natgillin/translations-raw huggingface dataset:
TARGET2 sistemos įsipareigojimai ir gautinos sumos ECB atspindi tarptautinius srautus, kurie vykdomi naudojantis euro zonos bankais: jei tarpvalstybiniai srautai pereina per mokėjimų sistemą TARGET2, konkrečios šalies mokėtojo nacionalinis centrinis bankas (NCB) gauna įsipareigojimą gavėjo kitoje šalyje nacionaliniam centriniam bankui.
TARGET2 liabilities and claims on the ECB are a mirror image of cross-border flows conducted through banks in the euro area: when cross-border flows transit through the payment system TARGET2, the National Central Bank (NCB) of the payer in a given country gets an obligation towards the NCB of a payee in another country.
Taip sukuriami vidiniai Eurosistemos įsipareigojimai; jie kaupiami ir visi iš karto dengiami darbo dienos pabaigoje, todėl kiekvienas NCB turi arba pretenzijų, arba įsipareigojimų ECB.
This creates intra-Eurosystem obligations; they are aggregated and netted at the end of a business day, which results in each NCB having either a claim or an obligation towards the ECB.
NCB įgyja TARGET2 įsipareigojimų ECB atžvilgiu, jei jis savo kolegoms (t. y. bankams, kuriems skolina likvidumą už užstatą) suteikia daugiau lėšų nei jiems įprastai reikėtų (bendras įprastinis poreikis yra lygus rezervų, kuriuos bankai laiko NCB, sumai pridėjus „bendrus nepriklausomus veiksnius“ – iš esmės tai cirkuliacijoje esantys banknotai ir vyriausybiniai indėliai NCB – ir atėmus bendrą NCB finansinį turtą).
An NCB develops a TARGET2 liability vis-à-vis the ECB if it provides more funds to its counterparties (that is, the banks to which it lends liquidity against collateral) than they would need in normal times (in the aggregate, the normal need equals the sum of the reserves banks hold at the NCB plus the ‘net autonomous factors’ - essentially banknotes in circulation and government deposits at the NCB minus the NCB’s net financial assets).
Šiuo metu, pavyzdžiui, Airijos, Graikijos, Portugalijos ir Ispanijos NCB balansas yra neigiamas, t. y. jie turi įsipareigojimų ECB atžvilgiu.
Currently, for instance, the NCBs of Ireland, Greece, Portugal, and Spain have a negative balance, that is, a liability vis-à-vis the ECB.
Iš tiesų šiais krizės laikais kai kurie komerciniai bankai susiduria su sunkumais gaudami rinkos finansavimą, galbūt tai sunkiau padaryti dėl indėlių atsiėmimo.
Indeed, in current crisis times some commercial banks face difficulties in accessing market funding, possibly exacerbated by deposit withdrawals.
Siekiant kompensuoti tarpvalstybinį kapitalo nutekėjimą, bankų likvidumo poreikius gali padengti jų šalies NCB.
To compensate for cross-border outflows, the banks’ liquidity needs may be accommodated by their NCB.
Atvirkščiai, šalyse, kuriose bankai susiduria su tarpvalstybinio kapitalo įleidimu, bankams reikia mažiau likvidumo iš atitinkamų NCB nei įprastu metu (ir tokie NCB įgyja TARGET2 gautinų sumų ECB atžvilgiu).
In contrast, in countries where banks face cross-border inflows, the banks need less liquidity from their respective NCBs than in normal times (and the latter NCBs develop a TARGET2 claim on the ECB).
Kaip jau įvairiomis progomis minėjau, svarbu, kad būtų sprendžiama kai kurių bankų neproporcingo kainų siūlymo Eurosistemos refinansavimo aukcionuose problema.
As I have already mentioned on various occasions, it is essential that the issue of over-proportional bidding by some banks at the Eurosystem’s refinancing auctions is addressed.
Tačiau TARGET2 sistemos gautinos sumos NCB balanse pačios savaime nekelia finansinės rizikos tam bankui.
The TARGET2 claim on an NCB’s balance sheets, however, does not constitute in itself a financial risk exposure of the NCB concerned.
Kaip užtikrinsite ECB atliekamo vyriausybių obligacijų pirkimo antrinėje rinkoje ir padengtų obligacijų pirkimo (padengtų obligacijų pirkimo programos) skaidrumą?
How will you ensure transparency regarding ECB purchases of government bonds on the secondary market and the covered bonds (Covered Bond Purchase Programme)?
Ar atskleisite, kokios obligacijos buvo pirktos ir kokia buvo jų kaina?
Will you disclose which bonds have been purchased and for which price?
Visų pirma norėčiau priminti, kad valdančiosios tarybos bendri kiekiai, įsigyti pagal abi programas, yra skaidrūs.
First of all, I would like to recall that the Governing Council is transparent on the total amounts it has purchased under both programmes.
Kaip žinote, 2010 m. birželio mėn. pasibaigė padengtų obligacijų pirkimo programa (POPP), kai buvo pasiekta skelbta 60 mlrd.
As you know, the CBPP ended in June 2010 when it reached its announced amount of EUR 60bn.
Taip pat yra ir vertybinių popierių rinkų programos (VPRP) atveju – šios programos likutinė suma skelbiama kas savaitę ir ji įtraukiama į savaitinę finansinę ataskaitą, taip pat į pranešimus apie savaitinius likvidumo mažinimo veiksmus, kurių tikslas – sterilizuoti pagal vertybinių popierių rinkų programą įsigytas obligacijas.
The same holds true for the SMP, where the publication frequency of the outstanding amount is weekly and is contained in the weekly financial statement, as well as in the announcement of the weekly absorbing operation aimed at sterilising bond purchases conducted under the SMP.
Antra, leiskite priminti abiejų programų tikslą, kuris yra išsaugoti pinigų politikos poveikio mechanizmo euro zonoje veikimą.
Secondly, let me recall the aim of both programmes, which is to preserve the functioning of the transmission mechanism of monetary policy in the euro area.
Todėl POPP siekiama remti rinkos segmentą, kuris nukentėjo per finansų krizę, o tai yra svarbu siekiant išlaikyti kreditų srautą į ekonomiką.
To that end, the CBPP aimed at supporting a market segment that has suffered during the financial crisis, which is important for maintaining the flow of credit to the economy.
Vertybinių popierių rinkų programa (VPRP) buvo pradėta valstybės skolos krizės protrūkio pradžioje, 2010 m. gegužės mėn.
The SMP was started in the wake of the outbreak of the sovereign debt crisis, in May 2010.
Šioje programoje daugiausia dėmesio skiriama vertybiniams popieriams, tokiems kaip vyriausybių obligacijos, išleistos euro zonos valstybėse narėse, kurie yra būtini pinigų politikos poveikio procese, nes paprastai bankų balanso lapuose atlieka esminį vaidmenį.
Here the focus is on securities, such as government bonds, issued in euro area member states, which are vital for the transmission process of monetary policy as they usually play a crucial role in banks balance sheets.
Jei ECB pozicija kiekvieno pagal abi programas įgyto vertybinio popieriaus atžvilgiu būtų buvusi visiškai atskleista, ECB būtų buvę sunkiau pasiekti savo tikslą.
The full disclosure of the security-by-security position of the ECB acquired under both programmes would have made it more difficult for the ECB to reach its goal.
Pavyzdžiui, rinkos dalyviai būtų galėję bandyti pasipelnyti iš vertybinių popierių rinkų programos, sukurdami dažnos prekybos strategijas, o tai galėtų gerokai sumažinti programos veiksmingumą.
For example, market participants could have tried to make a profit out of the SMP by developing high frequency trading strategies, which would risk severely hampering the effectiveness of the programme.
Programos veiksmingumo trūkumo pasekmės kliudytų pinigų politikos poveikio mechanizmui, kuris būtinas, kad ECB galėtų pasiekti savo tikslą euro zonoje išlaikyti stabilias kainas.
The consequences of a lack of effectiveness of the SMP would hinder the transmission mechanism of monetary policy, which is key for the ECB to reach its goal of maintaining price stability in the euro area.
Valdančiosios tarybos vertinimu, informacijos apie konkrečius ECB įsigytus vertybinius popierius atskleidimo kaina gerokai pranoksta jo naudą.
In the Governing Council assessment, the costs of disclosing security-by-security information about the purchases of the ECB largely outweigh the benefit.
Todėl mes nusprendėme neatskleisti išsamios informacijos apie akcijų paketus ir tokio atskleidimo nenumatome.
For this reason, we decided not to disclose the detailed breakdown of the holdings and we do not foresee any such disclosure.
Kokias priemones Europos Sąjungos politikams rekomenduotumėte, kad ateityje turto kainų svyravimai Europos Sąjungos nekilnojamojo turto rinkose būtų apriboti?
What measures do you recommend to European policy makers to limit asset price fluctuations on European real estate markets in the future?
Krizė patvirtino, kad sprogstantys turto kainų burbulai turi skaudžių pasekmių tikrajai ekonomikai.
The crisis has confirmed that the bursting of asset price bubbles has severe impacts on the real economy.
Naujausia patirtis, kaip ir ankstesniais atvejais, parodė, kad turto kainų burbulai ir nekilnojamojo turto vertės nuokrypis nuo „pagrindinės“ vertės vyko kartu privačiajame sektoriuje susidarant dideliam finansiniam disbalansui.
The recent experience, as in previous cases, has shown that asset price bubbles and the deviation of real estate values from their ‘fundamental’ value came together with a strong build up of financial imbalances in the private sector.
Todėl pirmoji rekomendacija – atidžiai stebėti turto kainų pokyčių pobūdį ir finansinio sverto didėjimą bei investuoti į disbalanso ir nesutapimų nustatymo priemones.
A first recommendation is hence to closely monitor the nature of asset price movements and build up in leverage, and to invest in tools for detecting imbalances and misalignments.
Reguliariai ir nuodugniai stebint pinigų ir paskolų pokyčius, kaip būdinga ECB pinigų politikos strategijai, galima pastebėti sąveiką tarp perteklinio likvidumo kūrimo ir per ilgo kredito tęsimo bei netvarių turto kainų kilimo kurstymo.
Looking routinely and in detail at money and credit developments, as it is inherent in the ECB’s monetary policy strategy, can provide important insights into the interplay of excess creation of liquidity and over-extension of credit, on the one side, and the fuelling of unsustainable asset price developments on the other.
Naujausios ES lygmens pastangos, susijusios su griežtesnės makroekonomikos priežiūros procedūromis, pavyzdžiui, matomos rezultatų suvestinės įspėjimo mechanizme, yra žingsniai teisinga kryptimi kuriant ankstyvus įspėjamuosius rodiklius.
Recent efforts at the EU level in the context of enhanced macro surveillance procedures, such as reflected in the Scoreboard alert mechanism, are steps in the right direction towards the creation of early warning indicators.
Antroji rekomendacija – dirbti siekiant susitarimo dėl veiksmingo išankstinių priemonių rinkinio, kurio tikslas būtų apsaugoti nuo disbalanso susidarymo, ir aiškaus įvairių politikos sričių lyginamųjų privalumų supratimo šiame prevencijos procese.
A second recommendation is to work towards agreement on an effective toolkit of ‘ex-ante’ measures to prevent the build up of imbalances, and a clear understanding on the comparative advantages of different policy areas in this prevention process.
Pinigų politika neatlieka jokio į turto kainas nukreipto vaidmens, nors joje galima veiksmingai „pūsti prieš vėją“, atsižvelgiant į pinigų ir paskolų disbalanso susidarymo pasekmes ir jų poveikį vartojimo prekių kainų stabilumui vidutiniu laikotarpiu (taip pat žr. atsakymą į 7 klausimą).
Monetary policy has no role in targeting asset prices, although it may effectively “lean against the wind” when taking into account the consequences of the building up of monetary and credit imbalances and their unwinding in the medium-term outlook for consumer price stability (see also answer to Question 7).
Tačiau kovoti su visiškai išpūstų turto kainų burbulų susidarymu vien centrinio banko palūkanų normomis nėra pats geriausias sprendimas.
But countering the emergence of full-blown asset price bubbles with central bank interest rates alone is not the first-best solution.
Tokiomis aplinkybėmis kitoms politikos sritims, tokioms kaip fiskalinė ar reguliavimo politika, prieinamos priemonės yra veiksmingesnės.
Tools available to other policy areas, such as fiscal and regulatory policies are more effective in such circumstances.
Apskritai valdžios institucijos turėtų apsvarstyti galimybę įgyvendinti įvairias politikos priemones, atsižvelgdamos į atitinkamos jurisdikcijos nekilnojamojo turto rinkai būdingas ypatybes.
Overall, authorities should consider the implementation of a range of policy measures, taking into account the specific features of the real estate markets in the respective jurisdictions.
Turint tai omenyje, labai svarbus tinkamas makrolygio rizikos ribojimo priemonių apibrėžimas ir veiksmingas bei nuoseklus jų įgyvendinimas neperžengiant jurisdikcijų ribų.
In this context, the proper definition and the effective and consistent implementation of macro-prudential measures across jurisdictions are of key importance.
Kadangi staigaus kreditų augimo priežastis (ir pasekmė) – turto kainų burbulai, CCB gali padėti apriboti staigų turto kainų augimą, pareikalavus, kad visi bankai tokiais laikotarpiais turėtų papildomo kapitalo paskoloms.
Since credit booms frequently originate from – and help fuel – asset price bubbles, the CCB may help curb asset booms by requiring all banks to hold additional capital for loans in these periods.
Kitos makrolygio rizikos ribojimo priemonės gali labiau atitikti nekilnojamojo turto rinkos perkaitimo riziką.
Other macro prudential tools can be more adequate to stem the risk of overheating in the real estate market.
Šios priemonės yra santykinai gerai suprantamos ir kai kuriose šalyse jau naudojamos.
These instruments are relatively well understood, and have been already used in some countries.
Tačiau iš esmės yra platus pasirinkimas priemonių (mikrolygio rizikos ribojimo ar fiskalinių), kurias galima panaudoti makrolygio rizikos ribojimo reikmėms, kovai su staigiu turto kainų kilimu ir su susijusia sistemine rizika.
In principle, however, there is a vast array of tools (as microprudential or fiscal ones) that can be used for macroprudential purposes, to counter the insurgence of asset booms and the related systemic risk.
Kitos priemonės gali apimti papildomus prižiūrėtojų pagal „Bazelio II“ sistemos 2 ramstį atskiriems bankams, kuriuos valdžios institucijos laiko ypač veikiamais tam tikro pobūdžio rizikos (pvz., būsto rinkos koncentracijos rizikos), taikomus kapitalo reikalavimus.
Other measures may include additional capital requirements by supervisors under Pillar 2 of the Basel II framework for individual banks that are considered by authorities to be particularly exposed to certain types of risks (e.g. concentration risk in housing markets).
Be to, intensyvesnė priežiūra kartu su konkrečiu testavimu nepalankiomis sąlygomis gali taip pat prisidėti prie atsargesnės bankų skolinimo politikos.
Furthermore, intensified supervision, accompanied by specific stress tests, may also contribute to more cautious lending policy by banks.
Pernelyg didelių mokesčių paskatų hipotekos paskoloms pašalinimas taip pat gali būti laikomas galima makrolygio rizikos ribojimo politikos priemone siekiant sušvelninti pernelyg didelį šio rinkos segmento paskolų augimą.
Eliminating undue tax incentives for mortgage loans may also be considered as a potential macro-prudential policy tool to mitigate excessive credit growth in this market segment.
Mūsų šių priemonių veikimo makrolygio rizikos ribojimo požiūriu supratimas vis dar yra ankstyvoje stadijoje tiek teoriniu, tiek empiriniu požiūriu.
Our understanding of the functioning of these tools from a macroprudential point of view is still at an early stage, both theoretically and from an empirical viewpoint.
Europos sisteminės rizikos valdyba (ESRV) ir kitos makrolygio rizikos ribojimo institucijos visame pasaulyje dirba siekdamos spręsti šiuos klausimus.
The ESRB and other macroprudential authorities worldwide are working on these issues.
Galiausiai norėčiau paminėti, kad didesnis skaidrumas ir veiksmingesnis rizikos vartotojams pranešimas (įskaitant finansinio raštingumo didinimą) taip pat gali prisidėti prie informuočiau priimamų sprendimų būsto finansų srityje ir atsargesnio šios srities klientų elgesio.
Finally, let me mention that enhanced transparency and more efficient communication of risks to customers (including increased financial literacy) may also support a better-informed decision making in housing finance and a more cautious behaviour of clients in this field.
Kaip ECB ir ekonomikos bei politikos koordinavimo priemonėmis galėtų būti padedama sėkmingai įgyvendinti šią strategiją?
How could the ECB and the instruments of economic policy co-ordination contribute to the success of this strategy?
Pagal svarbą išvardykite struktūrines reformas, kurioms, jūsų nuomone, ES turėtų būti teikiama pirmenybė, ir pagrįskite savo pasirinkimą.
Please list in order of importance the structural reforms which you believe are a priority in the EU and justify your choices.
Europa turi gerinti pagrindines sąlygas aukšto lygio ilgalaikiam ekonomikos augimui pasiekti ir išlaikyti.
Europe needs to strengthen the key conditions for achieving and maintaining high levels of long-term economic growth.
Tam reikia atitinkamų sąlygų naujovėms ir žmogiškajam kapitalui kaupti.
This requires appropriate conditions for innovation and the building up of human capital.
Reikia didesnio produktyvumo ne tik siekiant pakelti mūsų pragyvenimo lygį, bet ir siekiant, kad viešieji finansai būtų grįsti tvariu pagrindu, taip pat būtų atsižvelgta į gyventojų senėjimo poveikį ir būtų galima veiksmingiau naudoti gamtos išteklius bei energiją, kartu apsaugant mūsų aplinką.
Higher productivity is needed, not only to raise our standards of living but also to help bring public finances on a sustainable footing, also considering the impact of an ageing population, and to allow for a more efficient use of natural resources and energy while preserving our environment.
Norint pasiekti šiuos tikslus, Europoje reikia sudaryti geresnes sąlygas produktyvumui didėti ir greitinti ekonomikos restruktūrizavimą ir investicijas.
In order to achieve these objectives, Europe needs to facilitate advances in productivity growth and to speed up economic restructuring and investment.
Todėl esminės struktūrinės reformos turėtų būti nukreiptos į konkurencingumo atkūrimą, švietimo stiprinimą, profesinį mokymą ir mokslinius tyrimus, paskatų dirbti ir įdarbinti didinimą; jas reikia skubiai įgyvendinti.
Therefore, substantial structural reforms should be aimed at restoring competitiveness, strengthening education, job training and research, increasing incentives to work and employment; they need to be urgently implemented.
Nominalaus ir realaus darbo rinkos nelankstumo pašalinimu, taip pat darbo užmokesčio didėjimo valdymo politika ateinančiais metais būtų galima gerokai prisidėti prie struktūrinio nedarbo mažinimo.
The removal of nominal and real labour market rigidities as well as policies which moderate wage growth would contribute significantly to lower structural unemployment over the coming years.
Šios priemonės turi būti supamos politikos krypčių, kuriomis produktų rinkose būtų skatinama šalies ir tarptautinė konkurencija.
These measures are to be flanked by policies that enhance domestic and cross-border competition in product markets.
Todėl reikia visiškai įgyvendinti Paslaugų direktyvą ir taip sustiprinti tarptautinę konkurenciją paslaugų srityje bei padaryti pažangą siekiant bendrosios rinkos tikslo.
In this respect, the services directive needs to be fully implemented to enhance cross border competition in services and to make further progress in fulfilling the objective of a Single Market.
Kartu su struktūrinėmis reformomis reikėtų konsoliduoti finansų sektorių.
Structural reforms should also be supported by a consolidation of the financial sector.
Be to, patikimos balanso ataskaitos, veiksmingas rizikos valdymas ir skaidrūs, tvirti verslo modeliai išlieka labai svarbūs stiprinant bankų atsparumą sukrėtimams ir užtikrinant tinkamas galimybes naudotis lėšomis, taip padedant pagrindus tvariam ekonomikos augimui ir finansiniam stabilumui.
In addition, sound balance sheets, effective risk management and transparent, robust business models remain key to strengthening banks' resilience to shocks and to ensuring adequate access to finance, thereby laying the foundations for sustainable growth and financial stability.
Patobulinta ir sustiprinta valstybių narių vykdomos politikos priežiūra, įskaitant naują makroekonominės priežiūros priemonę, labai svarbi siekiant sėkmingai įgyvendinti strategiją „Europa 2020“.
Improved and strengthened surveillance over Member States’ policies, including the new proposed macroeconomic surveillance mechanism, is key to make the EU 2020 strategy a success.
Mano manymu, ECB geriausiai prisideda prie augimui palankios aplinkos kūrimo užtikrindamas kainų stabilumą ir prisidėdamas prie finansinio stabilumo Europoje sąlygų gerinimo.
I believe the ECB contributes best to creating a growth-facilitating environment by ensuring price stability, and by contributing to strengthening the framework for financial stability in Europe.
Koks jūsų požiūris į Europos pinigų sąjungos ateitį ilguoju laikotarpiu ir kokie pagrindiniai uždaviniai laukia ateityje, ypač atsižvelgiant į dabartinius sunkumus?
What are your views on the future of the European monetary union in the longer term and what are the main challenges ahead, especially in view of the current difficulties?
Pasirašydamos Sutartį, nuo 2004 m. prie ES prisijungusios valstybės narės įsipareigojo įsivesti eurą.
By signing the Treaty, the Member States that have joined the EU since 2004 have committed to adopting the euro.
Konvergencijos pagrindų programa, kaip nurodyta Sutartyje ir jos Protokole, nustatoma, kad valstybės narės gali įsivesti eurą, kai pasiekia aukštą tvarios konvergencijos lygį.
The convergence framework, as embedded in the Treaty and Protocol, stipulates that Member States can adopt the euro once they have achieved a high degree of sustainable convergence.
Konvergencijos kriterijai yra lyginamasis standartas, pagal kurį ECB ir Komisija atlieka vertinimą.
The convergence criteria are the benchmark against which the ECB and the Commission assess this.
Kada bus įvestas euras, priklauso nuo to, per kiek laiko valstybės narės pasiekia aukštą tvarios konvergencijos lygį, ir šis laikotarpis įvairiose šalyse yra skirtingas.
The timing of euro adoption depends on how quickly Member States achieve a high degree of sustainable convergence and this timing differs across countries.
Dalyvaudamos antrajame valiutų kursų mechanizme (VKM II), kuris būna prieš įsivedant eurą, valstybės narės turėtų įrodyti, kad geba palaikyti kainų stabilumą, fiskalinę drausmę ir būti konkurencingos be didelių valiutos kurso pokyčių.
During ERM II participation, which precedes euro adoption, Member States should demonstrate that they can maintain price stability, fiscal discipline and competitiveness at the same time without major changes in the exchange rate.
Viena iš krizės pamokų – reikia gerokai sustiprinti EPS ekonomikos valdysenos sistemą.
One of the lessons drawn from the crisis is that the economic governance framework of EMU needs to be significantly enhanced.
Euro zonos šalių politikai turi suprasti, kad dalyvavimas euro zonoje turi pasekmių šalies lygmeniu vykdomai ekonomikos politikai.
Policymakers in euro area countries need to realise that participation in the euro area has implications for economic policies pursued at the country level.
Pagrindinis prioritetas – ekonomikos valdysenos sistema, kuri padėtų užtikrinti fiskalinio ir makroekonominio disbalanso prevenciją ir ištaisymą.
A key priority is an economic governance framework that helps to ensure prevention and correction of fiscal and macroeconomic imbalances.
Tokia sistema suteiktų prielaidas tvariam augimui ir finansiniam stabilumui visoje euro zonoje kaip visumoje.
Such a framework provides the pre-conditions for sustainable growth and financial stability in the euro area as a whole.
Todėl pritariu požiūriui, kad griežtesnės ekonomikos valdysenos sistemos pasiūlymai vis dar nepakankamai griežti.
I therefore share the view that the proposals for a stronger economic governance framework thus far do not go far enough.