of services, contrary to this Directive, may arise not only from measures applied to providers, but also from the many barriers to the use of services by recipients, especially consumers.
Šioje direktyvoje kaip pavyzdys pateikiamos tam tikros apribojimų rūšys, taikomos gavėjui, kuris pageidauja pasinaudoti kitoje valstybėje narėje įsisteigusio teikėjo teikiama paslauga.
This Directive mentions, by way of illustration, certain types of restriction applied to a recipient wishing to use a service performed by a provider established in another Member State.
Taip pat apima atvejus, kai paslaugos gavėjai privalo gauti kompetentingų institucijų leidimą ar pateikti deklaraciją, kad galėtų gauti kitoje valstybėje narėje įsisteigusio teikėjo paslaugą.
This also includes cases where recipients of a service are under an obligation to obtain authorisation from or to make a declaration to their competent authorities in order to receive a service from a provider established in another Member State.
Tai nesusiję su bendra leidimų išdavimo tvarka, kuri taip pat taikom naudojantis paslauga, teikiama toje pačioje valstybėje narėje įsisteigusio teikėjo.
This does not concern general authorisation schemes which also apply to the use of a service supplied by a provider established in the same Member State.
Finansinės paramos, teikiamos naudojimuisi konkrečia paslauga, sąvoka neturėtų būti taikoma valstybių narių pagalbos sistemoms, visų pirma socialinėje srityje arba kultūros sektoriuje, kur taikomos Bendrijos konkurencijos taisyklės, arba bendrai finansinei paramai, nesusijusiai su naudojimusi konkrečia paslauga, pavyzdžiui, studentų stipendijoms ar paskoloms.
The concept of financial assistance provided for the use of a particular service should not apply to systems of aids granted by Member States, in particular in the social field or in the cultural sector, which are covered by Community rules on competition, nor to general financial assistance not linked to the use of a particular service, for example grants or loans to students.
Remiantis Sutartyje įtvirtintomis laisvo paslaugų judėjimo taisyklėmis, diskriminacija dėl gavėjo pilietybės arba gyvenamosios vietos valstybės ar vietovės, kurioje gyvenama, draudžiama.
In accordance with the Treaty rules on the free movement of services, discrimination on grounds of the nationality of the recipient or national or local residence is prohibited.
Tokios diskriminacijos pavyzdys galėtų būti tik kitos valstybės narės piliečiams taikomas reikalavimas pateikti dokumentų originalus, patvirtintas kopijas, pilietybę patvirtinantį dokumentą arba oficialius dokumentų vertimus, kad jie galėtų pasinaudoti paslauga arba geresnėmis sąlygomis ar kainomis.
Such discrimination could take the form of an obligation, imposed only on nationals of another Member State, to supply original documents, certified copies, a certificate of nationality or official translations of documents in order to benefit from a service or from more advantageous terms or prices.
Tačiau diskriminacinių reikalavimų draudimas neturėtų trukdyti tam tikriems gavėjams numatyti palankesnes sąlygas, ypač tarifus, jeigu jos pagrįstos teisėtais ir objektyviais kriterijais.
However, the prohibition of discriminatory requirements should not preclude the reservation of advantages, especially as regards tariffs, to certain recipients, if such reservation is based on legitimate and objective criteria.
Nediskriminavimo principas vidaus rinkoje reiškia, kad gavėjui, ypač vartotojui, negalima neleisti arba apriboti naudojimąsi viešai siūloma paslauga taikant kokį nors kriterijų, kuris įtrauktas į viešai skelbiamas bendrąsias sąlygas ir yra susijęs su gavėjo pilietybe arba gyvenamąja vieta.
The principle of non-discrimination within the internal market means that access by a recipient, and especially by a consumer, to a service on offer to the public may not be denied or restricted by application of a criterion, included in general conditions made available to the public, relating to the recipient's nationality or place of residence.
Tai taip pat nereiškia, kad paslaugos vartotojui neteikimas nesant reikiamų intelektinės nuosavybės teisių tam tikroje teritorijoje būtų laikomas neteisėta diskriminacija.
Neither does it follow that the non-provision of a service to a consumer for lack of the required intellectual property rights in a particular territory would constitute unlawful discrimination.
Kaip vieną iš būdų, kuriuo teikėjas užtikrintų, kad jo teiktina informacija lengvai pasieks gavėją, tikslinga nustatyti reikalavimą, kad teikėjas turi nurodyti savo elektroninį adresą, taip pat ir tinklavietės adresą.
It is appropriate to provide that, as one of the means by which the provider may make the information which he is obliged to supply easily accessible to the recipient, he supply his electronic address, including that of his website.
Be to, prievolė teikti tam tikrą informaciją teikėjo informaciniuose dokumentuose, kuriuose išsamiai aprašomos jo teikiamos paslaugos, neturėtų būti taikoma bendro pobūdžio komercinei informacijai, pavyzdžiui, reklamai, bet dokumentams, kur išsamiai aprašomos siūlomos paslaugos, tarp jų ir tinklavietėje skelbiamiems dokumentams.
Furthermore, the obligation to make available certain information in the provider's information documents which present his services in detail should not cover commercial communications of a general nature, such as advertising, but rather documents giving a detailed description of the services proposed, including documents on a website.
Šioje direktyvoje tikslinga numatyti tam tikras taisykles dėl aukštos paslaugų kokybės, kuriomis būtų užtikrinami visų pirma informavimo ir skaidrumo reikalavimai.
It is necessary to provide in this Directive for certain rules on high quality of services, ensuring in particular information and transparency requirements.
Šios taisyklės turėtų būti taikomos peržengiančiam sieną paslaugų teikimui tarp valstybių narių ir paslaugoms, kurias valstybėje narėje teikia ten įsisteigęs teikėjas, neužkraunant nereikalingos naštos MVĮ.
These rules should apply both in cases of cross border provision of services between Member States and in cases of services provided in a Member State by a provider established there, without imposing unnecessary burdens on SMEs.
Jos jokiu būdu neužkerta kelio valstybėms narėms, laikantis šios direktyvos ir kitų Bendrijos teisės aktų, taikyti papildomus arba kitus kokybės reikalavimus.
They should not in any way prevent Member States from applying, in conformity with this Directive and other Community law, additional or different quality requirements.
Kiekvienas subjektas, teikiantis paslaugas, susijusias su tiesiogine ir konkrečia rizika gavėjo ar trečiojo asmens sveikatai, saugai ar finansams, turėtų iš principo būti apsidraudęs tinkamu profesinės atsakomybės draudimu arba pateikti kitą lygiavertę ar panašią garantiją, tai yra visų pirma toks subjektas paprastai turėtų turėti tinkamą paslaugų, teikiamų vienoje ar daugiau valstybių narių, kurios nėra įsisteigimo valstybės narės, draudimo apsaugą.
Any operator providing services involving a direct and particular health, safety or financial risk for the recipient or a third person should, in principle, be covered by appropriate professional liability insurance, or by another form of guarantee which is equivalent or comparable, which means, in particular, that such an operator should as a general rule have adequate insurance cover for services provided in one or more Member States other than the Member State of establishment.
Draudimas ar garantija turėtų atitikti rizikos pobūdį ir dydį.
The insurance or guarantee should be appropriate to the nature and extent of the risk.
Tai reiškia, kad teikėjams reikalinga peržengiančio sieną draudimo apsauga tik tuomet, kai teikėjas faktiškai teikia paslaugas kitose valstybėse narėse.
Therefore it should be necessary for the provider to have cross-border cover only if that provider actually provides services in other Member States.
Valstybėms narėms nebūtina nustatyti išsamesnių draudimo apsaugos taisyklių ir, pavyzdžiui, minimalių draudimo sumų ar draudimo apsaugos netaikymo ribų.
Member States should not lay down more detailed rules concerning the insurance cover and fix for example minimum thresholds for the insured sum or limits on exclusions from the insurance cover.
Teikėjai ir draudimo bendrovės turėtų išsaugoti galimybę pakankamai lanksčiai derėtis dėl draudimo polisų, kurių sąlygos tiksliai atitiktų rizikos pobūdį ir dydį.
Providers and insurance companies should maintain the necessary flexibility to negotiate insurance policies precisely targeted to the nature and extent of the risk.
Galiausiai draudimo bendrovės neturėtų būti įpareigojamos suteikti draudimo apsaugą.
Finally, there should be no obligation for insurance companies to provide insurance cover.
Būtina panaikinti absoliučius reglamentuojamųjų profesijų komercinės informacijos draudimus ne naikinant komercinės informacijos turinio apribojimus, o šalinant draudimus konkrečiai profesijai apskritai pateikti komercinę informaciją vienu ar keliais būdais, pavyzdžiui, draudžiant bet kokio pobūdžio reklamą vienoje ar keliose žiniasklaidos priemonėse.
It is necessary to put an end to total prohibitions on commercial communications by the regulated professions, not by removing bans on the content of a commercial communication but rather by removing those bans which, in a general way and for a given profession, forbid one or more forms of commercial communication, such as a ban on all advertising in one or more given media.
Komercinės informacijos turinio ir jos pateikimo būdų klausimu būtina skatinti šių profesijų specialistus parengti Bendrijos teisę atitinkančius Bendrijos elgesio kodeksus.
As regards the content and methods of commercial communication, it is necessary to encourage professionals to draw up, in accordance with Community law, codes of conduct at Community level.