natgillin/translations-raw huggingface dataset:
41. atsižvelgdamas į tai, mano, kad būtų geriausia, jei kandidatų paskyrimo procesas prasidėtų po Europos Parlamento rinkimų, kad būtų atsižvelgiama į rinkimų rezultatus, kurie turės lemiamos reikšmės pasirenkant Komisijos pirmininką; atkreipia dėmesį į tai, kad tik po jo (arba jos) rinkimų bus galima užtikrinti būtiną pusiausvyrą;
Considers, in that context, that the nominations process should occur following the elections to the European Parliament, in order to take account of the electoral results, which will play a primordial role in the choice of President of the Commission; points out that only after his/her election will it be possible to ensure the requisite balance;
– 1-oji ir 2-oji savaitės po Europos rinkimų: Europos Parlamento politinių frakcijų patvirtinimas;
– weeks 1 and 2 after the European elections: installation of the political groups in the European Parliament;
– 3-ioji savaitė po rinkimų: Europos Vadovų Tarybos pirmininko ir Europos Parlamento pirmininko konsultacijos, o po jų atskiri Europos Vadovų Tarybos pirmininko ir politinių frakcijų pirmininkų (gal ir su Europos politinių partijų pirmininkais arba ribotomis delegacijomis) susitikimai;
– week 3 after the elections: consultations between the President of the European Council and the President of the European Parliament, followed by separate meetings between the President of the European Council and the Presidents of the political groups (possibly also with the Presidents of the European political parties or restricted delegations);
– 4-oji savaitė po rinkimų: Europos Vadovų Taryba, atsižvelgdama į minėtųjų konsultacijų rezultatus, paskelbia kandidatą į Komisijos pirmininkus;
– week 4 after the elections: announcement by the European Council, taking into account the results of the consultations mentioned in the previous indent, of the candidate for President of the Commission;
– 5-oji ir 6-oji savaitės po rinkimų: kandidato į Komisijos pirmininkus bendravimas su politinėmis frakcijomis; kandidato pareiškimai ir jo (arba jos) politinių gairių pristatymas Europos Parlamentui; Europos Parlamento balsavimas dėl kandidato į Komisijos pirmininkus;
– weeks 5 and 6 after the elections: contacts between the candidate for President of the Commission and the political groups; statements by that candidate and presentation of his/her political guidelines to the European Parliament; vote in the European Parliament on the candidate for President of the Commission;
– liepa, rugpjūtis, rugsėjis: išrinktasis Komisijos pirmininkas susitaria su Europos Vadovų Taryba dėl Komisijos pirmininko pavaduotojo (vyriausiojo įgaliotinio) paskyrimo ir pasiūlo paskirtųjų Komisijos narių sąrašą (įskaitant Komisijos pirmininko pavaduotoją (vyriausiąjį įgaliotinį));
– July/August/September: the elected President of the Commission agrees with the European Council on the nomination of the Vice-President of the Commission (High Representative) and proposes the list of Commissioners-designate (including the Vice-President of the Commission (High Representative));
– rugsėjis: Europos Vadovų Taryba patvirtina paskirtųjų Komisijos narių sąrašą (įskaitant Komisijos pirmininko pavaduotoją (vyriausiąjį įgaliotinį));
– September: the Council adopts the list of Commissioners-designate (including the Vice-President of the Commission (High Representative));
– rugsėjis, spalis: paskirtųjų Komisijos narių ir Komisijos pirmininko pavaduotojo (vyriausiojo įgaliotinio) klausymai Europos Parlamente;
– September/October: hearings of the Commissioners-designate and of the Vice-President of the Commission (High Representative)-designate by the European Parliament;
– spalis: Komisijos narių kolegijos ir jų programos pristatymas Europos Parlamentui; balsavimas dėl visos kolegijos (įskaitant Komisijos pirmininko pavaduotoją (vyriausiąjį įgaliotinį)); Europos Vadovų Taryba patvirtina naująją Komisiją; naujoji Komisija pradeda eiti savo pareigas;
– October: presentation of the College of Commissioners and their programme to the European Parliament; vote on the entire college (including the Vice-President of the Commission (High Representative)); the European Council approves the new Commission; the new Commission takes up its duties;
– lapkritis: Europos Vadovų Taryba paskiria Europos Vadovų Tarybos pirmininką;
– November: the European Council nominates the President of the European Council;
Kaip nustatyta deklaracijoje dėl naujos Komisijos paskyrimo, dėl kurios susitarta 2008 m. gruodžio 11 ir 12 dienomis. , ji turėtų tinkamai atsižvelgti į būtinus terminus, kad naujai išrinktų politinių frakcijų atstovų politinių konsultacijų procedūra, kaip numatyta Lisabonos sutartyje, galėtų būti atlikta neoficialiai; mano, kad šiomis aplinkybėmis būtų išlaikyta jo naujųjų išimtinių teisių esmė, ir Europos Parlamentas galėtų imtis Komisijos pirmininko kandidatūros tvirtinimo;
As stated in the Declaration on the appointment of the future Commission, European Council's conclusions of 11 and 12 December 2008. , it should duly take into account the timeframe necessary to allow the political consultation procedure with the newly elected representatives of the political groups, as provided for in the Treaty of Lisbon, to be completed informally; considers that, under these conditions, the substance of its new prerogatives would be fully respected and the European Parliament could proceed to the approval of the nomination of the President of the Commission;
– Europos Parlamentas ir Komisija turėtų susitarti dėl teisėkūros sutarties ar programos, remdamiesi bendrais strateginiais tikslais ir prioritetais, kuriuos pristatys Komisija savo mandato galiojimo pradžioje, ir tai turėtų būti bendrų diskusijų su Europos Parlamentu ir Taryba tema, siekiant šių trijų institucijų supratimo (gal įforminto kaip specialus tarpinstitucinis susitarimas, net jei jis nebus teisiškai privalomas) bendrų tikslų ir prioritetų penkerių metų kadencijos laikotarpiu klausimais;
– the European Parliament, the Council and the Commission should agree on a 'contract' or 'programme' for the parliamentary term, based on the broad strategic goals and priorities to be presented by the Commission at the beginning of its mandate, which should be the subject of a joint debate with the European Parliament and the Council, with the aim of establishing an understanding (possibly in the form of a specific interinstitutional agreement, even if this is not legally binding) between the three institutions on common goals and priorities for the five-year legislative term;
– remdamasi šia sutartimi ar programa Komisija turėtų toliau plėtoti savo mintis dėl finansinio programavimo ir iki po rinkimų einančių metų birželio mėn. pabaigos pateikti savo pasiūlymus dėl penkerių metų daugiametės finansinės programos (kartu su teisėkūros pasiūlymų, kurių reikia siekiant pradėti vykdyti atitinkamas programas, sąrašu), kurią iki tų pačių metų pabaigos (arba vėliausiai iki kitų metų pirmojo ketvirčio pabaigos) turėtų apsvarstyti ir patvirtinti Taryba ir Europos Parlamentas, laikydamiesi tvarkos, numatytos Sutartyse;
– on the basis of this contract or programme, the Commission should then further develop its ideas for the financial programming, and present, by the end of June of the year following the elections, its proposals for a five-year multiannual financial framework – accompanied by the list of the legislative proposals needed in order to put the respective programmes into action – which should then be discussed and adopted by the Council and the European Parliament, in accordance with the procedure laid down in the Treaties, by the end of that same year (or, at the latest, by the end of the first quarter of the following year);
– taip Sąjunga galėtų turėti penkerių metų daugiametę finansinę programą, kuri būtų parengta ir galėtų įsigalioti prasidėjus N+2 (ar N+3) metams
– this would enable the Union to have a five-year multiannual financial framework ready to enter into force at the beginning of year N+2 (or N+3)
50. mano, kad pereinant prie šios finansinio ir politinio programavimo penkmečiais sistemos reikės pratęsti dabartinę finansinę programą, esančią Tarpinstituciniame susitarime dėl biudžetinės drausmės ir patikimo finansų valdymo
Considers that moving to this system of five-year financial and political programming will require prolongation and adjustment of the current financial framework contained in the Interinstitutional Agreement on budgetary discipline and sound financial management
1). , iki 2015/2016 m. pabaigos ir ją pakoreguoti, o kita programa turėtų įsigalioti iki 2016/2017 m. pradžios
1). until the end of 2015/2016, with the next one entering into force by the beginning of 2016/2017
R. Böge pranešimas dėl 2007–2013 m. finansinės programos laikotarpio vidurio peržiūros (INI/2008/2055) ir C. Guy-Quint pranešimas dėl Lisabonos sutarties finansinių aspektų (INI/2008/2054). ;
In accordance with the Böge report on the mid-term review of the 2007-2013 financial framework (INI/2008/2055) and the Guy-Quint report on the financial aspects of the Lisbon Treaty (INI/2008/2054). ;
– Komisija turėtų pristatyti savo metinę darbo ir teisėkūros programą Europos Parlamentui ir Tarybai, kad įvyktų bendros diskusijos ir Komisija galėtų įrašyti būtinus pakeitimus;
– the Commission should present its annual working and legislative programme to the European Parliament and the Council, with a view to a joint debate allowing the Commission to introduce the necessary adaptations;
– Bendrųjų reikalų taryba, tardamasi su Europos Parlamentu, turėtų patvirtinti bendrą operatyvinę kiekvienos trijų pirmininkaujančių valstybių narių grupės veiklos programą, apimančią jų 18-os mėnesių trukmės įgaliojimų laikotarpį, kuri būtų gairės kiekvienai atskirai pirmininkaujančiai valstybei narei sudarant atitinkamą šešis mėnesius truksiančio pirmininkavimo laikotarpio veiklos programą;
– the General Affairs Council, in dialogue with the European Parliament, should adopt the joint operational programming of the activities of each group of three Presidencies for the entire 18-month term of their mandate, which will serve as a framework for the respective programme of activities of each Presidency for its six-month term;
Komisijos pirmininko pavaduotojas (vyriausiasis įgaliotinis)
Vice-President of the Commission (High Representative)
57. pabrėžia, kad Komisijos pirmininko pavaduotojo (vyriausiojo įgaliotinio) uždaviniai ypač sunkūs ir dėl jų reikės didesnio koordinavimo su kitomis institucijomis, ypač su Komisijos pirmininku, kuriam jis (arba ji) bus politiškai atskaitingas (-a) išorės santykių sričių, patenkančių į Komisijos kompetenciją, klausimais, su rotacijos tvarka Tarybai pirmininkaujančiomis valstybėmis narėmis ir su Europos Vadovų Tarybos pirmininku;
Stresses that the tasks of the Vice-President of the Commission (High Representative) are extremely onerous and will require a great deal of coordination with the other institutions, especially with the President of the Commission, to whom he/she will be politically accountable in the areas of external relations that fall within the remit of the Commission, with the rotating Presidency of the Council and with the President of the European Council;
59. ragina Komisiją ir Komisijos pirmininko pavaduotoją (vyriausiąjį įgaliotinį) visapusiškai pasinaudoti galimybe pateikti bendras iniciatyvas užsienio santykių srityje, siekiant sustiprinti skirtingų Sąjungos išorės veiksmų sričių sąryšį ir išplėsti galimybę, kad šias iniciatyvas patvirtintų Taryba, ypač atsižvelgdama į BUSP; todėl pabrėžia, kad būtina vykdyti parlamentinę užsienio ir saugumo politikos priemonių priežiūrą;
Calls on the Commission and the Vice-President of the Commission (High Representative) to make full use of the possibility of presenting common initiatives in the field of foreign relations, in order to enhance the cohesion of the different areas of action of the Union in the external sphere and increase the possibility of those initiatives being adopted by the Council, particularly in relation to the CFSP; stresses in this connection the need for parliamentary supervision of foreign and security policy measures;
– Komisijos pirmininko pavaduotojas (vyriausiasis įgaliotinis) turėtų siūlyti skirti specialius atstovus, turinčius aiškius įgaliojimus, apibrėžtus pagal Europos Sąjungos sutarties 33 straipsnį, kad minėtieji atstovai padėtų jam (arba jai) konkrečiose jo (arba jos) kompetencijos srityse BUSP klausimais (šiuos specialius atstovus, kuriuos paskirtų Taryba, taip pat turėtų išklausyti Europos Parlamentas ir jie turėtų reguliariai informuoti Europos Parlamentą apie savo veiklą);
– the Vice-President of the Commission (High Representative) should propose the nomination of special representatives, with a clear mandate defined in accordance with Article 33 of the Treaty on European Union, to assist him/her in specific areas of his/her competences in CFSP matters (those special representatives nominated by the Council should also be heard by the European Parliament and should keep the European Parliament regularly informed of their activities);
– jis (arba ji) turėtų kuo labiau koordinuoti savo veiklą kitose nei BUSP srityse su Komisijos nariais, atsakingais už šias sritis, ir esant reikalui turėtų jiems (arba joms) perleisti savo Europos Sąjungos tarptautinio atstovavimo funkcijas šiose srityse;
– he/she should coordinate his/her activities in fields other than the CFSP with the Commissioners responsible for portfolios in those areas, and should delegate to them his/her functions of international representation of the European Union in those areas whenever necessary;
– jei Komisijos pirmininko pavaduotojas (vyriausiasis įgaliotinis) negali atvykti, jis (arba ji) turėtų nuspręsti, kiekvienu konkrečiu atveju atsižvelgdamas (-a) į užduotis, kurias reikės atlikti, kas jį (arba ją) pavaduos;
– in the event of absence, the Vice-President of the Commission (High Representative) should decide, on a case-by-case basis, in light of the duties to be performed on each occasion, who is to represent him/her;
– Europos Vadovų Tarybos pirmininkas atstovauja Sąjungai valstybių ar vyriausybių vadovų lygmeniu klausimais, susijusiais su BUSP, tačiau neturi įgaliojimų vesti politinių derybų Sąjungos vardu, nes ši užduotis skirta Komisijos pirmininko pavaduotojui (vyriausiajam įgaliotiniui); jis (arba ji) taip pat gali būti pakviestas (-a) atlikti specialų atstovavimo vaidmenį ir atstovauti Europos Vadovų Tarybai tam tikruose tarptautiniuose renginiuose;
– the President of the European Council represents the Union at the level of Heads of State or Government in matters concerning the CFSP, but does not have the power to conduct political negotiations in the name of the Union, which is the task of the Vice-President of the Commission (High Representative); he/she may also be called upon to fulfil a specific role of representation of the European Council at certain international events;
– Komisijos pirmininkas atstovauja Sąjungai aukščiausiuoju lygmeniu Sąjungos išorės santykių visumos, išskyrus BUSP, ar konkrečių sektorių politikos, patenkančios į Sąjungos išorinių veiksmų aprėptį (išorės prekyba it kt.), klausimais; Komisijos pirmininko pavaduotojas (vyriausiasis įgaliotinis) arba kompetentingas ar įgaliotas Komisijos narys, Komisijai leidus, taip pat gali imtis šio vaidmens;
– the President of the Commission represents the Union at the highest level in relation to all aspects of the external relations of the Union, except for matters concerning CFSP, or any specific sectoral policies falling within the scope of the external action of the Union (foreign trade etc.); the Vice-President of the Commission (High Representative) or the competent/mandated Commissioner may also assume this role under the authority of the Commission;
63. pabrėžia, kad svarbi skirtingų šalių, atsakingų už šias skirtingas Sąjungos išorinio atstovavimo užduotis, koordinacija ir bendradarbiavimas siekiant išvengti kompetencijos konfliktų ir užtikrinti Sąjungos darną ir pastebimumą išorės veiksmų srityje;
Stresses the importance of coordination and cooperation between all the different parties responsible for these different tasks concerning external representation of the Union, so as to avoid conflicts of competence and ensure the coherence and visibility of the Union in the external sphere;
Lisabonos sutarties poveikis Europos Sąjungos institucijų pusiausvyros raidai
Impact of the Lisbon Treaty on the development of the institutional balance of the European Union
Europos Parlamento, Europos Vadovų Tarybos, Ministrų Tarybos ir Komisijos santykių raidos politinė analizė
A political analysis of the changing relations between the European Parliament, the Council and the Commission
Lisabonos sutartimi įsteigiama politinė sąjunga, kuriai suteikiamas juridinio asmens statusas ir ypatinga institucinė struktūra.
The Treaty of Lisbon creates a political Union with legal personality and a single institutional framework.
Įvykdžius plėtrą, leidusią įgyvendinti suvienijimą, Europai būtinai reikalinga ši pertvarka, padėsianti įveikti 21-ojo amžiaus iššūkius, vienas kurių – globalizacija.
Following the enlargement that brought about its reunification, Europe needed this relaunch in order to address the challenges, such as globalisation, facing it in the 21st Century.
Galime teigti, kad Lisabonos sutartimi Europa siekia prisitaikyti prie naujos geopolitinės aplinkos, susidariusios pasibaigus Šaltajam karui, kaip ji tai padarė Romos sutartimi po Antrojo pasaulinio karo.
In much the same way as the Treaty of Rome was a response to the new situation obtaining after the Second World War, the Treaty of Lisbon may be seen as an attempt by Europe to face up to the new environment brought about by the end of the Cold War.
Tęsdama savo taikos ir stabilumo projekto įgyvendinimą ir stiprindama savo socialinį ir ekonominį vientisumą, Europos Sąjunga suteikė savo piliečiams galimybę gyventi laisvės, saugumo ir teisingumo erdvėje, o planetos mastu ji aktyviai prisideda kuriant teisingesnį ir tvaresnį pasaulį.
By continuing to pursue its goal of peace and stability while fostering closer social and economic integration, the European Union can offer its citizens an area of freedom, security and justice and play a part, as a global player, in building a fairer and more sustainable world.
Siekdama šio tikslo, dvidešimt septynias šalis sujungusi Europos Sąjunga privalėjo tapti „demokratiškesnė, skaidresnė ir veiksmingesnė“ (Lakeno deklaracija).
In order to be able to do so, the 27-Member State EU needed to ' become more democratic, more transparent and more effective' (Laeken Declaration).
Todėl Lisabonos sutartimi iš dalies keičiama Europos Sąjungos (Mastrichto) sutartis ir Europos Bendrijų steigimo sutartis (Romos sutartis su visais pakeitimais), kurios nuo šiol atitinkamai vadinsis Europos Sąjungos sutartimi (ESS) ir Sutartimi dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV).
To this end, the Lisbon Treaty amends the Treaty on European Union (Treaty of Maastricht) and the Treaty establishing the European Community (Treaty of Rome, as subsequently amended), which will become known as the Treaty on European Union (TEU) and the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU) respectively.
Pirmąja sutartimi nustatoma institucinė Sąjungos struktūra, antrąja – jos praktinės veiklos principai.
The TEU establishes the Union's constitutional framework, while the TFEU establishes how the Union is to operate in practice.
Abi sutartys turi vienodą teisinę galią.
The two Treaties have the same legal value.
Siekiant sklandumo, tikslinga ateityje Sutartį dėl ES veikimo padaryti priklausomą nuo pagrindinės Europos Sąjungos steigimo sutarties – taip būtų pateisintas lankstesnės (nei pagrindinei sutarčiai) procedūros taikymas, jei Sutartį dėl ES veikimo prireiktų persvarstyti.
It would be more logical if the TFEU were, at a later stage, to be subordinated to the basic Treaty establishing the European Union, the TEU, thus enabling a more flexible procedure to be used for revision of the TFEU than for revision of the basic Treaty.
Lisabonos sutartis įsigalios tik visoms valstybėms narėms ją ratifikavus.
The Lisbon Treaty cannot enter into force until it has been ratified by all the Member States.
Tačiau nesumenkinsime ratifikavimo reikšmės jau dabar imdamiesi rengtis jos įgyvendinimui.
Making preparations for implementation of the Treaty does not in any way prejudge the outcome of the ratification process.
Priešingai, jei vilkinsime pasirengimą, pavėluosime įgyvendinti ratifikuotą sutartį.
On the contrary, not doing so would result in late implementation once the Treaty has been ratified.
Todėl visiškai pateisinama tai, kad kiekviena institucija, numatydama būsimą ratifikavimą, nagrinėja Sutarties įsigaliojimo pasekmes tiek jos pačios veiklai, tiek ir jos santykiams su kitomis institucijomis.
Each of the EU institutions is therefore fully justified in not waiting for ratification to take place before looking into the Treaty's implications for its own workings and for interinstitutional relations.
Šiame pranešime analizuojamas Lisabonos sutarties poveikis Europos Sąjungos institucijų pusiausvyros raidai.
This report looks at the Lisbon Treaty's impact on the development of the EU's institutional balance.
Jame pabrėžiama, kaip svarbu įgyvendinti naująsias nuostatas ir įvykdyti pirmuosius skyrimus.
It highlights the importance of implementing the new provisions and making the first appointments.
Daugiausia dėmesio pranešime skirta Europos Parlamento, Europos Vadovų Tarybos, Tarybos ir Komisijos santykiams.
The report focuses on relations between Parliament, the European Council, the Council and the Commission.
Pranešime įvertinta bendra šių institucijų veiklos tarpusavio pusiausvyra, neapsiribojant vien jų santykiais su Europos Parlamentu.
It assesses the overall balance between these institutions and does not confine itself to the other institutions' relations with Parliament.
Tai – politinė analizė, kurią atliekant kartu pateikiamos konkrečios rekomendacijos.
The report provides a political analysis, in the light of which practical recommendations are set out.
Šiame pranešime nenagrinėjama, kokių būtinų vidaus organizacinių priemonių turi imtis Parlamentas pagal šios Sutarties reikalavimus.
The report does not deal with the organisational changes within Parliament that implementation of the Treaty will require.
Minėtasis klausimas – atskirų pranešimų objektas
These will be addressed in separate reports
J. Leineno pranešimas dėl Parlamento naujo vaidmens ir atsakomybės įgyvendinant Lisabonos sutartį ir R. Corbetto pranešimas dėl bendros Parlamento darbo tvarkos taisyklių peržiūros. .
Leinen report on Parliament's new role and responsibilities in implementing the Treaty of Lisbon and Corbett report on the general revision of Parliament's Rules of Procedure. .
Nors šiame pranešime aptariamas Sąjungos išorės veiklos organizavimas, jame nenagrinėjama, kaip bus organizuota Europos išorės veiklos tarnyba, dėl kurios rengiamas atskiras pranešimas
While it looks at the way in which the Union's external action is organised, the report does not touch upon the organisation of the European External Action Service, which will be dealt with in a separate report
E. Broko pranešimas dėl Europos išorės veiklos tarnybos kūrimo institucinių aspektų, šiuo metu rengiamas Konstitucinių reikalų komitete. .
Brok report on the institutional aspects of creating a European service for external action, currently being drawn up within the Committee on Constitutional Affairs. .
Taip pat jame nenagrinėjami santykiai su nacionaliniais parlamentais.
Lastly, it does not go into relations with national parliaments.
Nors jiems tenka labai svarbus, sutarties prieduose pateiktų protokolų nuostatomis sustiprintas vaidmuo, nacionaliniai parlamentai vis dėlto nėra Europos Sąjungos institucijos.
Although they have an extremely important role to play - and one which is enhanced by the protocols annexed to the Treaty -, national parliaments do not, as such, form part of the EU institutions.
EP santykiai su nacionaliniais parlamentais bus apsvarstyti atskirame pranešime
Relations with national parliaments will therefore be dealt with in a separate report