natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Lakeno deklaracijoje iškelta įvairių esminių klausimų apie būsimą Europos Parlamento vaidmenį, t. y.: „ar reikėtų stiprinti Europos Parlamento vaidmenį?
‘Should the role of the European Parliament be strengthened?
Ar turėtume išplėsti teisę taikyti bendro sprendimo procedūrą?
Should we extend the right of codecision or not?
Ar reikėtų persvarstyti būdą, kaip mes renkame Europos Parlamento narius?
Should the way in which we elect the members of the European Parliament be reviewed?
Ar reikėtų sukurti Europos masto rinkimų apygardą, ar rinkimų apygardos tebeturėtų būti nustatomos nacionaliniu lygmeniu?
Should a European electoral constituency be created, or should constituencies continue to be determined nationally?
Konventas gana išmintingai pasiūlė, kad rinkimų sistemai turėtų būti taikomas Tarybos, kuri veiktų vieningai pagal Parlamento pasiūlymą ir Parlamentui suteikus pritarimą, teisės aktas arba pagrindų įstatymas
The Convention proposed, sensibly enough, that the electoral system should be subject to a law or framework law of the Council, acting unanimously on a proposal from and with the consent of the Parliament.
Kalbant apie Parlamento formą, Konventas pasiūlė, kad sprendimą dėl pasiūlymo, kurį pateiktų Parlamentas ir Parlamentui suteikus pritarimą, vienbalsiai priimtų Europos Vadovų Taryba.
As far as the shape of the Parliament was concerned, the Convention proposed that the European Council should take a decision, by unanimity, on a proposal from and with the consent of Parliament.
Be to, Pagrindinių teisių chartija, kurios 39 straipsnyje nustatyta kiekvieno piliečio teisė balsuoti rinkimuose į Europos Parlamentą arba būti kandidatu valstybėje narėje, kurioje jis (ji) gyvena, tokiomis pat sąlygomis kaip ir tos valstybės piliečiai, turėjo tapti privaloma
Furthermore, the Charter of Fundamental Rights was to become mandatory, Article 39 of which set out the right of every citizen to vote or stand in the European Parliamentary elections in the Member State in which he or she resided, under the same conditions as nationals of that State.
Europos Parlamentą sudaro Sąjungos piliečių atstovai.
The European Parliament shall be composed of representatives of the Union ’s citizens.
Jų skaičius neviršija septynių šimtų penkiasdešimties.
They shall not exceed 750 in number.
Piliečiams mažėjančia tvarka atstovaujama proporcingai mažinant narių skaičių iki minimalios šešių narių iš kiekvienos valstybės narės ribos.
Representation of citizens shall be degressively proportional, with a minimum threshold of six members per Member State .
Nei vienai valstybei narei neskiriama daugiau kaip devyniasdešimt šešios vietos.
No Member State shall be allocated more than 96 seats.
Tai gana panašu į pasiūlymą, kurį Mastrichto susitikime pateikė Vokietija, bet kuris tuo metu buvo atmestas.
This was rather similar to a proposal made by Germany at the time of Maastricht, but at that stage rejected.
Pareikšta, kad istorinės formuluotės pakeitimo, t. y. iš „į Bendriją susibūrusių valstybių tautų atstovai“ į „Sąjungos piliečių atstovai“ , svarba kai kurių stebėtojų liko nepastebėta.
It has been suggested that the significance of the change of the historic wording – from ‘ representatives … of the peoples of the States brought together in the Community ’ to ‘ representatives of the Union ’s citizens ’ ‑ was lost on some observers.
Nors nemanoma, kad sąvoka „tautos“ turi kokią nors tikslią teisinę reikšmę dabartinėje Sutartyje, jos pakeitimas į sąvoką „piliečiai“ nebuvo atsitiktinis: iš tiesų, ES piliečio sąvokos iškilimas buvo pabrėžtas kitose Konstitucinės sutarties nuostatose
Although the term 'peoples' is not thought to have any precise legal meaning in the current Treaty, the change to 'citizens' was not accidental: indeed, the elevation of the EU citizen was accentuated elsewhere in the constitutional treaty.
Ypač I-45 straipsnio 2 dalis, kurioje sakoma, kad „piliečiai Sąjungos lygiu yra tiesiogiai atstovaujami Europos Parlamente“ (vėliau atkartota Lisabonos sutartimi Europos Sąjungos sutarties 10 straipsnio 2 dalyje). .
Notably, Article I-45(2) which said that ‘Citizens are directly represented at Union level in the European Parliament', (later replicated by the Treaty of Lisbon in Article 10(2) of the Treaty on European Union).
Parlamento atstovai Konvente ir paskesnėse TVK tikėjosi, kad šis pokytis paskatins tolesnę viršnacionalinės politikos plėtrą ir bus plačiau pripažinta viršnacionalinė politinė erdvė.
And representatives of the Parliament in the Convention and at the subsequent IGCs were hopeful that the change would encourage the further development of transnational politics, leading to a more popular recognition of the post-national political space.
Naujausia „svarstymo laikotarpio“ istorija ir Lisabonos sutarties sąlygų aptarimas labiau pažįstamas.
The recent story of the ‘period of reflection’ and the negotiation of the Treaty of Lisbon is more familiar.
Tarpvyriausybinės konferencijos metu Parlamentas nusprendė nereikalauti neatidėliotinai spręsti vienodos rinkimų tvarkos klausimo arba, kaip buvo diskutuota, imtis privilegijų ir imunitetų reformos.
At the Intergovernmental Conference, Parliament chose neither to press the case for a uniform electoral procedure nor, as had at one time been mooted, for a reform of the privileges and immunities regime.
Nekalbant apie derybas konstituciniais klausimais, kitose srityse padaryta didelė pažanga.
Away from the constitutional negotiations, there was significant progress.
2003 m. pateiktas pirmasis Europos politinių partijų statutas, 2007 m. jis išplėstas įtraukiant partijų politinius fondus.
The first statute for European political parties was delivered in 2003, extended to party political foundations in 2007.
Be to, 2005 m. pagaliau suderintas Europos Parlamento narių statutas
Likewise, the Statute for Members of the European Parliament was at last agreed in 2005.
Nors rinkimų tvarkos klausimas Lisabonoje pakartotinai derantis dėl Konstitucinės sutarties nebuvo iškeltas, kilo didelių nesutarimų dėl pasiūlymo perskirstyti vietas Parlamente, kuris bus išrinktas 2009 m.
While the matter of the electoral procedure was not raised during the Lisbon renegotiation of the constitutional treaty, an intense controversy broke out concerning the proposal to redistribute seats for the Parliament to be elected in 2009.
Tačiau viena šalis – Italija – paprieštaravo pirmiau pateikta nuostata paremtam pasiūlymui, kad jai būtų skirtos 72 vietos, o Jungtinei Karalystei ir Prancūzijai – atitinkamai 73 ir 74 vietos.
However, one State, Italy, objected to the proposal, consequent on the above, to give it 72 seats compared with the UK (73) and France (74).
Deja, ši tvarka pažeidė griežtą mažėjančio proporcingumo principo (kaip jį apibrėžė Parlamentas) taikymą, nes išeina, kad Italijos EP narys atstovauja mažiau žmonių nei jo kolega iš Ispanijos, o gyventojų skaičius Ispanijoje mažesnis negu Italijoje
Unfortunately, however, this arrangement breached the strict application of the principle of degressive proportionality (as defined by Parliament), because an Italian MEP represents fewer people than a Spanish colleague, despite the fact that Spain is less populous than Italy.
Europos Vadovų Taryba 2007 m. gruodžio 14 d. patvirtino politinį susitarimą dėl vietų perskirstymo (pirmininkaujančios šalies išvadų 5 dalis). .
The political agreement on the redistribution of seats was confirmed by the European Council on 14 December 2007 (paragraph 5 of the Presidency Conclusions). .
Nepaisant šio nukrypimo, A. Lamassoure ir A. Severino mažėjančio proporcingumo apibrėžčiai bent teoriškai pritarė ir Parlamentas, ir Taryba.
Notwithstanding this lapse from purity, the Lamassoure-Severin definition of degressive proportionality has been accepted, at least in theory, by both Parliament and Council.
Naujosios Europos Sąjungos sutarties, peržiūrėtos pagal Lisabonos sutartį, 14 straipsnyje nurodyta
Article 14 of the new Treaty on European Union, as revised by Lisbon, reads as follows.
Nuorodos į Lisabonos sutartį pateiktos iš Sutarčių suvestinės redakcijos, OL C 115, 2008 5 9. :
References to the Treaty of Lisbon are from the consolidated version of the Treaties, OJ C 115, 9.5.2008.
Europos Parlamentas bendrai su Taryba vykdo teisėkūros ir biudžetines funkcijas.
The European Parliament shall, jointly with the Council, exercise legislative and budgetary functions.
Jis vykdo politinės kontrolės ir konsultavimo funkcijas, laikydamasis Sutartyse nustatytų sąlygų.
It shall exercise functions of political control and consultation as laid down in the Treaties.
Jis renka Komisijos pirmininką.
It shall elect the President of the Commission.
Jų skaičius neviršija septynių šimtų penkiasdešimties, neįskaitant pirmininko.
They shall not exceed 750 in number, plus the President.
Europos Parlamento iniciatyva ir gavusi jo pritarimą Europos Vadovų Taryba vieningai priima sprendimą, nustatantį Europos Parlamento sudėtį pagal pirmojoje pastraipoje nurodytus principus.
The European Council shall adopt by unanimity, on the initiative of the European Parliament and with its consent, a decision establishing the composition of the European Parliament, respecting the principles referred to in the first subparagraph.
Europos Parlamento nariai renkami remiantis tiesiogine visuotine rinkimų teise laivų ir slaptu balsavimu penkerių metų kadencijai.
The members of the European Parliament shall be elected for a term of five years by direct universal suffrage in a free and secret ballot.
Europos Parlamentas iš savo narių išsirenka savo pirmininką ir savo biurą.
The European Parliament shall elect its President and its officers from among its members.
Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 223 straipsnyje nustatyta:
Article 223 of the Treaty on the Functioning of the European Union reads as follows:
Europos Parlamentas parengia pasiūlymą dėl būtinų nuostatų, kad jo narius būtų galima išrinkti remiantis tiesiogine visuotine rinkimų teise, priėmimo pagal visose valstybėse narėse taikomą vienodą tvarką arba pagal visoms valstybėms narėms bendrus principus.
The European Parliament shall draw up a proposal to lay down the provisions necessary for the election of its members by direct universal suffrage in accordance with a uniform procedure in all Member States or in accordance with principles common to all Member States.
Taryba, spręsdama vieningai pagal specialią teisėkūros procedūrą ir gavusi Europos Parlamento jį sudarančių narių balsų dauguma pareikštą pritarimą, nustato būtinas nuostatas.
The Council, acting unanimously in accordance with a special legislative procedure and after obtaining the consent of the European Parliament, which shall act by a majority of its component members, shall lay down the necessary provisions.
Šios nuostatos įsigalioja po to, kai jas pagal savo atitinkamas konstitucines nuostatas patvirtina valstybės narės.
These provisions shall enter into force following their approval by the Member States in accordance with their respective constitutional requirements.
Savo iniciatyva priimdamas reglamentus pagal specialią teisėkūros procedūrą Europos Parlamentas, paprašęs Komisijos nuomonės ir pritarus Tarybai, veikdamas kvalifikuotąja dauguma, patvirtina nuostatus ir bendras sąlygas, reglamentuojančias jo narių pareigas.
The European Parliament, acting by means of regulations on its own initiative in accordance with a special legislative procedure, after seeking an opinion from the Commission and with the approval of the Council acting by a qualified majority, shall lay down the regulations and general conditions governing the performance of the duties of its Members.
Visoms su narių arba buvusių narių apmokestinimu susijusioms taisyklėms ar sąlygoms patvirtinti reikalingas Tarybos balsų vieningumas.
All rules or conditions relating to the taxation of Members or former Members shall require unanimity within the Council.
Vykdydama ilgas derybas dėl Sutarčių peržiūros, ES jau padarė didelę pažangą siekdama nustatyti pagrindines vienodų rinkimų į Europos Parlamentą sąlygas net ir nesant bendro rinkimų teisės akto.
In parallel with the long negotiations on treaty revision, the EU made substantial progress in establishing the basic conditions for the uniform election of the European Parliament in spite of the absence of a single electoral law.
Keletas problemų, su kuriomis susidūrė ankstesni pranešėjai šiais klausimais, jau buvo patenkinamai išspręstos, pvz.:
Of the problems encountered by previous rapporteurs on this dossier, several have already been dispensed with satisfactorily, notably:
· visose valstybėse nustatyta proporcinio atstovavimo forma;
· a form of proportional representation has been established in all States;
· panaikintas dvigubas mandatas;
· the dual mandate is abolished;
· įkurtos ir finansuojamos Europos politinės partijos ir fondai;
· European political parties and foundations have been established and financed;
· suderintos sąlygos, reglamentuojančios EP narių pareigų atlikimą.
· terms and conditions of MEPs are harmonised.
Yra ir kitos kategorijos klausimų, kurie galėjo atrodyti probleminiai, kai tik pradėta siekti įvesti tiesioginius rinkimus, bet, įgijus patirties, šie klausimai problemų nebekelia (pvz., nepriklausomų kandidatų tinkamumas ir rinkimų išlaidų kontrolė).
There is another category of issues that might have seemed problematical at the outset of the exercise to introduce direct elections but, with the benefit of experience, no longer do so ‑ such as the eligibility of independent candidates and control of election expenses.
Panašu, kad šiais atžvilgiais nekilo jokių problemų vien sprendžiant šiuos klausimus nacionaliniu lygmeniu ir atsižvelgiant į rinkimų patirtį.
Here no problems seem to have arisen by the mere application of national discretion and electoral practice.
Praėjus dvylikai metų po paskutinio šių klausimų svarstymo Parlamente G. Anastassopouloso pranešime ir likus ketveriems metams iki kokios nors realios rinkimų tvarkos reformos įgyvendinimo (2014 m.), tikrai atrodo, kad dabar yra tinkamas laikas inicijuoti tolesnes reformas.
And twelve years after Parliament last visited the dossier with the Anastassopoulos Report, and a good four years before any practicable reform of the electoral procedure would be brought into force (in 2014), this indeed seems a good time to initiate further reforms.
Tačiau gana ribotas nuo to laiko atliktų 1976 m. akto persvarstymų skaičius to neatspindi.
This has not been mirrored by the rather limited revisions to the 1976 Act since then.
Be to, įsigaliojus Lisabonos sutarčiai, Parlamento nariai įgijo daug daugiau galių.
Now the Treaty of Lisbon has at last entered into force, MEPs have become much more powerful.
Parlamentui reikia ir jis nusipelnė rinkimų sistemos ir vidaus organizacijos, kuri atitiktų naujas jo pareigas.
Parliament both needs and deserves an electoral system and an internal organisation which is commensurate with its new duties.
Siekis užtikrinti mažėjančio proporcingumo principo taikymą
The quest for degressive proportionality
Kadangi Lisabonos sutartis tuo metu dar nebuvo įsigaliojusi, 2009 m. rinkimai buvo vykdomi remiantis Nicos sutartimi (736 vietos, vienai valstybei narei skiriant nuo 5 iki 99 vietų).
Because the Treaty of Lisbon was not yet in force, the 2009 elections were fought on the basis of the Treaty of Nice (736 seats within a range of 5 to 99 seats per Member State).
Bet kuriuo atveju iki 2014 m. rinkimų vietos turės būti paskirstytos iš naujo, atsižvelgiant į Lisabonos sutarties nuostatas, į demografinius pokyčius, taip pat ir į galimą naujų valstybių įstojimą į Sąjungą
There will in any case, therefore, have to be a complete redistribution of seats before the 2014 elections to take into account the provisions of the Lisbon treaty as well as demographic change and the possible accession of new States to the Union.
Tokios pat taisyklės būtų taikomos ir Islandijai. .
Likewise with Iceland.
Mažėjančio proporcingumo principas - tai elegantiška federalistų koncepcija, pagal kurią apsaugomi nedidelių mažumų interesai, mažiau gyventojų turinčioms valstybėms suteikiant santykinai daugiau atstovų negu daugiau gyventojų turinčioms valstybėms.
The principle of degressive proportionality is an elegant federalist concept according to which the interests of smaller minorities are protected by awarding the less populous States relatively higher representation than the more populous States.
2009 m. liepos mėn. išrinktame dabartinės kadencijos Parlamente yra devynios tokios šalys.
In the present Parliament, elected in June 2009, there are nine.
Net ir leidus rinkti 18 papildomų Parlamento narių pagal Lisabonos sutartį, liks penkios valstybės su netinkamų atstovų skaičiumi, kaip parodyta II priedo lentelėje ir diagramoje.
Even after the admission of the 18 extra ‘Lisbon’ MEPs, there will remain five 'transgressions', as the chart and graph in Annex II illustrates.
Svarbu pripažinti, kad dabartinė vietų paskirstymo sistema tėra nuolat nestabilus laikinas politinis sprendimas.
It is important to recognise that the present ‘system’ for the distribution of seats is really no more than a political fix – and one that is constantly unstable.
Vienas iš akivaizdžių jo stabilumą mažinančių veiksnių yra tai, kad Vokietijos gyventojų skaičius sparčiai mažėja, taigi jos ir Prancūzijos, Jungtinės Karalystės ir Italijos, kurių gyventojų skaičius didėja, atotrūkis artimiausiais dešimtmečiais mažės.
One obvious destabilising factor is that Germany has a rapidly declining population and that the gap between it, on the one hand, and France, the UK and Italy, on the other, with rising populations, will narrow over the coming decades.
Jei Vokietijai bus paliktas didžiausias galimas vietų skaičius (96), neatsižvelgiant į mažėjantį jos gyventojų skaičių, kitoms daugiausia gyventojų turinčioms šalims reikės skirti daug daugiau vietų, negu jos turi dabar.
If Germany remains with the maximum number of seats (96) despite its falling population, the next most populous states will have to be given a much larger number of seats than at present.
Priėmus tokį sprendimą ženkliai nukentės vidutinio dydžio valstybių interesai ir kils pavojus mažėjančio proporcingumo principo taikymui.
Such an outcome will severely prejudice the interests of the medium sized states, thus jeopardising degressive proportionality.
Taigi dėl demografinių pokyčių kyla didelių sunkumų norint toliau taikyti dabartinę tvarką, jau nekalbant apie politines derybas, neišvengiamai susijusias su vietų perskirstymo klausimu.
So demographic change presents a formidable challenge to the continuation of the present arrangements, to say nothing of the political bartering which inevitably accompanies a redistribution of seats.
Sutartyje bent jau nurodoma, kad jokiai valstybei narei neskiriamos daugiau kaip devyniasdešimt šešios vietos, taigi suteikiama galimybė palaipsniui mažinti Vokietijai skirtas vietas, atsižvelgiant į mažėjantį jos gyventojų skaičių
The Treaty, at least, says that no state shall be allocated more than 96 seats, opening up the option of gradually reducing Germany's tally to reflect its declining population.
ES sutarties 14 straipsnio 2 dalis.
Article 14(2) TEU.
Atvirai kalbant, tai atrodo keistai. .
This is, frankly, bizarre.
Vis dėlto apatinėje šios skalės dalyje tokio lankstumo nesuteikiama, t. y. šešios vietos yra pagrindinė riba.
At the bottom end of the scale, however, there is no such flexibility: six seats is the basic threshold.
Reikėtų nepamiršti, kad prie šalių, kurios gali įstoti per artimiausius du dešimtmečius, priskiriamos bent jau Kroatija, Islandija, šešios Vakarų Balkanų valstybės ir Turkija.
One recalls that over the next two decades prospective accession states include at least Croatia, Iceland, the six countries of the Western Balkans and Turkey.
Problemą, kaip rasti visiems tinkamą sprendimą neviršijant viršutinės 751 vietų ribos ir laikantis mažėjančio proporcingumo principo, tenka spręsti tiesiogiai Parlamentui, kadangi pagal Lisabonos sutartį jis įgyja teisę (ir pareigą) siūlyti savo sudėties pakeitimus kiekvienos kadencijos metu.
The problem of fitting everyone in fairly beneath the ceiling of 751 according to the principle of degressive proportionality lies directly at the door of Parliament which, under Lisbon, acquires the right (and the duty) to initiate changes in the composition of the House during each mandate.
Parlamentas taip pat bus atsakingas už tai, kad būtų pasiūlyta laikinai padidinti Parlamento narių skaičių priskaičiuojant atstovus iš valstybių, įstojusių per penkerių metų kadencijos laikotarpį.
Parliament will also be responsible for proposing the temporary addition of MEPs from accession states during a five-year mandate.
Tai, kad Vokietijai neužtikrinamas proporcingas atstovavimas Europos Parlamente, buvo vienas iš ieškovų, Vokietijos Federaliniame Konstituciniame Teisme pateikusių ieškinį prieš Lisabonos sutartį, motyvų.
The fact that Germans are disproportionately under-represented in the European Parliament formed part of the motivation of the plaintiffs who brought a case against the Lisbon treaty to the German Federal Constitutional Court.
2009 m. birželio mėn. priimtame sprendime teismas, išsamiai apsvarstęs mažėjančio proporcingumo sistemos privalumus, padarė išvadą, kad ši Sutartyje pasiūlyta sistema priimtina, kadangi ES nėra federacija.
In its judgment of June 2009, the Court concluded, after a diverting discussion of the merits of degressive proportionality, that the system as proposed in the Treaty is acceptable because the EU falls short of being a federal state.
Teismo nuomone, nors Sąjunga pretenduoja sukurti Europos pilietybę, Europos Parlamentą iš tikrųjų sudaro atskirų valstybių atstovai.
The Court found that, in spite of the Union’s pretensions to European citizenship, the European Parliament is in fact made up of national contingents.
Ne taip kaip Bundestagas, Europos Parlamentas nėra lygiaverčių atstovų asamblėja.
Unlike the Bundestag, the European Parliament is not an assembly of equals.
Jis taip pat nėra aukščiausia suverenios Europos tautos valdžios institucija.
Nor is it the supreme authority of the European sovereign people.
Atstovavimas Vokietijai kitose vyriausybių pagrindu veikiančiose Sąjungos institucijose atsveria tai, ką kitomis aplinkybėmis galima būtų laikyti neteisingu atstovavimu šiai šaliai Parlamente.
Germany’s representation elsewhere in the government system of the Union compensates for what might in other circumstances be considered its unfair treatment in the Parliament.
Be to, Sutartyje numatyta papildomų priemonių, skirtų viršnacionalinei atstovaujamajai demokratijai užtikrinti, pvz., piliečių iniciatyva, kuri naudingai papildo Parlamento narių vaidmenį
Moreover, the Treaty contains optional instruments of transnational participatory democracy, such as the citizens’ initiative, which usefully complement the role of MEPs.
Federalinio Konstitucinio Teismo 2009 m. birželio 30 d. sprendimas, ypač jo 279-297 dalys.
Federal Constitutional Court Judgment of 30 June 2009, especially paragraphs 279-297;
Karlsrūhės teismo sprendimas dėl Lisabonos sutarties vertintinas prieštaringai.
The Lisbon judgment of the Karlsruhe Court remains controversial.
Nebūtina pritarti šiame sprendime pateikiamoms išvadoms, tačiau reikėtų atsižvelgti į klausimo dėl būsimos Parlamento sudėties opumą.
One does not have to accept its findings, however, to take note of the sensitivity of the issue of how the Parliament is to be composed in the future.
Be to, dabar, kai įsigaliojo Lisabonos sutartis, priimant sprendimą dėl būsimos Parlamento sudėties bus itin svarbu atidžiai taikyti mažėjančio proporcingumo principą, kad būtų išvengta bylinėjimosi Europos Teisingumo Teisme.
At the very least, now that the Lisbon is in force, it will be essential for the decision on the future composition of the Parliament to apply scrupulously the principle of degressive proportionality if litigation in the European Court of Justice is to be avoided.
Gali būti, kad atėjo laikas atidžiau apsvarstyti galimybę nustatyti ilgalaikę, skaidrią ir politiniu atžvilgiu nešališką matematinę vietų paskirstymo formulę.
It may well be that the time has come to look more seriously at arriving at a mathematical formula for the distribution of seats which will be durable, transparent and impartial to politics.