natgillin/translations-raw huggingface dataset:
– aprėpties (ir tinkamumo) kuriant nacionalinių fondų, iš kurių turėtų būti remiamos visos institucijos, neprisidedančios prie Fondo, tinklą.
– scope (and appropriateness) of the creation of a network of national funds to cater for all institutions that do not participate in the Fund.
Tada reikėtų parengti ES sistemą, pagal kurią būtų reguliuojami esami ir būsimi nacionaliniai fondai, kurie laikysis vienodų ir privalomų bendrų taisyklių.
An EU framework should then be established to regulate the existing and future national funds which will comply with a uniform and binding set of common rules.
Ketvirtoji rekomendacija dėl sprendimo priemonių skyriaus
Recommendation 4 relating to a r esolution u nit
Turi būti įsteigtas nepriklausomas EBI sprendimo priemonių skyrius, kuris vadovautų sprendžiant klausimus, susijusius su tarpvalstybinių sisteminių bankų sprendimo priemonėmis ir nemokumo procedūromis.
An independent resolution unit shall be established within the EBA to lead the resolution and insolvency procedures for cross-border systemic banks.
Ši skyrius turi:
This unit shall:
– veikti paisydamas griežtų pagal teisinį pagrindą nustatytų ir EBI kompetencijos ribų,
– operate within the strict boundaries defined by the legal framework and the EBA’s competencies;
– būti teisinės ir finansinės kompetencijos telkinys, pasižymintis ypatingais įgūdžiais bankų restruktūrizavimo, apyvartumo ir likvidavimo srityse,
– comprise a pool of legal and financial expertise specially skilled in bank restructurings, turnarounds and liquidation;
– glaudžiai bendradarbiauti su nacionalinėmis valdžios institucijomis įgyvendinimo, techninės pagalbos ir personalo pasidalijimo klausimais,
– cooperate closely with national authorities on implementation, technical assistance and sharing of staff;
– siūlyti Fondo išmokas,
– propose disbursements from the Fund;
– atsiradus tarpvalstybinės institucijos problemų sprendimo ar likvidavimo būtinybei, Europos bankininkystės institucijos paskirti nepriklausomi ekspertai turėtų atlikti išsamų tyrimą, kad ištirtų ir nustatytų atitinkamas priežastis ir atsakomybę.
– where the need for a resolution or winding-up of a cross-border institution arises, an in-depth investigation should be carried out by independent experts appointed by the EBA in order to analyse and highlight the causes and responsibilities involved.
Apie šio tyrimo rezultatus turėtų būti pranešama Europos Parlamentui.
Parliament should be informed of the results of the investigations.
Didžiulė pastarojo meto finansų krizė paskatino suinteresuotąsias šalis ir politikus visapusiškai susitarti dėl skubių veiksmų, kurių būtina imtis siekiant užtikrinti finansų sistemos tvarumą ir stabilumą.
The recent and severe financial crisis created a broad consensus across stakeholders and the political spectrum that action is urgently required to ensure the sustainability and stability of the financial system.
Išlaidų, su kuriomis susidurta siekiant užkirsti kelią finansų sistemos griūčiai ir krizės plitimui, mastas neturi precedento.
Preventing the collapse and containing contagion of the financial system involved costs of an unprecedented magnitude.
Neigiamas šalutinis poveikis pasireiškė faktišku finansų rinkų sąstingiu, dėl to ėmė trauktis kreditų rinkos, buvo paralyžiuota verslo veikla, labai išaugo nedarbas ir sumažėjo mokesčių pelnas.
Negative side effects ranged from the almost freezing of financial markets leading to shrinking of the credit markets, paralysis of businesses, a sharp increase of unemployment and reduction of tax revenues.
Didžiuliai kovos su krize ištekliai buvo paimti iš rezervų, skirtų itin svarbioms vystymosi sritims (švietimui, naujovėms, moksliniams tyrimams, alternatyviems energijos šaltiniams ir t. t.) finansuoti.
This massive allocation of resources was diverted key areas of development (from education, to innovation, research, alternative energies, etc.).
Kad ir kokia būtų galutinė suma, aišku, kad kova su krize pernelyg brangiai kainavo mokesčių mokėtojams, Europos augimui ir užimtumui, o savo ateitį kurianti Europa žengė didžiulį žingsnį atgal.
Whatever the final total bill is at the end, it is clear that it weighted too much on taxpayers, European growth and jobs, and represented a huge setback in the pace at which Europe is building its future.
Visos Europos vyriausybių, centrinių bankų ir reguliavimo institucijų naudotos intervencijos priemonės skyrėsi – pradedant ne tokiais trikdančiais reguliavimo veiksmais (laikinas kapitalo atpalaidavimas ar likvidumo reikalavimai) ir baigiant kapitalo injekcijomis, likvidumo užtikrinimu, nuvertėjusio turto garantijomis, paskolomis, derybomis dėl pardavimo kitoms institucijoms ar perėmimo valstybės nuosavybėn.
Intervention tools used by governments, central banks and regulators across Europe varied widely ranging from less intrusive regulatory actions (temporary relaxation of capital or liquidity requirements) to capital injections, liquidity provision, guaranteeing toxic assets, loans, negotiating sale to other institutions or taking public ownership.
Labai dažnai intervenciniai veiksmai buvo nukreipiami į tarpvalstybines institucijas ar bankus, vykdančius svarbius tarptautinius sandorius (taigi buvo daromas poveikis bankams ar kitų jurisdikcijų klientams).
Very often the interventions targeted cross border institutions or banks with material international transactions (therefore with an impact on banks or other clients in other jurisdictions).
Šios vietos valdžios institucijų naudotos priemonės buvo menkai derinamos tarptautiniu lygmeniu, taigi kilo daugybė problemų, pvz.:
These tools were used by the local authorities with little international alignment raising numerous issues, such as:
· buvo iškreipta konkurencija (pvz., Airijos vyriausybei apdraudus visus indėlius, indėliai iš Anglijos buvo perkeliami į Airiją),
· distortion of competition (i.e. the migration of deposits from England to Ireland when the Irish government guaranteed all deposits);
· akcininkai susidūrė su dideliais sunkumais (bankų „Northern Rock“, „Lloyds“, RBS, „Fortis“ ir kt. atvejai),
· challenges by shareholders (i.e. Northern Rock, Lloyds, RBS, Fortis, etc.);
· (dėl akcininkų patirtų sunkumų) labai vėlavo kai kurie itin svarbūs sandoriai, pvz., bankui „BNPParibas“ įsigyjant banko „Fortis“ Belgijos ir Liuksemburgo padalinius,
· severe delays (caused by challenges from shareholders) of some key transactions like the acquisition of Fortis Belgium and Luxembourg by BNPParibas;
· kilo painiava dėl teisinio pagrindo ir akcininkų teisių,
· confusion about legal frameworks and rights of stakeholders;
· problemos dėl protekcionistinių priemonių.
· protectionist measures.
Apskritai Europoje ir JAV naudojant daugybę vargiai suderintų (ar paskutinę akimirką derintų) principų, metodų ir priemonių kilo rimtas susirūpinimas dėl:
In sum, the variety of approaches, methods and tools used across Europe and the US, in a vaguely coordinated (at the last minute) manner, raised serious concerns as to the:
· visos intervencijos veiksmingumo,
· effectiveness of the overall exercise;
· teisinio konkretumo,
· legal uncertainty;
· lygių galimybių ir konkurencijos iškraipymo.
· level playing field and distortion of competition.
Bankininkystė, draudimas, turto valdymas ir t. t. glaudžiai susiję, rizika greitai persiduoda iš sektoriaus į sektorių, taigi būtina išsamesnė ne tik bankų sektorių aprėpianti krizių valdymo tvarka.
Risk travels fast across sectors due to close links between banking, insurance, asset management, etc. warranting an enlarged crisis management framework beyond the banking sector.
Tačiau realybė verčia pradėti nuo bankų, tiesa, neatmetant galimybės, kad ateityje šios tvarkos taikymo sritis bus papildyta.
However realism forces us to start by focusing on banks, without precluding a future extension of the scope.
Kadangi globalizuotoje šiandienos rinkoje būtina priimti visuotinius sprendimus ir todėl raginama taisykles ir procedūras derinti tarptautiniu lygmeniu, ES neturėtų vengti galimybės imtis vadovaujamojo vaidmens ir galėtų aktyviai įsitraukti į ateities finansų sistemos formavimo veiklą.
While today’s global markets require global solutions, therefore calling on international alignment of regulations and procedures, the EU should not shy away from showing leadership and have an active participation in tailoring the financial system of the future.
Teikiama pasiūlymų, grindžiamų daugkartiniu Europos akademinių, privačių ir viešų suinteresuotųjų šalių, tarptautinių institucijų, pvz., didžiojo dvidešimtuko, Finansų stabilumo valdybos ir Tarptautinio valiutos fondo, indėliu, be to, krizės metu išmokta keletas praktinių pamokų.
The proposals being put forward build upon multiple contributions from European academic, private and public stakeholders, international institutions such as the G20, Financial Stability Board and the IMF and the practical lessons learned from the crisis.
Taip pat itin įkvėpė tokie sprendimai, kaip sprendimas JAV įsteigti Federalinę indėlių draudimo korporaciją.
Solutions such as the Federal Deposit Insurance Corporation in the US were also particularly inspiring.
Šiuo metu turime nacionalinių sistemų, kurios ne visuomet suderinamos, kratinį.
Presently there is patchwork of national frameworks, not always compatible between themselves.
Sklandžiai ir veiksmingai dirbti su keletą jurisdikcijų aprėpiančių tarpvalstybinių grupių sudėtinga.
It is difficult to deal swiftly and efficiently with cross-border groups involving several jurisdictions.
Kad bendra Europos finansų rinka būtų tvirta ir patikima, būtina visose 27-iose valstybėse narėse nustatyti nuoseklias ir darnias taisykles.
A robust and sound European single financial market requires coherence and cohesiveness of regulations across the 27 members.
Pasiekus šį tikslą Europa galėtų būti itin patikima vieta tarptautiniams finansams vystyti.
With that Europe can be the place of excellence for international finance.
Norint sukurti veiksmingą prevencinę tvarką ir vidaus rinką saugantį bei stiprinantį saugumo tinklą, būtina vadovautis visapusiškai racionaliu požiūriu.
A robust, comprehensive approach is needed to create an effective preventive framework and safety net, safeguarding and reinforcing the internal market.
Šis požiūris turi būti daugiasluoksnis, o juo vadovaujantis turi būti nuosekliai derinami šie aspektai:
The approach must have a multilayered nature combining in a coherent way:
Europos bankininkystės priežiūros institucija, Europos draudimo ir profesinių pensijų priežiūros institucija ir Europos vertybinių popierių ir rinkų priežiūros institucija;
· an effective EU supervisory architecture with an European Systemic Risk Board and three sector authorities: Banking, Insurance and Occupational Pensions and Securities and Markets;
· patobulinti tarptautiniai reglamentai, be kita ko, persvarstant kapitalo reikalavimus, pagal kuriuos būtų iš naujo apibrėžta 1 ir 2 pakopos kapitalas, papildomos rizikos padengimo tvarka, nustatyti likvidumo ir sverto koeficientai, anticikliniai slopintuvai, reformuota apskaitos standartai bei kompensacijų išmokėjimo vadovams taisyklės ir t. t.;
· improved international regulations amongst other by revising capital requirements, redefining tier 1 and tier 2 capital, covering additional risks, introducing liquidity ratios, countercyclical buffers, leverage ratios, reforming accounting standards and rules on executive compensation, etc.;
· ES krizių valdymo tvarka, kurią taikant būtų galima įveikti esamas kliūtis, lemiamas dažnai konfliktuojančių nacionalinio lygmens sprendimo priemonių ir nemokumo procedūrų sistemų.
· an EU crisis management framework that can overcome the present limitations resulting from nationally based and often conflicting resolution and insolvency regimes.
Kad ir kokia veiksminga būtų krizių valdymo tvarka, gerai veikiančiai finansų rinkai visada bus aktualūs rizikos ir nesėkmės klausimai.
Effective as a crisis management framework may be, risk and failure will remain important features of a well functioning financial market.
Todėl esamuose pasiūlymuose siekiama išsaugoti finansinių paslaugų visuomenės gerovės aspektą, o ne gelbėti atskiras finansų institucijas.
Therefore the present proposals aim at preserving the “public good” dimension of financial services rather than rescuing individual financial institutions.
Atkūrimas ar vadinamoji eutanazija ir toliau turi būti laikomi alternatyviomis intervencijos galimybėmis.
“Rehabilitation” or “euthanasia” must remain as alternative outcomes of intervention.
Ši galimybė atlieka itin svarbų vaidmenį užkertant kelią moralinei žalai.
This uncertainty is essential to prevent moral hazard.
Intervencijos turi būti parengtos taip, kad pramonė, remdamasi principu „teršėjas moka“, padengtų mokesčių mokėtojams ir indėlininkams tenkančias išlaidas.
Interventions must be designed to redirect cost away from taxpayers and depositors to the industry, along the polluter pay principle.
Kai ribojamos tam tikros išlaidos, nemažai nepatogumų tenka akcininkams ir iš dalies neapdraustiems kreditoriams.
The bulk of the pain must be felt by the shareholders and partially by unsecured creditors through appropriate haircuts.
Pagalbai skirtos lėšos turi būti visuomet grąžinamos.
Rescue aid must always be repaid.
Kadangi Europos finansų sektoriuje būtina užtikrinti vienodas galimybes, negalima ignoruoti to, kad lyginant valstybes nares pastebimi didžiuliai neatitikimai: jie akivaizdūs tada, kai susiduriama su sunkumais taikant bendrąsias reguliavimo ir priežiūros priemones, sprendžiant vidaus / vadovaujamojo pobūdžio klausimus, priimant sprendimus dėl naštos pasidalijimo ir baiminantis dėl perėmimo institucijų žinion.
The need for a European level playing field in the financial sector cannot ignore the existence of serious imbalances among Member States, evident in the difficulty of accepting common regulatory and supervisory tools, settling home/host issues, deciding on burden sharing and fears of institutional capture.
Kilus krizei ir taip nepakankamas abišalis pasitikėjimas dar labiau sumažėjo.
Insufficient mutual trust has been amplified by the crisis.
Pažangus bendro požiūrio kūrimas įmanomas tik mezgant visaapimantį konstruktyvaus priežiūros institucijų kolegijų ir valstybių narių vyriausybių atstovų dialogo procesą remiantis principu „iš apačios į viršų“.
Progress in building up a common approach will only be achieved through an inclusive, bottom up process of constructive dialogue between colleges of supervisors and representatives of the governments of the Member States.
Atsižvelgiant į pastovų ekonominį, finansinį ir fiskalinį krizės poveikį, lemiantį didžiulį valstybių narių deficitą ir skolų naštą, nebaigiamus kurti ES priežiūros struktūrą ir bendrųjų reguliavimo taisyklių rinkinį, taip pat bendrą kapitalo, likvidumo, indėlių garantijų sistemų reikalavimų poveikį bankams būtina parengti laipsnišką ir subalansuotą planą, pagal kurį būtų sukurta norima bendra ES tarpvalstybinių krizių valdymo tvarka.
The persistent economic, financial and fiscal effects of the crisis resulting in huge Member States public deficit and debt burden, the unfinished state of the EU supervision architecture and common regulatory rulebook and the aggregated impact on banks of increased requirements on capital, liquidity, DGS, etc., all call for a gradual and balanced roadmap to reach the desirable EU common framework for cross border crisis management.
Taigi akivaizdu, kad atėjo laikas Europai apsispręsti, ar ji ketina toliau žengti į bendrą ateitį, ar laikytis nacionalistinio požiūrio.
However, it is evident that the time has arrived for Europe to make choices between further steps towards a common future or a nationalistic path.
Pastarasis variantas tikrai nėra tinkamas sprendimas.
The latter is definitely not a solution.
Tačiau pirmojo tikslo siekis bus ilgas konvergencijos ir abišalio pasitikėjimo ugdymo procesas, nors norint spręsti su sisteminių bankų rizika susijusius klausimus sprendimai turi būti priimami nedelsiant.
But the implementation of the former requires a lengthy process of convergence and mutual trust building, while immediate solutions are needed to tackle the risks posed by Systemic Banks.
Iš esmės mažiau negu 50 bankų (iš 12 000 tūkstančių veikiančių ES) atstovauja 70 proc. bankų turto.
In fact, less than 50 banks (out of 12,000 in the EU) represent 70% of banking assets.
Didžiulę su šiais bankais susijusią riziką lemia jų dydis, jų struktūros sudėtingumas ir savitarpio sąsajos su likusia sistemos dalimi.
The high risk they embody results from their size, complexity and interconnectedness with the rest of the system.
Jiems susidūrus su problemomis, sukrėtimą patiria visi sektoriai ir šalys.
Their problems send shock waves across sectors and countries.
Nors sprendimas pradėti nuo sisteminių bankų gali pasirodyti pernelyg ambicingas, suteikus jiems prioritetą būtų imtasi esminės problemos, o tai gali pasitarnauti kaip pradinė platforma vidutinės trukmės laikotarpiu ar ilgainiui parengti universaliai tvarkai, kuri aprėptų visą bankininkystės sistemą ir netgi su bankais nesusijusias finansų institucijas.
While starting with the Systemic Banks may sound excessively ambitious, prioritizing them addresses the core of the issue and may serve as an embryonic platform to develop in the medium/long run a universal regime covering the whole banking system and eventually non-banking financial institutions.
Šiuo pasiūlymu daroma įtaka nenutrūkstamiems reguliavimo, ypač ES priežiūros struktūros, pokyčiams, kai svarbiausia pozicija kuriant bendrą priežiūros kultūrą ir vadovaujamasis vaidmuo sprendžiant sisteminių bankų problemas suteikiama EBI.
This proposal leverages on the ongoing regulatory developments, in particular those on the EU supervisory architecture by positioning the EBA as a central piece for the building up of a common culture of supervision and playing a leading role in what Systemic Banks are concerned.
Panašu, kad nenumatytų atvejų ar privalomi sprendimų planai, kuriuos rengia kiekviena priežiūros institucijų kolegijai priklausanti institucija dalyvaujant tarpvalstybinio stabilumo grupėms, yra ideali priemonė susitarimui dėl tarpvalstybinių bankų (nesvarbu, ar jie sisteminiai) diagnozės ir su jais susijusių sprendimų pasiekti.
Contingency/resolution mandatory plans, developed for each institution within the colleges of supervisors with input from the cross border stability groups, seem to be the ideal vehicle to developing consensus on diagnosis and solutions for cross border banks (systemic or not).
Pasirinkimas ateityje valdyti krizes pasitelkiant stabilumo fondą (kuris finansuojamas privačiai, o valdomas viešai) vietoj banko rinkliavų grindžiamas įsitikinimu, kad:
The choice for future crisis management of a Stability Fund (privately funded and publicly managed) instead of a bank levy is based on the belief that:
· galimybė nedelsiant pasinaudoti lėšomis yra veiksmingos intervencijos prielaida;
· immediate availability of funds is a precondition for efficiency in intervention;
· svarbu skaidriai susieti pramonės indėlius ir jos pačių sukeltų problemų sprendimo išlaidas;
· it is important to link in a transparent way industry contributions and the cost of cleaning its own pollution;
· kilus krizei jo visuotinis europietiškas pobūdis yra vienintelė galimybė pasipriešinti nacionalistinio pobūdžio veiksmams.
· its pan European nature is the only way to overcome nationalistic behaviour when crisis hit.
Nors būtina atlikti daugiau mokslinių tyrimų fondo dydžiui pagrįsti, indėliai turi būti grindžiami rizika.
Although the size of the fund requires further research, contributions must be risk based.
Fondo likvidumo klausimas turi būti sprendžiamas konservatyviai, tačiau atsižvelgiant į ES strateginę darbotvarkę jis turi būti išspręstas naudingai.
The liquidity of the Fund must be managed conservatively while still being put to good use given the EU’s strategic agenda.
Siūlymas atskirti Stabilumo fondą nuo indėlių garantijų sistemos susijęs su tuo, kad jų tikslai skirtingi, ir baiminamasi, kad susiejus šiuos du fondus blogiausiu atveju būtų rizikuojama indėlininkams skirtais mokėjimais.
The proposed separation of the Stability Fund from the Deposit Guarantee Schemes emanates from the recognition of their different purposes and the fear that the comingling of funds could, in the worst case, jeopardize the payment to depositors.
Atsižvelgiant į reikalaujamą profesinę kompetenciją ir su sisteminiais bankais susijusių sprendimo procedūrų sritį, gali iškilti būtinybė įsteigti specialią agentūrą (kaip JAV Federalinės indėlių draudimo korporacijos atveju).
The expertise required and scope of resolution procedures involved in dealing with Systemic Banks would potentially warrant the creation of a specific agency (as is the case of FDIC in the US).
Tačiau turint galvoje biurokratinę naštą ir susijusias išlaidas visapusiškai rekomenduojama pradėti nuo lengvesnės infrastruktūros – specialaus EBI skyriaus.
However, bureaucracy and costs containment, strongly recommends starting with a lighter infrastructure working as a special unit within the EBA.
Esami nemokumo ir bankroto įstatymai ir susijusi teismų praktika įvairiose šalyse iš esmės skiriasi ir remiantis jais paprastai didžiausias dėmesys labiau skiriamas kreditorių ir akcininkų apsaugai, o ne siekiui išsaugoti stabilią finansų sistemą.
Existing laws and court practices on insolvency and bankruptcy are materially different across countries and tend to focus on protection of creditors and shareholders rather than on preserving the stability of the financial system.
Todėl universalios Europos sprendimų tvarkos sukūrimas pareikalaus itin sudėtingo derinimo proceso.
Thus, the delivery of a universal European resolution regime will require an extremely complex harmonisation process.
Visi sisteminiai bankai turi vadovautis Europos bankų institucijų įstatymu (grindžiamu esama Europos įmonių teisės direktyva) – panašu, kad tai daugiau negu būtina norint, kad artimiausioje ateityje būtų padaryta pažanga.
A European Bank Corporate Law (inspired on the existing European Company Law Directive), to be adopted by all Systemic Banks, seems to be then necessary to achieve progress in the near future.
Šiuo metu svarbu vadovautis ambicingu, tačiau subalansuotu ir realistišku požiūriu.
The moment calls for an ambitious although balanced and realistic approach.
Turi būti pasinaudota šia istorine galimybe.
This historical window of opportunity needs to be seized.
Europos Parlamentas veiks pagal savo įgaliojimus ir sieks pateisinti Europos piliečių lūkesčius bei pasitikėjimą.
The European Parliament will act according to its mandate and meet the expectations and trust of the European citizens.
dėl bankų sektoriaus krizių tarpvalstybinio valdymo sistemos
on a Cross-Border Crisis Management in the Banking Sector
6. mano, jog ES krizių tarpvalstybinio valdymo sistemos tikslas yra įgalioti valdžios institucijas priimti priemones, kurios apimtų intervenciją, kai ji būtina, į bankų grupių valdymą (ir ypač, bet ne išimtinai, bankų, kurie priima indėlius, kai esama sisteminės rizikos galimybės);
Takes the view that the purpose of a EU framework for cross-border crisis management is to empower the authorities to adopt measures that include intervention in the management of banking groups, when this is necessary (and especially, but not exclusively, in deposit‑taking banks, where there is a possibility of systemic risk);
- vienoda kreditorių ir smulkiųjų akcininkų apsauga visose valstybėse narėse, kuriose bankas turi pavaldžiųjų įmonių (filialų);
- equal protection of creditors and minority shareholders in all the Member States where a bank has branches/subsidiaries;
11. mano, kad valdžios institucijų ir valdytojų, atsakingų už tarpvalstybinių bankų grupių likvidavimą ir nemokumą, bendradarbiavimą ir bendravimą galima pagerinti parengus ex ante gairių rinkinį;
Believes that cooperation and communication between authorities and administrators responsible for the resolution and insolvency of cross‑border banking groups can be improved by establishing a set of ex-ante guidelines;
dėl prašymo ginti Valdemaro Tomaševskio imunitetą ir privilegijas
on the request for defence of the immunity and privileges of Valdemar Tomaševski