natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Be to, tarp prie 2007 m. liepos 24 d. komunikato pridedamo tarnybų darbo dokumento ir paties komunikato teksto buvo nustatyti dideli neatitikimai (dėl liberalizavimo proceso, paramos gavėjų ir moterų vaidmens – klausimai, dėl kurių nuomonės išsiskyrė) – komunikate pateikiamas iki tam tikro lygio pakeistas su šiais klausimais susijęs tekstas.
Furthermore, a major discrepancy has been found between the content of the Staff Working Document appended to the 24 July 2007 Communication (concerning liberalisation processes, beneficiaries and the role of women – matters over which opinion is divided) and the text of the Communication, in which the content relating to those topics is modified to some extent.
Vienas svarbiausių vystymosi politikos uždavinių yra dirbti su besivystančiomis šalimis ir bendradarbiaujant siekti jų pačių vystymo, o be dalyvavimo ir įtraukimo metodų taikymo ir visų susijusių gyventojų ir jų grupių dalyvavimo apibrėžiant, įgyvendinant ir vertinant šią politiką, tvaraus vystymosi politika nebus sėkminga .
One of the primarily roles of development policy is to work with developing countries to co-operate in the achievement of their own development and no sustainable development policy will be successful without participative and inclusive approaches and the involvement of all concerned populations and groups in the definition, implementation and evaluation of this policy.
Dėl to būtina skirti laiko ir nustatyti pagrindus, pagal kuriuos vyktų pilietinės visuomenės ir visų susijusių įvairių veikėjų dalyvavimas ir dialogas.
For that purpose, it is essential to devote time and means to set up a real framework for participation and dialogue of civil society and all different actors involved in the matter.
Principai ir metodai
Principles and approaches
Pagal naujausius duomenis yra aišku, kad iki Tūkstantmečio vystymosi tikslų pasiekimo dar reikia nueiti ilgą kelią.
According to the most recent data it is clear that achievement of the Millennium Development Objectives is still a long way off.
Afrika vis dar išlieka viena vargingiausių pasaulio dalių, be to žemyne vis dar sutinkami neįtikėtini kontrastai: viena vertus Afrika turi didžiulius gamtinius ir žmogiškuosius išteklius, kita vertus, matomas bendras praktinis atsilikimas bei įvairus skirtingų sričių išsivystymo lygis.
Africa is still one of the poorest parts of the world but the things which are still most striking are the huge contrasts which characterise the continent: vast natural and human resources on the one hand and, on the other, general backwardness combined in practice with varying levels of development in different fields and areas.
Formuojamoje bendroje ES ir Afrikos strategijoje svarbiausiais besivystančios Afrikos ramsčiais tampa Afrikos nuosavybė ir TVT pasiekimas bei tvaraus vystymosi ir gero valdymo skatinimas.
The emerging Joint EU-Africa Strategy put African ownership and achieving the MDGs, as well as the promotion of sustainable development and good governance, as key pillars for developing Africa.
Nors ES pripažino žemės ūkio sektoriaus svarbą, būtina atitinkamą žemės ūkio ir kaimo plėtros vaidmenį skatinti ir besivystančių valstybių nacionalinėje politikoje bei prioritetuose.
Though the EU has recognised the importance of agriculture sector, it is necessary to promote a proper role for agriculture and rural development in the national policies and priorities of developing countries.
Pareiškime Europos konsensusas dėl vystymosi skurdo panaikinimo tikslui taip pat suteikiama pirmenybė bei pabrėžiama, kad būtina suteikti didesnę ir geresnę pagalbą laikantis pagrindinių principų, pvz., nuosavybės ir partnerystės, politinio dialogo ir lyčių lygybės.
The European Consensus on Development has also made the eradication of poverty a priority objective and at the same time it emphasises the importance of more and better aid following key principles such as ownership and partnership, political dialogue and gender equality.
Kotonu sutartis yra pasaulinės partnerystės pavyzdys, nes ši sutartis apima vystymosi strategijas, prekybos nuostatas, politinį dialogą, žmogaus teises ir gero valdymo išlygas.
The Cotonou Agreement is an example of global partnership as it incorporates development strategies, trade provisions, political dialogue, human rights and good governance clauses.
Kalbant apie žemės ūkį, vyriausybės privalo savo politikoje suteikti pirmenybę paramai, kurią AKR valstybės gali gauti žemės ūkio sektoriui pagerinti; tik 4 iš 79 AKR valstybių žemės ūkiui suteikė pirmenybę pagal 9-ąjį EVF.
Referring in particular to the agricultural sector, the support that ACP countries can receive for its improvement need to be inserted as a policy priority by the governments; under the 9th EDF, only 4 out of 79 ACP countries placed agriculture as a priority.
Apie viešąją paramą vystymuisi reikia pasakyti, kad pačios Europos indėlis sudaro 10 proc., tačiau pridėjus valstybių narių indėlius visa Europos parama viršija pusę viso pasaulio teikiamos paramos.
Where public development aid is concerned, Europe's contribution on its own represents 10% but if the Member States' contribution is added in the total amount exceeds half of total world aid.
Todėl ES pareiga yra ne tik padidinti tarptautinės pagalbos kiekį, bet ir pagerinti pagalbą teikiančiųjų bendradarbiavimą ir susiderinimą ir imtis ES partnerių siūlomų visapusiškų strategijų, siekiant užtikrinti, kad parama bus naudojama veiksmingai, o jos perdavimo išlaidos bus sumažintos.
Hence it is the EU's duty not only to increase volume of international aid but also to improve coordination and harmonisation amongst donors and to take on board strategies proposed by its partners in order to ensure that aid is used more effectively and that transfer costs are reduced.
Taigi įkūrus ir sustiprinus tinkamas institucijas bei dalyvaujant parlamentams pasiekus didesnį kompleksiškumo lygį, vystymosi ir užsienio politikos klausimai bus sprendžiami nuosekliau.
The topics of development and foreign policy will thus be tackled and resolved in a more consistent fashion through the establishment and strengthening of suitable institutions and the search for greater complementarity by means of a participatory role involving parliaments as well.
Darnumas prasideda valstybių narių lygmeniu: radikaliai nepagerinus vystymosi politikos nacionaliniu lygmeniu, negalima pasiekti ES vystymo bendradarbiavimo politikos tikslų.
Coherence begins at the level of the Member States: the objectives of EU development co-operation policy cannot be achieved without a radical improvement of the coherence of the policy for development at national level.
Dažnai nesuderinamumas ES lygmeniu yra skirtingų valstybių narių pozicijų atspindys, kur pirmenybė teikiama specialiems nacionaliniams ar grupių interesams.
Often incoherence at EU level is a reflection of contradictions in Member State positions where specific national or group interests prevail.
Didesnį dėmesį taip pat reikėtų skirti įvairių ES politikos krypčių darnumui, ypač bendrų žemės ūkio ir prekybos politikos krypčių suderinimui.
Greater attention should also be paid to coherence among different EU policies, in particular with the common agricultural and trade policies.
Šiuo metu vykstančios derybos dėl ekonominės partnerystės susitarimų paveiks Afrikos valstybių galimybes padidinti savo tarifus, siekiant apsaugoti savo rinkas nuo žemų kainų.
The current EPA negotiations, for instance, will have an impact on the ability of African countries to increase their tariffs to protect their markets from low prices.
Tai gali daryti neigiamą įtaką net tik smulkiems ūkininkams ir besikuriančiai vietinei perdirbimo pramonei.
This may have negative consequences not only for small farmers and emerging local processing industries.
Todėl neatrodo, kad yra teisinga komunikate prekybos politikos palengvinimo klausimu daryti nuorodą vien tik į ekonominės partnerystės susitarimus, nes derybos dėl šių susitarimų dar nėra užbaigtos ir reikėtų atsižvelgti į šiuo metu vykstančius ginčus.
Hence the sole reference to Economic Partnership Agreements in relation to trade-facilitation policies which appears in the Communication does not seem right: the EPA negotiations are not yet concluded and the current disputes should be taken into account.
Be to, ketinama teikti parama siejama vien tik su ekonominės partnerystės susitarimų teikiamomis galimybėmis – nėra jokių nuostatų dėl kitų alternatyvų .
Furthermore, the intended support applies exclusively to the opportunities afforded by the Economic Partnership Agreements – there is no provision for any alternative.
Dabartinės problemos
Current challenges
Kiekvieną dieną pasaulyje miršta daugiau nei 30 000 žmonių dėl bado, daugiausia vaikų.
Each day in the world over 30 000 people die of hunger and poverty, in most cases children.
Dėl prastos mitybos per metus miršta daugiau nei šeši milijonai žmonių, t.y. daug daugiau nei miršta dėl AIDS, maliarijos ir tuberkuliozės kartu sudėjus.
Poor nutrition results in over six million deaths per year – a figure which greatly exceeds the number of deaths caused by AIDS, malaria and tuberculosis put together.
Prasčiausia padėtis dėl badavimo yra į pietus nuo Sacharos esančiame Afrikos regione.
By far the greatest incidents of malnutrition occur in sub-Saharan Africa.
Iki 80 proc. gyventojų gyvena kaimo vietovėse, o 73 proc. kaimo gyventojų prasimaitinimas priklauso nuo ūkininkavimo ar gyvulių laikymo.
Up to 80% of the population lives in rural areas and 73% of that rural population is dependent for sustenance on farming or livestock-rearing.
Taigi, norint pasiekti Tūkstantmečio vystymosi tikslų, yra būtina parengti tinkamą žemės ūkio politiką ir taip pat nemažiau svarbu tokią politiką nukreipti į moterų poreikius.
Hence devising suitable agricultural policies is obviously essential if an attempt is to be made at achieving the Millennium Development Objectives and targeting such policies at women in particular is equally important.
Tikrosios bado ir prasto maitinimosi priežastys rodo ne išteklių stygių, o šių išteklių administravimo ir perskirstymo nesąžiningumą.
The real cause of hunger and malnutrition is not to be sought in the scarcity of resources but, rather, in the unfair way in which those resources are administered and redistributed.
Iš tikrųjų Afrika yra prieštaravimų pilnas žemynas, o bendri pranešimai apie Afrikos padėtį slepia labai skirtingą tikrovę.
Africa is in reality a continent full of contradictions and general statements concerning its situation mask widely differing realities.
Be jokios abejonės, labiausiai skurdo paveiktos yra nutolusios kaimo vietovės, kur žemas mokyklų lankomumas ir vyrauja politiniai kraštutinumai.
The areas most affected by poverty – with low levels of school enrolment and political marginalisation – certainly include remote rural areas.
Yra nemažai priežasčių, kurios lemia Afrikos žemės ūkio atsilikimą.
There are a number of reasons for the backwardness of African agriculture.
Pirmiausia būtina paminėti Europos ir JAV žemės ūkio politiką, kuri nors ir deklaruodama tarptautinių rinkų žemės ūkio sektoriuje atvėrimo svarbą, ilgus metus statė kliūtis žemės ūkio produktams iš Pietų.
These certainly include European and US agricultural policy which, whilst proclaiming the importance of opening up international markets in the agricultural sector as well, has for years erected protective barriers against agricultural products from the South.
Dėl eksporto subsidijų ir kainų palaikymo smarkiai išaugo ūkininkų bendruomenių išlaidos, o vietinis žemės ūkio verslas Pietuose susidūrė su nesąžininga konkurencija.
Export subsidies and price support have generated huge costs for farming communities and exposed local agricultural businesses in the South to unfair competition.
Kaimo pajamos sumažėjo ir darosi vis sunkiau užsitikrinti investicijas, todėl kaimo gyventojai keliasi gyventi į miestus.
Rural incomes are depressed and securing investment has been become increasingly difficult, the result of which being a rural exodus towards the cities.
Mažiausias pajamas turinčių valstybių grupė šiuo metu pusę savo pajamų iš prekybos išleidžia importuojamiems maisto produktams – per pastaruosius 30 metų šis santykis padidėjo du kartus.
The group of countries with the lowest incomes currently spend half of their trade revenue on imported food stuffs – a proportion which has doubled in the last 30 years.
Užsienio skolos našta neleidžia besivystančioms šalims naudotis ištekliais, kuriuos būtų galima panaudoti žemės ūkio vystymo politikos finansavimui.
The burden of foreign debt in the developing countries has deprived them of resources which could have been used to fund agricultural-development policies.
Todėl prieigos prie maisto klausimas yra labai artimai susijęs su užsienio skolos nurašymu ir Europos ir JAV politikos krypčių, kurios žeidžia besivystančias valstybes, nutraukimu.
Hence increasing the availability of food is closely linked to the cancellation of foreign debt and the abolition of European and US policies which are damaging to developing countries.
Konfliktai yra viena pagrindinių maisto nesaugumo ir ligų priežasčių, nes konfliktų metu nutraukiamas įprastas maisto gamybos, tiekimo ir paskirstymo procesas.
Conflicts are amongst the main causes of food insecurity and disasters, since they disrupt the normal process of producing, supplying and distributing food.
Dėl konfliktų kaimo žmonės privalo apleisti savo žemes, nes privalo eiti kariauti, be to, žmonės būna priversti tapti pabėgėliais šalies viduje arba užsienyje (gyventi pabėgėlių stovyklose užsienio valstybėse).
They require country people to leave their land in order to become soldiers and they cause people to become refugees, either internal or external (living in refugee camps in neighbouring countries).
Dažnai karai ir konfliktai, kyla badas ir maisto nepakankamumo problemų jau kamuojamose vietovėse, nutolusiose zonose ir pasienio regionuose.
Wars and conflicts often occur in just the areas which are already affected by hunger and food insecurity, in remote areas and in border regions.
Dar rimtesnė ir liūdnesnė problema yra žmones naikinančios minos , dėl kurių ne tik žūna milijonai žmonių, bet ir netenkama tūkstančių hektarų užminuotos žemės, kuri tampa bevertė žemės ūkiui.
Even more serious and tragic are anti-personnel mines , which are responsible not only for the deaths of millions of people but also for the loss of thousands of hectares of land planted with mines and thus rendered useless for agricultural purposes.
Komunikate nedaroma jokia nuoroda į tai, kad skubus konfliktų sprendimas yra būtina išankstinė vystymo sąlyga.
In the Communication there are no references to the urgent need for conflicts to be resolved as a necessary pre-condition for development.
Dabartiniu metu daugelyje besivystančių šalių maisto sistemų nepriklausomumui ir saugumui rimtą grėsmę kelia Pasaulio Prekybos Organizacijoje (PPO) vykusių derybų metu pasiekti susitarimai dėl intelektualinės nuosavybės teisių ir įtaka, kurią bendruomenėms Pietuose daro tarptautinių biotechnologijų bendrovės.
These days the autonomy and the security of food systems in many developing countries are seriously threatened by the agreements on intellectual-property rights which have been negotiated within the World Trade Organisation (WTO) and by the influence which certain trans-national biotechnology companies exert on communities in the South.
Didelių tarptautinių bendrovių didelio masto prekybinis „patentuotų“ maisto medžiagų naudojimas kenkia mažiems vietiniams gamintojams ir kaimo šeimoms, kurios neteko anksčiau buvusių nemokamų paramos ir pajamų šaltinių.
The large-scale commercial use of 'patented' foodstuffs by major multinationals is detrimental to small-scale local producers and to rural families, which are deprived of sources of support and income that were hitherto available free of charge.
Visa tai apsunkina netinkamų nacionalinių politikos krypčių našta.
All of this is compounded by the burden of inappropriate national policies .
Daugelyje Afrikos valstybių žemės ūkiui skiriama mažiau nei 10 proc. nacionalinio biudžeto viešųjų išlaidų.
In many African countries, public expenditure on agriculture amounts to less than 10% of the national budget.
Taip nepakankamai finansuojamas švietimas ir valstybės teikiama techninė pagalba kaimo vietovėse.
Investment in education and in government-provided technical assistance in rural areas is also inadequate.
Viešoji politika, ypač kovai su migracija iš kaimo į miestą skirtos iniciatyvos, pasirodė esanti neveiksminga ir tai yra viena prastų užimtumo perspektyvų žemės ūkio sektoriuje priežasčių.
Public policies have proved ineffective, in particular the incentives offered in order to combat migration from the countryside to the cities - one of the reasons being the poor prospects of employment in the agricultural sector.
Smulkiųjų ūkininkų produktyvumas taip pat sumažėjo dėl sąžiningos prieigos prie išteklių, pvz., žemės ar vandens, stokos, šių gamtinių išteklių padėties pablogėjimo, prastos prieigos prie rinkos bei mažo investicijų į žemės ūkio mokslinius tyrimus ir susijusias paslaugas lygio.
The lack of fair access to resources such as land and water, the deterioration of those natural resources, the lack of market access and the low level of investment in agricultural research and associated services have also caused a decline in small farmers' productivity.
Žemės ūkis yra sektorius, kuriame geriau nei kituose sektoriuose galima pasiekti nepalankiausioje padėtyje esančių gyventojų grupėms naudingą augimą ir taip iš esmės prisidėti prie Tūkstantmečio vystymosi tikslų pasiekimo.
Agriculture is a sector which is more capable than others of generating growth which will help the most disadvantaged sections of the population, thereby making a tangible contribution to the achievement of the first Millennium Development Objective.
Tačiau, norint tai pasiekti, būtina atitikti nemažai sąlygų: žemės ūkio vystymo strategija turi būti nukreipta į smulkių ūkininkų ir daugiafunkcinio šeimos žemės ūkio rėmimą, į darnų ir sėkmingai su vis daugiau problemų keliančiu dykumėjimo procesu kovojantį žemės ūkį ir į vietinių, regioninių ir nacionalinių rinkų, prie kurių turi būti užtikrinta tiesioginė ūkininkų prieiga, apsaugą ir stiprinimą.
However, there are a number of conditions which must be fulfilled if this is to be brought about: agricultural-development strategy must be directed towards supporting small farmers and multifunctional family agriculture, towards sustainable agriculture which will successfully combat the increasingly worrying phenomenon of desertification, and towards the protection and the strengthening of local, regional and national markets, to which farmers should at the same time be granted access.
Komunikate didesnį dėmesį reikėtų skirti kai kurioms kritinėms įvairiakryptėms problemoms, kurios daro didelį poveikį visose srityse ir gali sukelti konkrečias kliūtis Afrikos žemės ūkio raidai .
Concerning the Communication, greater emphasis should be given to some critical cross-cutting issues which play an important role in each area as they can represent a concrete impediment to African agricultural development.
Moterų dalyvavimas ekonomikoje yra svarbus jų laisvės ir išlaisvinimo bei visuomenės vystymosi aspektas.
The economic involvement of women is essential to their freedom and emancipation and to the development of society.
Dėl to moterims turi būti suteikta prieiga prie išteklių.
For this reason, women must be given access to resources.
Užtikrinimas, kad moterys ir jų šeimos yra sveikos, turi pakankamai maisto bei moterų ir jų vaikų švietimas pakeis moterų bei jų bendruomenių gyvenimo sąlygas, o moterys įsitrauks į socialinius ir politinius reikalus.
Ensuring that they and their families are healthy and have enough to eat and educating them as well as their children changes their circumstances and also that of their community, where women will become involved in social and political affairs as well.
Smulkūs kreditai yra svarbi kovos su skurdu priemonė: pritraukus vietinių finansinių institucijų, kurios specializuojasi pagalbos pažeidžiamoms grupėms srityje, patirtį ir bendradarbiavimą, smulkus finansavimas gali padėti sutvirtinti kaimo plėtros programas.
Microcredit is a very important means of combating poverty: microfinance may help to underpin rural-development programmes by drawing on the experience and the cooperation of local financial institutions which specialise in assisting vulnerable groups.
Dar vienas svarbus faktorius yra žemės klausimas .
Another determining factor is the land issue .
Daugelyje besivystančių valstybių žemė yra turtas, sutelktas labai nedidelio žmonių skaičiaus rankose.
In many developing countries, land is an asset which is in the hands of very few people.
Kaimo šeimos dažnai neturi nuosavybės dokumentų ir privalo dirbti nuomojamoje žemėje ar (arba) žemės savininkų įmonėse.
Rural families often have no property title and are required to work on leased land and/or on landowners' estates.
Dėl to būtina paremti žemės ūkio reformų procesus, kurie sudarytų sąlygas kaimo gyventojams įgyti žemės.
For this reason, support must be provided for agricultural-reform processes which will enable country dwellers to acquire land.
Dykumėjimo problema tiesiogiai siejasi su bado klausimu.
The problem of desertification is directly related to the tragedy of hunger.
Pagalbą teikiančios šalys bei vietinės vyriausybės privalo imtis veiksmų, kurie pagerintų vandens tiekimą ir padėtų užkirsti kelią dirvožemio nuskurdinimui.
Donor countries and local governments must act in order to improve water supplies and combat soil impoverishment.
Siekiant užtikrinti, kad nedidelė žmonių grupė, kuri kontroliuoja vandens išteklius, negalėtų iš jų pelnytis, reikėtų tinkamai kontroliuoti ir teisingiau paskirstyti vandens išteklius.
Water resources should be properly controlled and allocated more equitably in order to ensure that the handful of people who manage those resources are unable to profit from them.
Vandens stygius ir prasta vandens kokybė Afrikoje kenkia maisto saugumui ir žmonių sveikatai.
The scarcity and poor quality of water in Africa are detrimental both to food security and to human health.
Pagrindinės infrastruktūros, viešųjų darbų ir paslaugų stoka kenkia Afrikos darniam vystymuisi, ekonominiam augimui ir žmogiškajam ir socialiniam vystymuisi.
The lack of basic infrastructure, public works and services hampers sustainable development, economic growth and both human and social development within Africa.
Nuoseklus žemės ūkio sektoriaus augimas neįmanomas be tvirto vandens, energijos ir transporto infrastruktūros tinklo.
In the agricultural sector there is no possibility of stable growth unless there is a sound network of water, energy and transport infrastructure.
Paramą teikiančios šalys privalo užtikrinti, kad infrastruktūrai skiriamos lėšos būtų paskirstomos geriau, o vyriausybės ir vietinės bendruomenės turi aktyviau dalyvauti augimo procese.
Donors must ensure that funds allocated to infrastructure are better allocated, whilst governments and local communities must be involved to a greater extent in the growth process.
Maisto pagalba yra itin prieštaringas klausimas, nes tokia pagalba dažnai neatvyksta laiku, nepasiekia asmenų, kuriems jos labiausiai reikia, neskatina vietinės gamybos arba būna susijusi su Šiaurėje pagamintu maisto pertekliumi.
A controversial issue is that of food aid , which often does not arrive in time, does not reach the people in greatest need, discourages local production or is related to the food surpluses produced in the North.
Kartais siunčiamas maistas, kurio galiojimas pasibaigęs, arba kuriame yra GMO.
Sometimes food is sent which past its sell-by date or which contains GMOs.
Kai kurios pagalbą teikiančios valstybės maisto pagalbą naudoja kaip politinį ginklą ir tokią pagalbą teikia valstybėms, kurios yra nuolankios ir laikosi pagalbą teikiančiosios valstybės politinių pažiūrų.
Some donor countries use food aid as a political weapon by granting it to countries which prove compliant and which toe their political line.