natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Valstybės, kuriose įkurtos visų nuo pagrindinių įmonių patronuojamųjų įmonių būstinės. ir „kilmės šalių“
States in which all the undertakings in a relationship of dependency vis-à-vis the parent companies are based. and ‘countries of origin’
33. prašo Komisijos remti naujų santykių plėtrą tarp daugiašalių agentūrų, atsakingų už socialinius ir aplinkosaugos standartus bei PPO, siekiant tarptautiniu mastu užtikrinti didesnį nuoseklumą tarp tarptautinės prekybos politikos ir tvaraus vystymosi tikslų;
Calls on the Commission to support the development of new relationships between the multilateral agencies responsible for enforcing labour and environmental standards and the WTO with a view to establishing greater consistency at international level between trade policies and the objectives of sustainable development;
35. paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Europos Vadovų Tarybai, Tarybai, Komisijai, Ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui, Europos Sąjungos valstybių narių parlamentams, parlamentinei konferencijai PPO klausimais ir Tarptautinei darbo konferencijai.
Instructs its President to forward this resolution to the President of the European Council, the Council, the Commission, the European Economic and Social Committee, the parliaments of the Member States, the Parliamentary Conference on the WTO and the International Labour Conference.
Prekybos politika tarnaujanti bendriems Europos Sąjungos tikslams
A common commercial policy in the service of the European Union's global objectives
Po klimato, energijos ir maisto krizių kilusi tarptautinė finansų krizė visur sukėlė socialinę krizę, o dėl jos padidėjo naujų ir griežtų taisyklių poreikis, kad pasaulio ekonomika būtų geriau valdoma ir nesiplėtotų visuomenės sąskaita; Tarptautinė prekyba – globalizacijos ašis – nėra išimtis šiam reikalavimui.
Following on from the climate, energy and food crises, the international financial crisis, which has engendered a social crisis throughout the world, has merely increased the need for stringent rules to ensure that the world economy is more effectively supervised and that it does not develop to the detriment of our societies.
Visame pasaulyje piliečių nuomone tarptautinės prekybos suklestėjimas yra pagrįstas tik tada, jei iš tiesų prisideda prie ekonominio vystymosi, užimtumo ir gyvenimo lygio gerėjimo.
For ordinary people throughout the world, the expansion in international trade is justified only if it contributes to economic development, to job creation and to improved living standards.
Tik dėl šios sąlygos prekybos atvėrimas yra vertinimas kaip teigiamas ir priimtinas.
Only then is trade liberalisation regarded as something positive, and accepted.
Tačiau jis sukelia labai stiprų pasipriešinimą, jei yra vykdomas naikinant darbo vietas arba blogina gyvenimo sąlygas, socialines teises ir aplinką.
In contrast, when it destroys jobs or undermines living conditions and social and environmental rights, it gives rise to very vocal opposition.
Prekybos politikos negalima suvesti vien tik į kelių ekonomikos veikėjų tiesioginius interesus.
The common commercial policy cannot therefore be reduced to a set of measures designed to serve only the immediate interests of a few economic actors.
Europos Sąjungos prekybos politika turi atitikti bendrus Sąjungos tikslus ir visų pirma jos užsienio politikos, kuri yra vienas iš svertų skatinant reglamentuotos globalizacijos koncepciją, tikslus.
In Europe's case, trade policy must be conducted in a manner consistent with all the Union's objectives and, in particular, the objectives of its external policy, since it is one of the levers which the Union can use to promote its concept of regulated globalisation.
Visų pirma, Europa turi teisę užtikrinti, kad jos prekybos politika nepakenktų, bet padėtų ginti jos socialinį modelį ir jos aplinkos politiką.
It is perfectly legitimate that Europe's primary concern should be to ensure that its common commercial policy does not undermine, but rather helps to safeguard, its social model and its environmental policy.
Reikia pabrėžti, kad Europos Sąjunga jau ruošiasi suteikti tam tikras prekybos lengvatas savo partneriams už pagrindinių Tarptautinės darbo organizacijos konvencijų ratifikavimą ir keleto Jungtinių Tautų sutarčių žmogaus teisių srityje (Tarptautinį pilietinių ir politinių teisių paktą, Tarptautinį ekonominių, socialinių ir kultūrinių teisių paktą, Konvenciją dėl priverstinio darbo panaikinimo...).
The European Union already makes the award of certain trade preferences to third countries conditional on the ratification by the latter of the main conventions adopted by the International Labour Organisation (ILO) and a number of United Nations agreements on human rights (International Covenant on Civil and Political Rights, International Covenant on Economic, Social and Cultural Rights, Convention on the Abolition of Forced Labour, etc.).
Ji taip pat įsipareigojo nuo 2006 m. skatinti „padorų darbą“ – TDO ir JT tikslą, įgyvendindama visas savo išorės politikos kryptis, įskaitant prekybos politiką.
Since 2006 it has also been committed to promoting 'decent work', an ILO and UN objective, through all its external policies, including its common commercial policy.
Galiausiai, dabar jos dvišaliuose laisvosios prekybos susitarimuose yra skirsnis dėl subalansuotos plėtros, kuris apima visus aplinkosaugos ir socialinius tikslus.
Finally, its bilateral free trade agreements now incorporate a chapter on sustainable development which sets a number of environmental and social objectives.
Vis dažniau ES pasirašyti prekybos susitarimai, beje, būna platesnių partnerystės arba asociacijos susitarimų dalis, apimančių politinį bendradarbiavimą ir įsipareigojimus tvaraus vystymosi ir žmogaus teisių srityje.
What is more, with increasing frequency the trade agreements concluded by the EU represent just one aspect of broader partnership or association agreements encompassing political cooperation and undertakings concerning sustainable development and human rights.
Todėl aišku, kad iš esmės prekyba neturi būti atskirta nuo kitų Europos Sąjungos vidaus ar išorės politikos krypčių.
It is clear, therefore, that in terms of the principles underpinning it trade is inextricably linked to the European Union's other internal or external policies.
Viena iš šio požiūrio, kuris yra artimas ne tik Europai, priežasčių visų pirma grindžiama supratimu, kad prekybos liberalizavimas turi labai skirtingų ekonominių ir socialinių padarinių, kuriuos reikia suvaldyti ir kartais kompensuoti, nes vieni dėl liberalizacijos laimi, o kiti pralaimi.
The thinking behind this approach, which is not unique to Europe, stems partly from a recognition of the fact that the economic and social impact of trade liberalisation varies very substantially from country to country and that that impact must be managed and sometimes offset, because liberalisation is a process in which there are always winners and losers.
Tarptautinės prekybos plėtra duoda abipusę naudą tik tada, kai laikomasi tam tikrų sąlygų, nes pelnas kiekvienos šalies viduje niekada tolygiai nepasiskirsto tarp skirtingų visuomenės ir ekonomikos sektorių.
The expansion in international trade is universally beneficial only if certain conditions are met, since the gains in each country are never distributed fairly among all sectors of society and the economy.
Todėl atsiranda poreikis reglamentuoti prekybos atvėrimą, jo sąlygas, jo tempą, kuris paspartėjus globalizacijai jaučiamas dar stipriau.
Hence the need to manage the liberalisation of trade, including the practical arrangements for and the volume of trade, a need which has come to be felt even more strongly as the globalisation process has speeded up.
Tarptautinės prekybos liberalizavimą, beje, lydėjo arši konkurencija tarp šalių, siekiant pritraukti užsienio investuotojus, ir konkurencijos tarp įmonių suintensyvėjimas.
What is more, the liberalisation of international trade has been accompanied by ferocious competition among countries seeking to attract foreign investors and stiffer competition between undertakings.
Tai labai dažnai privedė prie piktnaudžiavimų darbo sąlygų, demokratinių laisvių ir žalos aplinkai srityje.
All too often this has led to abuses in the areas of working conditions and democratic freedoms and to environmental damage.
Pavyzdžių netrūksta.
The examples are legion.
Taigi Europa, kaip ir tarptautinė bendruomenė, susiduria su būtinybe įtraukti į tarptautinės prekybos taisykles realias garantijas tvaraus vystymosi ir socialinių teisių srityje.
Europe, and the international community as a whole, are thus faced with an imperative: simple logic, requires them to incorporate into the rules governing international trade genuine guarantees concerning sustainable development and labour rights.
Šis reikalavimas atitinka tiek Jungtinių Tautų, tiek Europos Sąjungos tikslus ir taip pat atitinka didelius Europos piliečių lūkesčius.
That imperative, which is consistent with the objectives of both the United Nations and the European Union, chimes exactly with public expectations in Europe.
Jis taip pat numato tam tikrą įmonių atsakomybės sampratą socialinėje ir aplinkosaugos srityje.
It also requires a specific approach to be defined to the issue of the social and environmental responsibility of undertakings.
Iš visų įmonių, pasaulinėje prekyboje tarptautinėms korporacijoms tenka didžiausias vaidmuo.
Among undertakings, it is the transnational corporations which play the key role in world trade.
Jie galėjo pasinaudoti rinkų atvėrimu ir perkelti į trečiąsias šalis dalį savo gamybos bei diversifikuoti savo tiekimo grandinę, pasirinkdamos šalis, kuriose gamybos sąnaudos mažos, o reglamentavimas ne toks griežtas.
They have taken advantage of market liberalisation to externalise part of their production and to diversify their supply arrangements, drawing on countries where production costs are low and regulatory regimes are less stringent.
Elgesys, kurio iš jų tikimasi ĮSA srityje, turi būti nesvetimas ir jų dukterinėms įmonėms bei subrangovams, esantiems tose šalyse, iš kurių jos organizuoja didelę dalį prekybos su Europa.
The expectation that such corporations should act in a socially responsible manner thus applies equally to their subsidiaries and their subcontractors in those countries, from which they organise a large proportion of the international trade involving Europe.
Trys iššūkiai – vienas tikslas
Three issues, one objective
Socialinės ir aplinkosauginės atsakomybės (ĮSA) skatinimas prekybos srityje meta, iš esmės, tris pagrindinius iššūkius Europai:
Fundamentally, measures to promote corporate social and environmental responsibility in the area of trade touch on three issues of major importance to Europe:
Moralinį iššūkį – dažnai mūsų pačių įmonių elgesys turi pasikeisti ir tapti atsakingas, remiantis socialiniais ir aplinkosaugos principais, kai jos veikia trečiosiose besivystančiose šalyse.
A moral issue: very often it is our own undertakings whose behaviour needs to change in order to be consistent with the principles underpinning social and environmental responsibility, in particular as regards their actions in developing countries.
Ekonominį ir socialinį iššūkį – tai, kad ĮSA principų nesilaikymas yra socialinio ir aplinkosaugos dempingo rūšis kenkianti gamybai ir darbuotojams, esantiems Europoje, nes būtent jie privalo laikytis aukštesnių socialinių ir aplinkosaugos standartų,
An economic and social issue: non-compliance with the principles underpinning CSR constitutes a form of social and environmental dumping, to the detriment of undertakings and workers in Europe, who are required to meet more stringent social and environmental standards.
Politinį iššūkį – tai, kad mūsų politika globalėjančiame pasaulyje turi būti nuosekli, ir Europos Sąjungos vaidmuo, nes jos piliečiai taip pat tikisi, kad ES juos apsaugos liberalizuotame pasaulyje.
A political issue: our policies in the context of globalisation must be consistent and the European Union must meet public expectations by offering ordinary Europeans protection in a deregulated world.
Sėkmingas tarptautinės prekybos taisyklių ir ĮSA susiejimas
Making CSR part of the rules governing international trade
Iki šiol praktiškai nebuvo jokio ryšio tarp prekybos ir įmonių socialinės atsakomybės.
Hitherto, the link between trade and CSR has been tenuous at best.
Priežastį lengva suvokti: tarptautinė prekyba yra valdoma valstybių susitarimų, kuriuose nustatomos toms valstybėms privalomos teisinės nuostatos; ĮSA grindžiama neprivalomomis nuostatomis, kurių įmonės savanoriškai įsipareigoja laikytis.
The reason is obvious: international trade is governed by agreements between States which lay down legal rules binding on those States; CSR is based on non-binding rules which undertakings agree to comply with on a voluntary basis.
Prekybos taisyklių susiejimas su įmonių prisiimamais įsipareigojimais socialinės atsakomybės srityje būtų veiksminga priemonė, kuri padėtų pasiekti, kad įmonės geriau elgtųsi ir kad valstybės, pasirašančios prekybos susitarimus su ES, laikytųsi socialinių ir aplinkos standartų.
Incorporating CSR principles into the rules governing international trade would enable the EU to exert pressure on undertakings to improve their behaviour and on the States which sign trade agreements with it to comply with labour and environmental standards.
ĮSA – tai vis labiau įsigalinti idėja...
CSR, an idea which is gaining ground ...
EBPO gairėse buvo nustatytos rekomendacijos, kurias vyriausybės taiko tarptautinėms korporacijoms ir kurios visų pirma susijusios su užimtumu ir santykiais su socialiniais partneriais, žmogaus teisėmis, aplinka, kova su korupcija, vartotojų interesais, konkurencija ir mokesčių vengimu.
The OECD Guidelines laid down a set of recommendations which governments address to multinational corporations concerning, in particular, employment and relations with the social partners, human rights, the environment, the fight against corruption, consumer interests, competition and tax evasion.
Vėliau buvo imtasi daug iniciatyvų nustatyti priemones, kurias taikant būtų prižiūrima, kaip laikomasi šių gero elgesio kodeksų, taip pat kontroliuojamos etiketės, žyminčios įmonių įsipareigojimus ĮSA srityje.
Since then, many proposals have been made to establish mechanisms for monitoring compliance with these codes of good conduct and labels certifying that undertakings have made a commitment to abide by CSR principles.
Europos Sąjunga nagrinėjo šį klausimą 2001 m. išleistoje žaliojoje knygoje, po kurios buvo parengta baltoji knyga ir įsteigtas įvairių suinteresuotųjų šalių forumas dėl ĮSA, kurio tikslas – sukurti Europos sistemą ir strategiją, kuriomis būtų skatinama įmonių socialinė atsakomybė.
The European Union considered the issue in a Green Paper, which was published in 2001 and was followed by the publication of a White Paper and the establishment of a Plurilateral Forum on CSR with the aim of encouraging the development of a European framework and strategy to foster CSR.
Šiandien Komisija, kaip ji nurodė savo 2006 m. šiuo klausimu parengtame komunikate, laiko ĮSA Europos socialinio modelio aspektu ir priemone apsaugoti solidarumą, sanglaudą ir lygias galimybes didėjant pasaulinei konkurencijai.
Today, as it made clear in its 2006 communication on the subject, the Commission regards CSR as an aspect of the European social model which represents a way of safeguarding solidarity, cohesion and equal opportunities in the context of increased global competition.
Komunikate teigiama, kad siekiama tikslo paversti ES įmonių socialinės atsakomybės pavyzdžiu ir užtikrinti, kad išorės politikos kryptys, kurias ji įgyvendina, ir Europos bendrovės, kurios investuoja į trečiąsias šalis, veiksmingai prisidėtų socialinio vystymosi.
The stated goal is to make the EU a ‘pole of excellence’ in CSR and to ensure that the external policies it implements and the European undertakings which invest in third countries make a genuine contribution to social development.
Europos Parlamentas savo ruožtu priėmė ne vieną pranešimą ir pasiūlymą, kuriais siekiama sustiprinti ĮSA (pvz., 1999, 2003 m. rezoliucijos ir ypač 2007 m. kovo mėn. priimtas R. Howitto pranešimas) ir sustiprinti socialinius bei aplinkos standartus Europos Sąjungos prekybos susitarimuose (ypač H. Désiro 2001 m. spalio mėn. bei H. Désiro ir M. Panayatopoulos 2007 m. gegužės mėn. pranešimai).
For its part, Parliament has adopted a number of reports and detailed proposals with the aim of strengthening CSR (for example its 1999 and 2003 resolutions and, in particular, the Howitt report adopted in March 2007) and of making compliance with labour and environmental standards a more significant component of EU trade agreements (in particular the Désir report adopted in October 2001 and the Désir and Panayatopoulos report adopted in May 2007).
... kuri turi tapti esminiu ES prekybos susitarimų aspektu
... and which must be at the heart of the EU’s trade agreements
ĮSA ir socialinės bei aplinkosaugos sąlygomis prekybos susitarimuose siekiama to paties tikslo: teisingesnės, labiau socialinės, humaniškesnės globalizacijos, kuri prisidėtų prie tvaraus vystymosi.
CSR and the social and environmental clauses in trade agreements pursue the same objective: fairer, more socially just, more human globalisation in the service of sustainable development.
Tačiau iki šiol jos buvo vystomos dviem lygiagrečiomis, bet atskiromis kryptimis
Hitherto, however, they have reflected two parallel, but separate, approaches
Net jei laisvos prekybos susitarime su Korėja užsimenama apie ĮSA, tai daroma labai ribotai ir nėra tiesioginės sąsajos su prekybos įsipareigojimų įgyvendinimu. .
The free trade agreement with South Korea does make reference to CSR, but only in a very limited way and without establishing any direct link with the trade provisions. .
Susijungusios jos tikrai nepakenktų viena kitai – priešingai, jos viena kitą sustiprintų.
If the two approaches can be combined, they will strengthen, and certainly not undermine, one another.
Prekybos susitarimų socialinės sąlygos bus sustiprintos, jei jos bus papildytos ĮSA, susijusia su įmonių elgesiu.
The social clauses in trade agreements will be strengthened by the incorporation of the concept of CSR, which concerns the behaviour of undertakings.
ĮSA sustiprins prekybos susitarimai, visų pirma stebėsenos sistema, kuri bus juose nustatyta siekiant, kad būtų įgyvendinami principai, kuriais grindžiami tie susitarimai.
The concept of CSR will in turn be consolidated as a result, drawing strength in particular from the arrangements trade agreements lay down for monitoring the implementation of the principles which govern them.
Šiame pranešime negrįžtama prie visų Europos Parlamento ir kitų tarptautinių instancijų jau pateiktų pasiūlymų skatinti, viena vertus, ĮSA bei, kita vertus, socialinius ir aplinkos standartus prekybos susitarimuose.
This report does not rehash all the proposals already put forward by Parliament and in other international bodies to promote CSR and labour and environmental standards in trade agreements.
Jame susitelkta į pasiūlymus, kurie sudarys sąlygas konkrečiai skatinti įmonių socialinę atsakomybę įgyvendinant Europos Sąjungos prekybos politiką.
It focuses instead on proposals specifically designed to foster CSR in the context of the European Union’s common commercial policy.
– BLS persvarstymu;
– the revision of the GSP regime;
– poveikio vertinimais, susijusiais su derybomis dėl Europos Sąjungos prekybos susitarimų ir tolesniais veiksmais;
– impact assessments linked to the negotiation of and follow-up to EU trade agreements;
– ĮSA sąlygomis Europos Sąjungos laisvosios prekybos susitarimais ir kitais prekybos ir investicijų susitarimais;
– CSR clauses in the EU’s free trade agreements and other trade and investment agreements;
– kiekvieno laisvosios prekybos susitarimo parlamentiniu priežiūros komitetu, kuris stebėtų, kaip laikomasi socialinių ir aplinkosaugos nuostatų, įskaitant ĮSA;
– for each free trade agreement a parliamentary monitoring committee to oversee compliance with the social and environmental provisions, including those relating to CSR;
– reikalavimu, kad visos ES ir šalių partnerių tarptautinės korporacijos skelbtų metines savo ir savo filialų bei tiekimo grandinės veiklos socialinio poveikio ir poveikio aplinkai ataskaitas;
– the requirement for multinational corporations based in the EU and in the partner countries to publish annual reports on the social and environmental impact of their activities and those of their subsidiaries and subcontractors;
– ES ir šalių partnerių teisminio bendradarbiavimo mechanizmais, įskaitant galimybę ir ES, ir atitinkamose šalyse partnerėse patraukti tarptautines korporacijas baudžiamojon atsakomybėn už rimtus šių įmonių arba jų dukterinių įmonių pažeidimus aplinkos ir pagrindinių teisių srityse;
– mechanisms for judicial cooperation between the EU and partner countries, including arrangements for prosecuting multinational corporations, both in Europe and in the partner countries concerned, if those corporations or their subsidiaries are guilty of serious breaches of environmental rules or fundamental rights;
– viešųjų pirkimų sutarčių sudarymu;
– public procurement;
– daugiašalių forumų, siekiančių skatinti ĮSA, ir PPO santykiais;
– relations between the multilateral forums which seek to promote CSR and the WTO;
– naująja Europos Komisijos iniciatyva.
– a new Commission proposal.
A. kadangi įmonių socialinė atsakomybė (ĮSA) yra sąvoka, kurią pasitelkdami verslininkai savanoriškai įtraukia socialinius ir aplinkosaugos klausimus į savo įmonių strategiją dėl bendros suinteresuotų subjektų gerovės, aktyviai dalyvaudami viešojoje politikoje, kuri yra svarbus vertybinių socialinių pokyčių aspektas,
A. whereas corporate social responsibility (CSR) is a concept whereby companies voluntarily incorporate social and environmental concerns into their business strategy for the overall wellbeing of stakeholders by actively engaging with public policy as an important aspect of value-driven social change,
C. kadangi ĮSA turi didelės įtakos ginant žmogaus teises besivystančiose šalyse,
C. whereas CSR has a considerable influence on human rights in developing countries,
D. kadangi ĮSA yra viena iš priemonių, kuri gali būti taikoma siekiant kovoti su nelegaliu darbu ir mokesčių slėpimu,
D. whereas CSR is one of the instruments that can be used to combat undeclared work and tax evasion,
E. kadangi ĮSA neturėtų atstoti valstybės arba jos atleisti nuo įsipareigojimo teikti pagrindines viešąsias paslaugas,
E. whereas CSR should not replace or exempt the State from its responsibility in the provision of basic public services,
F. kadangi ĮSA gali atlikti pagrindinį vaidmenį gerinant socialiai nuskriaustų bendruomenių gyvenimo lygį,
F. whereas CSR can play a key role in improving standards of living in disadvantaged communities,
G. kadangi profesinių sąjungų vaidmuo yra svarbus skatinant ĮSA , nes darbininkai geriau informuojami apie įmonių realybę,
G. whereas trade unions have an important role in promoting CSR, given that workers are well placed to know the reality of the companies that employ them,
H. kadangi ĮSA veikia paraleliai ir kartu su įmonių valdymo reformomis,
H. whereas CSR must be considered alongside, and in interaction with, corporate governance reforms,
I. kadangi mažųjų ir vidutinių įmonių bendroje Europos rinkoje ir Komisijos finansuotų projektų, skirtų skatinti įmonių socialinės atsakomybės (ĮSA) praktikos diegimą jose, rezultatų vaidmuo yra svarbus,
I. having regard to the role of SMEs in the single European market and to the results of Commission-funded projects to encourage the adoption of corporate social responsibility (CSR) practices, including by SMEs,