natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Masinės ar išsklaidytos žalos atveju nukentėjusieji nuo neteisėtos veiklos gali iš tiesų nedrįsti reikalauti kompensacijos, nes išlaidos, susijusios su individualiu teisių gynimu, gali būti neproporcingos patirtai žalai.
In case of mass or dispersed damages victims of unlawful behaviour might indeed abstain from claiming compensation as the costs of seeking individual redress might be disproportionate to the damage sustained.
Tačiau pagrindinis dėmesys ir toliau turi būti skiriamas Europos ir nacionalinės valdžios institucijų vykdomam ES teisės aktų įgyvendinimui, nes šios institucijos taiko viešąja teise pagrįstas tyrimo priemones, kurių negalima perduoti privačioms šalims, todėl privačių subjektų atliekamas teisės aktų vykdymas išlieka tik papildoma priemonė.
However, enforcement of EU law by European and national authorities must remain in the foreground, since these authorities have public-law investigative instruments at their disposal which cannot be made available to private parties; to this extent, private enforcement continues to be complementary.
Galiojantys ES teisės aktai ir ieškiniai dėl uždraudimo
Existing EU Legislation and Injunctive Relief
Per pastaruosius metus ES aktyviai siekė pagerinti galimybes kreiptis į teismą.
In recent years, the EU has sought actively to improve access to justice.
Pavyzdžiui, pagal Reglamentą Nr. 861/2007 dėl Europos ieškinių dėl nedidelių sumų sudaroma galimybė veiksmingai ir efektyviai kreiptis į teismą, nes palengvinamas tarpvalstybinio pobūdžio bylinėjimasis dėl ieškinių, kurių suma mažesnė kaip 2 000 EUR.
For instance, Regulation No 861/2007 on European Small Claims allows for efficient and effective access to justice by simplifying cross-border litigation of claims for less than EUR 2000.
Siekiant nustatyti, ar ES teisės aktų leidėjo tikslas buvo pasiektas, reikėtų dar atlikti reglamento įvertinimą.
Further evaluation of the regulation is needed in order to establish whether or not the intentions of the EU legislator have been realised.
Pranešėjas pripažįsta ieškinių dėl uždraudimo svarbą.
The rapporteur acknowledges the importance of injunctive relief.
Daugeliu atvejų, pavyzdžiui, klaidinančios reklamos, sutarčių neskaidrumo ir pan. atvejais, žala gali neatsirasti ir pirmenybė turėtų būti teikiama tam, kad būtų sustabdyta bet kokia tolesnė neteisėta veikla.
In many cases, such as misleading advertising, lack of transparency of contracts, etc. damages might not occur and priority should be given to stopping any further unlawful behaviour.
Pati Komisija jau nurodė, kaip būtų galima patikslinti Reglamentą (EB) Nr. 2006/2004 dėl bendradarbiavimo vartotojų apsaugos srityje
The Commission itself has indicated how Regulation (EC) No 2006/2004 on Consumer Protection Cooperation
Pirmiau minėtasis. ir Direktyvą 2009/22/EB dėl ieškinių dėl uždraudimo ginant vartotojų interesus
Cited above. as well as Directive 2009/22/EC on injunctions for the protection of consumer interests (Injunctions Directive)
Pirmiau minėtoji. , kad būtų pagerintas bendradarbiavimas ir ieškinių dėl uždraudimo nagrinėjimas
Cited above. can be improved in order to strengthen cooperation and injunctive relief
Tačiau pranešėjas yra susirūpinęs dėl plataus nacionalinių procesinių taisyklių aiškinimo, nes pagal Teisingumo Teismo praktiką šios taisyklės „neturi būti mažiau palankios už taisykles, taikomas panašiems ieškiniams pagal nacionalinę teisę (lygiavertiškumo principas) ir dėl jų naudojimasis pagal Sąjungos teisę suteiktomis teisėmis neturi tapti praktiškai neįmanomas arba pernelyg sudėtingas (veiksmingumo principas)“
However, the rapporteur is concerned about a wide interpretation of national procedural rules which, according to the case law of the Court of Justice, must ‘not be less favourable than those governing similar domestic actions (principle of equivalence) and must not make it in practice impossible or excessively difficult to exercise rights conferred by EU law (principle of effectiveness).’
Pranešėjas mano, kad taikant šiuos principus organizacijos neturėtų turėti privilegijuotos galimybės kreiptis į teismą ir ES teisės aktuose dėmesys turėtų būti skiriamas individų apsaugai ir labiau jų interesų, o ne plačiosios visuomenės interesų, užtikrinimui.
The rapporteur believes that, while respecting those principles, organisations must not enjoy privileged access to justice and EU legislation should focus on the protection and enforcement of the interests of the individual rather than the interests of the general public.
Horizontalioji priemonė ir apsaugos priemonės
Horizontal Instrument and Safeguards
Atsižvelgdamas į nacionalinių proceso teisės nuostatų įvairovę, pranešėjas mano, kad ėmusis bet kokios iniciatyvos kolektyvinio teisių gynimo srityje atsiras valstybių narių teisės nuostatų dėl žalos atlyginimo ir proceso teisės fragmentacija.
Bearing in mind the diversity of national procedural laws, the rapporteur believes that any initiatives in the field of collective redress will result in a fragmentation of Member States’ damages and procedural laws.
Nustatant Europos požiūrį negalima apsiriboti vien įvairių Komisijos iniciatyvų koordinavimu, nes tai neužkerta kelio skirtingiems teisėkūros procedūrų rezultatams.
A European approach cannot confine itself to coordinating the different Commission initiatives as coordination does not prevent different outcomes in the legislative procedures.
Iš tiesų, priimant bet kokią iniciatyvą kolektyvinio teisių gynimo srityje bus susidurta su tais pačiais proceso ir tarptautinės privatinės teisės klausimais.
Indeed, any initiative in the field of collective redress would address the same procedural and private international law questions.
Pavyzdžiui, neatsižvelgiant į sektorių būtina nustatyti identiškas griežtos apsaugos priemones, susijusias su tokiais aspektais kaip atstovaujančiojo subjekto statusas ir leidimo suteikimo kriterijai, galimybė susipažinti su įrodymais ar principo „pralaimėjusioji šalis moka“ taikymas.
For instance, identical strong safeguards, relating to aspects such as the standing of a representative entity and the criteria for authorisation, access to evidence or the application of the loser pays principle, are needed irrespective of the sector concerned.
Šie klausimai buvo iškelti ne tik vykstant horizontaliosioms konsultacijoms, bet ir ankstesnėse Baltojoje bei Žaliojoje knygose.
Those questions are raised not only in the current horizontal consultation but also in the preceding White and Green Papers.
Pranešėjas mano, kad Komisija jau numatė taikyti horizontalųjį požiūrį.
The rapporteur presumes that the Commission already envisages a horizontal approach.
Žalioji knyga dėl kolektyvinio žalos atlyginimo vartotojams ( COM(2008)0794 galutinis), p.
Green Paper of 27 November 2008 on ‘Consumer Collective Redress’ (COM(2008) 794 final), p.
Taigi jungiamasis veiksnys tampa ne sektorius, o tik ieškovas, t. y. vartotojas.
Hence, the connecting factor is not the sector anymore but only the claimant, i.e. the consumer.
Tai aiškiai parodo, kad horizontalioji priemonė yra geriausias būdas užtikrinti, kad atskiriems sektoriams nebūtų nustatytos skirtingos teisės nuostatos, dėl kurių gali atsirasti nacionalinės proceso teisės fragmentacija.
This clearly demonstrates that a horizontal instrument is the best way forward in order not to introduce different sectoral legislation resulting in fragmented national procedural laws.
Dėl nacionalinės teisės fragmentacijos ne tik būtų sutrikdytas teismų sistemos veikimas, bet ir padidėtų teisinis netikrumas, o tai prieštarautų tikslui pagerinti galimybes kreiptis į teismą.
Fragmentation of national laws would not only disrupt the functioning of judicial systems but also increase legal uncertainty, which would be at odds with the aim of improving access to justice.
Pagal procedūrinę teisę apibrėžiamos teismo procesui taikomos taisyklės ir siekiama palengvinti galimybes kreiptis į teismą.
Procedural law determines the rules applicable to the proceedings within the court itself and seeks to promote access to justice.
Apskritai pagal šias taisykles pramonės sektoriai ir teisės sritys neskiriami.
In general, these rules do not distinguish between different industrial sectors and different areas of law.
Taigi taikant Europos požiūrį į kolektyvinį teisių gynimą neturėtų daromi tokie skirtumai, šis požiūris turėtų būti horizontalaus pobūdžio.
Consequently, a European approach to collective redress must not introduce such a distinction but allow for a horizontal approach.
Jei būtina nustatyti ribotas tam tikram sektoriui taikytinas taisykles, jas galima nustatyti pačioje horizontaliojoje priemonėje, pavyzdžiui, numatant atskirą skyrių.
As far as limited sector-specific rules are needed, these can be laid down in the horizontal instrument itself, for instance in a separate chapter.
Pranešėjas mano, kad kolektyvinis teisių gynimas turėtų būti įmanomas tuo atveju, kai pavienis nukentėjęs asmuo nereikalauja kompensacijos, nes jis mano, kad patirta žala neproporcinga bylinėjimosi teisme išlaidoms.
The rapporteur believes that collective redress should be possible where an individual victim abstains from seeking compensation because he considers that the damage is not in proportion to the costs of court proceedings.
Tyrimai parodė, kad finansinė riba yra tarp 101 ir 2 500 EUR
Studies indicate that the financial threshold lies between EUR 101 and 2 500
Žr. specialųjį Eurobarometrą Nr. 342, 2011 m. balandžio mėn., p.
See Special Eurobarometer 342, April 2011, p.
5: 1000 EUR. .
5: EUR 1000. .
Nustačius, kad kolektyvinis teisių gynimo galimybė yra tik tuo atveju, jei individualiai patirta žala neviršija 2 000 EUR, horizontalioji priemonė būtų suderinta su Reglamentu Nr. 861/2007 dėl Europos ieškinių dėl nedidelių sumų ir būtų užtikrintas ES teisės aktų nuoseklumas.
Limiting collective redress to individual losses of up to EUR 2000 would align the horizontal instrument with Regulation No 861/2007 on a European Small Claims Procedure and ensure consistency of EU legislation.
Pranešėjas norėtų inicijuoti diskusiją dėl klausimo, ar būtų tinkama nustatyti žemesnę ribą.
The rapporteur would like to initiate a discussion on the question whether a lower threshold would be more appropriate.
Pranešėjas mano, kad horizontaliąja priemone turėtų būti galima naudotis tarpvalstybiniais ES teisės pažeidimo atvejais.
The rapporteur considers that a horizontal instrument should be available in cross-border cases where EU law is infringed.
Tarpvalstybinis elementas būtų nustatytas tuo atveju, kai nukentėjusiojo ir atsakovo gyvenamoji (buveinės) vieta nėra toje pačioje valstybėje narėje.
The cross-border element would be fulfilled where the victim and the defendant are not domiciled in the same Member State.
Horizontalioji priemonė galėtų būti taikoma ir tuo atveju, kai nukentėjusiųjų gyvenamoji vieta nėra toje pačioje valstybėje narėje.
The horizontal instrument might also apply where victims are not domiciled in the same Member State.
Bet kokia horizontalioji priemonė turi būti paremta principu, jog bet kuris žalą patyręs asmuo turi teisę gauti kompensaciją, tačiau asmenų, teikiančių kolektyvinį ieškinį, padėtis neturi būti geresnė negu individualių ieškovų padėtis.
Any horizontal instrument must be based on the principle that anyone who has suffered damage must have the right to receive compensation but that those bringing collective actions must not be in a better position than individual claimants.
Taikant šį principą į bet kokią horizontaliąją priemonę reikėtų įtraukti daugelį apsaugos principų.
This principle would entail incorporating a number of safeguards in any horizontal instrument.
Pranešėjas prašo, kad atstovaujamųjų ieškinių teikimas būtų patikėtas kompetentingiems subjektams.
The rapporteur asks for qualified entities to be entrusted with representative actions.
Turi būti parengti Europos kriterijai, kuriuos taikydama valstybė narė gali leisti kompetentingiems subjektams teikti ieškinį.
European criteria need to be developed according to which Member States can authorise qualified entities to file a claim.
Direktyvos 2009/22/EB dėl ieškinių dėl uždraudimo ginant vartotojų interesus 3 straipsnis galėtų tapti pagrindu rengiant šiuos kriterijus ir pagal jį pirmiausia turėtų būti užkirstas kelias piktnaudžiavimui horizontaliąja priemone.
Article 3 of Directive 2009/22/EC on injunctions for the protection of consumer interests could serve as a starting point for developing these criteria, which must be the first barrier to exclude misuse of a horizontal instrument.
Vadovaujantis šiais kriterijais leidimas galėtų būti suteiktas vartotojų organizacijoms, ombudsmenui ir t. t.
According to these criteria, authorisation could be granted to consumer organisations, ombudsmen, etc.
Dėl kolektyvinių ieškinių kompleksiškumo būtina, kad atstovas būtų teisininkas.
Owing to the legal complexity of collective actions, it is however necessary to be represented by a lawyer.
Taigi nebūtina nustatyti grupės ieškinius, kuriuos teikiant nukentėjusieji gali sujungti savo reikalavimus į vieną ieškinį.
Consequently, there is no need for group actions under which victims can combine their claims in a single claim.
Leidimų kompetentingiems subjektams išdavimo procedūra taptų praktiška valstybių narių priemonė, kurią taikant būtų galima kontroliuoti atstovaujančias organizacijas, taigi užtikrinti, kad nebūtų piktnaudžiaujama horizontalią priemone, nes tokia kontrolė nėra numatyta grupės ieškinio atveju.
The authorisation of qualified entities would provide Member States with a mechanism at hand which would allow for some control of the representative organisation and consequently of the horizontal instrument against misuse while this control would not exist in the case of a group action.
Pranešėjas ragina, kad tik aiškiai identifikuota asmenų grupė galėtų dalyvauti teikiant atstovaujamąjį ieškinį ir kad teikiant ieškinį grupės narių tapatybė jau turi būti nustatyta.
The rapporteur calls for only a clearly identified group of people to be able to take part in a representative action and identification must be complete when the claim is brought.
Kelių valstybių narių konstitucijose numatyta, kad draudžiama teikti ieškinius taikant atsisakymo (pasitraukimo) sistemą, pagal kurią ieškinys teikiamas nežinomų nukentėjusiųjų vardu, nes nukentėjusieji galėtų rinktis neteikti ieškinio.
The Constitutions of several Member States prohibit opt-out actions where a claim is brought on behalf of unknown victims as victims would not be free not to bring an action.
Ieškinių teikimas taikant atsisakymo (pasitraukimo) sistemą būtų taip pat problematiškas atsižvelgiant į EŽTK 6 straipsnį.
An opt-out action would also be problematic in light of Article 6 ECHR.
Gali būti kompensuojama tik realiai patirta žala ir tik tiems asmenims, kurie nukentėjo nuo ES teisės pažeidimo.
Only damage actually suffered may be compensated and only the victims of an EU law infringement may be compensated.
Taigi jokia kompensacijos dalis neturi tekti atstovaujančioms organizacijoms, nes tai ne tik prieštarautų žalos atlyginimo principui, bet ir labai padidintų finansinę paskatą teikti nepagrįstus ieškinius.
This also implies that no part of the compensation must remain in the hands of the representative organisation since this would not only conflict with the principle of compensation but would also significantly increase the financial incentive for filing unmeritorious claims.
Pranešėjas ragina uždrausti baudinį žalos atlyginimą, ypač siekiant išvengti palankiausio teismo ieškojimo.
The rapporteur calls for the prohibition of punitive damages so as in particular to avoid forum shopping.
Nors Teisingumo Teismas Manfredi byloje pripažino galimybę valstybėms priimti teisės aktus dėl baudinio žalos atlyginimo, tačiau šis teiginys taikytinas tik „nesant Bendrijos nuostatų šioje srityje“
It is true that in Manfredi the Court recognised the permissibility of national provisions on punitive damages, but this judgment applies only in the absence of Community rules governing the matter
Taigi Sąjungos teisės aktų leidėjas neturėtų įtraukti nuostatos dėl baudinio žalos atlyginimo.
The Union legislator may thus exclude the payment of punitive damages.
Itin svarbu užtikrinti, kad kalbant apie įrodymus kolektyvinių ieškovų padėtis nebūtų geresnė negu individualių ieškovų.
It is of decisive importance that collective claimants should not be in a better position than individual claimants when it comes to evidence.
Užuot Europos lygiu nustatant neįprastą pareigą atskleisti duomenis, reikėtų išlaikyti tvarką, kai valstybės narės nustato galimybę gauti įrodymus pagal nacionalinės proceso teisės nuostatas.
Instead of introducing alien disclosure requirements at European level, the Member States should continue to regulate access to evidence in accordance with their procedural law.
Dėl reikalavimų atskleisti informaciją be reikalo padidėja bylinėjimosi išlaidos ir skatinama teikti nepagrįstus ieškinius, taigi tokių reikalavimų Europos lygiu reikia atsisakyti.
Disclosure requirements unnecessarily raise the cost of litigation and encourage unmeritorious claims and must therefore be rejected at European level.
Pranešėjas taip pat norėtų, kad būtų išsaugotos nacionalinės išlaidų paskirstymo taisyklės, kadangi valstybėse narėse nusistovėjęs principas, kad pralaimėjusi šalis apmoka išlaidas, yra apsaugos nuo nepagrįstų ieškinių priemonė.
The rapporteur wishes to maintain the national rules on allocation of costs, since the well established principle in the Member States that the loser pays is a safeguard against unwarranted claims.
Taip pat Komisija neturėtų privalomos teisinės galios neturinčiais teisės aktais (angl. soft law ) skatinti valstybes nares suderinti savo išlaidų paskirstymo taisykles.
Neither should the Commission use soft law instruments to encourage the Member States to adjust their cost allocation rules.
Pranešėjas nepritaria tam, kad kolektyviniai ieškiniai būtų finansuojami.
The rapporteur rejects the funding of collective claims.
Daugelyje valstybių narių tokios finansavimo priemonės nežinomos, be to, jas taikant ieškiniai taptų parduodama preke.
Not only are funding mechanisms unknown in most Member States, but they also convert a claim into a tradable good.
Sąjunga turėtų neleisti to, kad rinkos mechanizmams tektų lemiamas vaidmuo priimant sprendimą, ar turi būti pateiktas ieškinys.
The Union should refrain from allowing market mechanisms to decide whether a claim can be brought or not.
Nagrinėjant šį aspektą reikėtų atsižvelgti į tai, kad daugelis vartotojų asociacijų ir kt. gauna viešąjį finansavimą ir kad reikėtų išsamiau apsvarstyti klausimą, ar ir kokiu mastu turėtų būti padidintas viešasis finansavimas, kad būtų sudarytos geresnės sąlygos teikti atstovaujamuosius ieškinius.
In this respect it should be borne in mind that many consumer associations, etc. enjoy public funding and that further thought should be given as to whether and to what extent public funding has to be increased in order to strengthen representative actions.
Dėl rengiamiems dokumentams taikomų apribojimų pranešėjas negalėjo apsvarstyti daugelio kitų svarbių klausimų, susijusių su apsaugos priemonėmis, pvz., kaip viešosios institucijos turėtų tvarkyti dokumentus.
The rapporteur could not touch upon many other important questions relating to safeguards owing to drafting constraints, for instance how to deal with documents in the hands of public authorities.
Turint omenyje tai, kad tokiose srityse, kaip konkurencijos teisė, privatūs ieškiniai dėl kompensacijų greičiausiai nagrinėjami tik tuomet, kai konkurencijos institucija nustato ES teisės pažeidimą, reikėtų išsamiau apsvarstyti galimybės susipažinti su dokumentais klausimą.
Bearing in mind that in areas such as competition law private actions for compensation will most likely be pursued after the breach of EU law has been established by a competition authority, further thought should be given to the question of access to documents.
Pranešėjas mano, kad turėtų būti suteikta galimybė susipažinti su viešųjų tyrimų metu gautais dokumentais, tačiau turėtų būti nustatyti konkretūs kriterijai, kad būtų galima nustatyti, kokiais atvejais gali būti atsisakoma suteikti prieigą prie dokumentų, siekiant apsaugoti teisėtus atsakovo arba trečiosios šalies interesus arba bet kokius kitus viršesnius interesus.
The rapporteur believes that access to documents retrieved in public investigations should be granted, but that specific criteria need to be developed in order to identify when access to documents can be denied so as to protect legitimate interests of the defendant or a third party and any other overriding interests.
Reikėtų atsižvelgti į tai, jog kalbant apie privačius ieškinius dėl žalos atlyginimo konkurencijos srityje ir sąsajas su atleidimo nuo baudų programa, Teismas neseniai nusprendė, kad „valstybių narių teismai, remdamiesi nacionaline teise ir palyginę Sąjungos teise saugomus interesus, turi nustatyti sąlygas, kuriomis reikia leisti ar neleisti susipažinti su tokiais dokumentais“
It should be borne in mind that with regard to private damages in the competition field and the interaction with the leniency programme, the Court recently ruled that it is ‘ for the courts and tribunals of the Member States, on the basis of their national law, to determine the conditions under which such access must be permitted or refused by weighing the interests protected by European Union law ’
2011 m. birželio 14 d. sprendimas byloje C-360/09, Pleiderer , dar neskelbta Rinkinyje. .
Judgment of 14 June 2011 in Case C-360/09 Pleiderer, not yet reported in the ECR. .
Be to, galima būtų apsvarstyti galimybę leisti atstovaujamąjį ieškinį pateikti tik tuomet, kai ES teisės pažeidimą galutinai konstatuoja kompetentinga nacionalinė arba Europos institucija arba teismas ir šių institucijų sprendimai negali būti apskųsti pagal nacionalinę teisę.
In addition, it could also be considered to allow for a representative action to be brought only after the breach of EU law has finally been established by the competent national or European authority or court against whose decisions there is no remedy under national law.
Atsižvelgiant į tai, reikia parengti konkrečius kriterijus, pagal kuriuos atlyginus žalą būtų sumažinamos baudos arba viešosios sankcijos, kad atsakovui netektų neproporcinga finansinė našta, tačiau šie kriterijai neturėtų būti įtraukti į horizontaliąją priemonę.
In this context but not within the horizontal instrument, specific criteria need to be developed which allow for fines or other public sanctions to be deducted after damages have been awarded in order not to put disproportionate financial burdens on the defendant.
Taip pat nepakaktų nustatyti konkrečius sektorius, pvz., finansinių paslaugų ir telekomunikacijų
It would also not be sufficient to identify particular sectors, such as financial services and telecommunications
Komisijos žalioji knyga dėl kolektyvinio žalos atlyginimo vartotojams ( COM(2008)0794 galutinis), p.
Commission Green Paper on Consumer Collective Redress, COM (2008) 794, p.
4. , nes nebūtų aišku, kokios pagal ES teisę suteikiamos teisės pažeidžiamos.
4 , insofar as it would not be clear which rights granted under EU law are at stake.
Teisinis tikrumas bus padidintas tuo atveju, jei bus nurodyti konkretūs ES teisės aktai, kuriuos taikant susiduriama su problemomis siekiant įgyvendinti nukentėjusiųjų teises.
Instead, legal certainty will be increased by identifying the exact pieces of EU legislation where problems regarding the enforcement of rights of victims exist.
Nustačius šiuos teisės aktus, horizontalioji priemonė turėtų būti taikoma ieškiniams atlyginti žalą, kai pažeidžiami atitinkami nurodyti teisės aktai ir ES antimonopolinės taisyklės.
Once this identification has taken place, the horizontal instrument should apply to damages actions in case of breach of the relevant legislation indicated as well as of EU antitrust rules.