natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Sankcijų politinis veiksmingumas, jų antraeilės neigiamos pasekmės šiandien vertinamos kontraversiškai (dėl per plačių sankcijų, tokių kaip embargas Irakui, kenčia gyventojai, skatinama nusikalstama veikla, kai kurių produktų juodoji rinka (Birmoje), dėl įtraukimo į juoduosius sąrašus kyla žmogaus teisių pažeidimo pavojus.
The political effectiveness of sanctions and their harmful side-effects are now the subject of much controversy (the suffering of populations as a result of unduly extensive sanctions, such as embargos (Iraq), encouragement to criminal networks, black markets in certain products (Burma) and the danger of human rights violations in the blacklisting method).
Sankcijų patikimumą silpnina kritika dėl jų naudojimo „taikant dvigubus standartus“ pagal partnerio strateginę svarbą (Rusijai), dėl politinių nesutarimų Taryboje (Izraelio, Kubos atvejais) arba dėl geografinė padėties.
Similarly, criticisms regarding the application of double standards, based on the strategic importance of the partner (Russia), political differences within the Council (Israel, Cuba) and geographical location, tend to undermine its credibility.
Jeigu kritika pagrįsta, ji neturi tapti priežastimi tiesiog atsisakyti šios priemonės: į ją turi būti atsižvelgiama siekiant priemonę tobulinti.
While such criticisms are justified, they cannot be used as an argument to simply abandon the instrument but should be taken into account in seeking to improve it.
Šio pranešimo tikslas – pateikti rekomendacijų dėl skaidrios, nuoseklios ir veiksmingos sankcijų politikos.
The aim of this report is to put forward recommendations with a view to a transparent, consistent and effective sanctions policy.
Europos Sąjunga neabejotinai yra „švelnioji galia“, sąmoningai vykdanti veiklą taip, kad perėjimas nuo sankcijų prie skatinimo būna glaudžiai susietas su pastangomis derinti meduolio ir botago metodą.
The European Union is undeniably a ‘soft power’, deliberately promoting an approach where the steps between sanctions and incentives are closely tied in its effort to combine carrot and stick techniques.
V. Agnoletto pranešime „Straipsniai dėl žmogaus teisių ir demokratijos ES sutartyse“ ir E. Valenciano pranešime „Dėl dialogo užmezgimo ir konsultacijų žmogaus teisių klausimais su trečiosiomis šalimis“ šie ES politikos aspektai jau nagrinėti ir atskleistas visas jos potencialas šioje srityje.
The Agnoletto reports on the human rights and democracy clause in European Union agreements and the Valenciano report on the functioning of the human rights dialogues and consultations on human rights with third countries have already addressed these aspects of EU policy and have demonstrated the considerable potential of EU instruments in this connection.
Nors BUSP sankcijos neturi būti painiojamos su dvišalių susitarimų, kuriuose yra žmogaus teisių sąlyga, nutraukimu, jos, kaip ir žmogaus teisių sąlygos bei susitarimai, turi tapti platesnės ir nuoseklesnės žmogaus teisių strategijos tose šalyse dalimi.
Although CFSP sanctions should not be confused with the suspension of bilateral agreements containing a human rights clause, they should, along the same lines as human rights clauses and agreements, form part of a wider and more coherent human rights strategy in sanctioned countries.
Jos, pvz., negalėtų būti veiksmingos, jeigu nebūtų lydimos pozityvių priemonių, taikomų pilietinei visuomenei, ir sveiko, nuoseklaus bei skaidraus atsivėrimo politiniam dialogui su tam tikrų šalių režimais.
They cannot be effective, for example, unless they are accompanied by positive measures for civil society and a healthy, balanced, clear-sighted and open approach to political dialogue with the relevant regimes.
Europos Sąjunga turi vykdyti protingų, tikslinių sankcijų politiką, specialiai pritaikytą kiekvienai padėčiai, parengtą siekti didžiausio poveikio tiems, kurių elgesiui ji nori daryti įtaką, kuo labiau išvengiant poveikio humanitarinei padėčiai arba neigiamų pasekmių asmenims, kuriems sankcijos neskiriamos, ar kaimyninėms šalims.
The EU should pursue its policy of smart, targeted sanctions, specifically adapted to each situation, designed to achieve maximum impact on those whose behaviour it wants to influence while minimising ‘humanitarian effects’ or adverse consequences for persons not targeted or neighbouring countries.
Be to, taikant sankcijas, būtina turėti aiškias, tinkamas ir sąlygines gaires, nes tik jos gali suteikti realistinį ir nešališką padėties tiriamoje šalyje vaizdą bei pasitarnauti kaip suprantami tikslai, kurių šalis turi siekti.
Furthermore, clear, relevant and conditional benchmarks are necessary when applying sanctions, as only those can offer a realistic and unbiased view of the situation in the country at question and serve as comprehensible goals the country has to meet.
Šiuo atžvilgiu Europos Sąjunga turi dirbti didindama savo kompetenciją sankcijų srityje, gerindama bendradarbiavimą ir koordinavimą su JT bei pritaikydama sisteminę sankcijų pavyzdžių peržiūros sistemą, kuri užtikrintų optimalų sankcijų naudojimą.
In this respect, the EU should work on improving its expertise on sanctions, have an ameliorated cooperation and coordination with the UN and adopt a systematic exemplar review system of sanctions that would ensure their optimal use.
Akivaizdu, kad dabartinė Europos Sąjungos sankcijų politika kenčia nuo per dažnai priimamų ad hoc sprendimų.
Evidently, the current EU sanctions policy suffers from excessive ad-hocism.
Sankcijas reikėtų laikyti visapusio užsienio politikos metodo dalimi, kuris apima politinį pasikeitimą, dialogus ir konsultacijas dėl žmogaus teisių.
Sanctions should be considered and treated as part of a comprehensive foreign policy approach which includes political exchange, human rights dialogues and consultations.
Todėl jau seniai laikas peržiūrėti Europos sankcijų politiką ir praktiką ir pritaikyti sankcijų priemones prie naujos saugumo aplinkos, nepamirštant žmogaus teisių reikšmės ir galimų pažeidimų, kuriuos gali sukelti ši politika.
Therefore, it is high time to review the European sanctions policy and practice and adapt the sanctions’ instrument to the new security environment, not omitting the human rights implications and potential violations this policy entails.
dėl ES sankcijų, kaip ES veiksmų ir politikos krypčių dalies žmogaus teisių srityje, vertinimo
on the evaluation of EU sanctions as part of the EU’s actions and policies in the area of human rights
3. įpareigoja savo parlamentines institucijas, ypač nuolatines ir ad-hoc delegacijas, pasinaudoti savo ryšiais su sankcijų netaikančiomis šalimis siekiant stiprinti atitinkamam regionui taikomos ES sankcijų tvarkos supratimą ir ištirti galimybes vykdyti bendrus veiksmus puoselėjant žmogaus teises;
Commits its parliamentary bodies, specifically its standing and ad-hoc delegations, to using their contacts with parliaments in non-sanctioning countries to enhance understanding of existing EU sanctions regimes relevant to the region concerned and to examine possibilities for coordinated action for the promotion of human rights;
6. mano, kad sankcijos yra veiksmingesnės, jei sutelkta demokratinė opozicija arba pilietinė visuomenė remia permainų procesą šalyje, kuriai taikomos sankcijos;
Considers that s anctions are more effective if there is a mobilised democratic opposition/civil society supporting the process of change within the sanctioned country ;
11. pabrėžia, kad Taryba ir Komisija turi skirti pakankamai laiko ir išteklių, įskaitant žmogaus teisių specialistus, atliekant tyrimus prieš sankcijų taikymą ir įvertinant sankcijas ir jų veiksmingumą;
Emphasises that sufficient time and resources, including staff specialised in human rights, must be invested by the Council and the Commission for the analyses preceding the design of sanctions and for the evaluation of sanctions and their effectiveness;
14 . pabrėžia, kad ekonominės sankcijos visų pirma turėtų būti taikomos sektoriuose, kuriuose nedirba itin daug žmonių ir kurių svarba mažoms ir vidutinėms įmonėms nėra didelė, nes MVĮ yra svarbios ir ekonominio vystymosi, ir pajamų perskirstymo požiūriu.
Emphasises that any economic sanctions should first and foremost target those sectors which are not employment-intensive and are of limited relevance for small and medium-sized enterprises, which are important both for economic development and for redistribution of income.
3. mano, kad yra itin svarbu susieti Tarptautinės darbo organizacijos (TDO) nustatytas pagrindines darbo teises su bet visais būsimaisiais Europos Sąjungos ir trečiųjų šalių laisvosios prekybos susitarimais;
Believes that it is of the utmost importance to include the binding core labour rights of the International Labour Organization (ILO) in any future Free Trade Agreement (FTA) between the European Union and third countries;
CEDAW) ratifikavimas yra esminiai žmogaus teisių sąlygos elementai ir prekybos susitarimų su trečiosiomis šalimis sudarymo sąlyga;
Regards the ratification by trade partners of the core ILO Conventions, the UN Conventions on non-discrimination, and the Convention on the Elimination of All Forms of Discrimination against Women (CEDAW) as essential elements of the human rights clause and as a condition for the conclusion of trade agreements with third countries;
10. mano, kad ES sankcijų dėl žmogaus teisių pažeidimų taikymas ir įvertinimas iš principo turi būti aukščiau bet kokios jas taikant kylančios žalos Europos Sąjungos prekybiniams interesams arba jų piliečiams;
Believes that the application and evaluation of sanctions by the European Union for infringements of human rights must in principle prevail over any harm deriving from their application to the trading interests of the European Union and its citizens;
12. mano, kad jei įvertinimo ataskaitoje nurodoma, kad sankcijų taikymas neatneša norimo poveikio, sankcijų pobūdis turėtų būti keičiamas (pvz. bendras sankcijas pakeisti tikslingomis);
Takes the view that if it is stated in the evaluation report that the imposition of sanctions is not having the desired effect, the nature of the sanctions should be changed (e.g. from blanket to targeted);
16. ragina Komisiją ir valstybes nares nesiūlyti laisvosios prekybos susitarimų ir (arba) asociacijos susitarimų, net ir įtraukiant žmogaus teisių sąlygas, šalims, kuriose, remiantis Jungtinių Tautų žmogaus teisių komisaro biuro ataskaitomis, masiškai pažeidžiamos žmogaus teisės, vyriausybėms;
Urges the Commission and the Member States not to propose FTAs and/or association agreements - even with human rights clauses - to governments of countries where massive human rights violations are being committed, according to reports by the Office of the High Commissioner for Human Rights of the United Nations;
– atsižvelgdamas į valstybių narių įsipareigojimus, prisiimtus per Europos Vadovų Tarybos susitikimą Barselonoje 2002 m. kovo 14 d.
– having regard to the commitments made by Member States at the European Council in Barcelona on 14 March 2002 (Barcelona commitments),
– atsižvelgdamas į savo 2002 m. balandžio 25 d. rezoliuciją dėl vystomosios pagalbos finansavimo
– having regard to its resolution of 25 April 2002 on the financing of development aid
– atsižvelgdamas į savo 2002 m. vasario 7 d. rezoliuciją dėl vystomosios pagalbos finansavimo
– having regard to its resolution of 7 February 2002 on the financing of development aid
– atsižvelgdamas į 2005 m. gruodžio 20 d. pasirašytą Tarybos, Taryboje posėdžiavusių valstybių narių vyriausybių atstovų, Europos Parlamento ir Komisijos bendrą pareiškimą dėl Europos Sąjungos vystomosios politikos pavadinimu „Europos konsensusas“
– having regard to the Joint statement by the Council and the representatives of the governments of the Member States meeting within the Council, the European Parliament and the Commission on European Union Development Policy: 'The European Consensus'
– atsižvelgdamas į 2008 m. balandžio 9 d.
1. signed on 20 December 2005,
Komisijos komunikatą Tarybai ir Europos Parlamentui pavadinimu „Vystymosi finansavimas ir pagalbos veiksmingumas – ES pagalbos didinimo 2006–2010 m. uždaviniai“ ( COM(2006)0085 ),
– having regard to the Commission Communication of 2 March 2006 entitled 'Financing for development and aid effectiveness – the challenges of scaling up EU aid 2006-2010' ( COM(2006)0085 ),
Geteborge vykusiame Europos Vadovų Tarybos susitikime valstybių narių prisiimtus įsipareigojimus pasiekti JT tikslo, kad oficiali vystomoji pagalba (OVP) sudarytų 0,7 % bendrųjų nacionalinių pajamų (BNP),
– having regard to the commitment made at the Göteborg European Council on 15-16 June 2001 for Member States to reach the UN target for Official Development Assistance (ODA) of 0,7% of Gross National Income (GNI),
Priimti tekstai, P6_TA(2008)0237 . ,
Texts adopted, P6_TA(2008)0237 ,
– atsižvelgdamas į Vystymosi komiteto pranešimą ir į Biudžeto komiteto nuomonę ( A6-0310/2008 ),
– having regard to the report of the Committee on Development and the opinion of the Committee on Budgets ( A6‑0310/2008 ),
B. kadangi norint pasiekti TVT, būtina labai padidinti finansavimą,
B. whereas, to achieve the MDGs, there is a need for greatly increased financing,
C. C. kadangi vystymosi finansavimas turėtų būti apibrėžiamas kaip rentabiliausias būdas reaguoti į pasaulio vystymosi poreikius ir nesaugumą pasaulyje,
C. whereas financing for development should be defined as the most cost-effective way to respond to the world's development needs and global insecurities,
D. kadangi pakankamų prognozuojamų ir tvarių finansinių išteklių dabar reikia labiau nei kada nors anksčiau, ypač atsižvelgiant į klimato kaitos keliamus iššūkius ir jos padarinius, įskaitant gaivalines nelaimes, ir visų pirma į besivystančių šalių pažeidžiamumą,
D. whereas the need for adequate predictable and sustainable financial resources is more urgent than ever, especially taking account of the challenge of climate change and its implications, including natural disasters, and the particular vulnerability of developing countries,
E. kadangi ES yra didžiausia pagalbos teikėja visame pasaulyje, stambiausia tarptautinių finansų institucijų narė ir svarbiausia besivystančių šalių prekybos partnerė,
E. whereas the EU is the world's biggest aid donor, a major shareholder in the international financial institutions, and the most important trading partner for developing countries,
F. kadangi ES įsipareigojo laikytis aiškaus ir privalomo grafiko: iki 2010 m. pasiekti, kad pagalba sudarytų 0,56 % BNP, o iki 2015 m. – 0,7 % BNP,
F. whereas the EU has committed itself to a clear and mandatory timeframe for reaching the 0.56% of GNI target by 2010 and the 0.7% of GNI target by 2015,
H. kadangi programuojama pagalba Afrikai auga nepaisant bendro oficialios vystomosios pagalbos sumažėjimo 2007 m.,
H. whereas programmable aid to Africa is rising despite the general decrease in ODA in 2007,
I. I. kadangi pastaruoju metu iškilo naujų rimtų vystymosi iššūkių, tarp jų – klimato kaita, struktūriniai prekių rinkų, ypač maisto ir naftos, pakitimai, o Pietų šalių bendradarbiavime radosi naujų tendencijų, tarp jų – Kinijos parama Afrikos infrastruktūrai ir Brazilijos vystymosi banko BNDES paskolos Lotynų Amerikoje,
I. whereas significant new development challenges have recently emerged, including climate change, structural changes in commodity markets and in particular those for food and oil, and important new trends in South-South cooperation, including support for infrastructure by China in Africa and lending by the Brazilian Development Bank BNDES in Latin America,
J. kadangi dėl įvairių veiksnių, įskaitant paslaugų teikimo apribojimus, teisinio tikrumo stoką ir nepakankamas turtines teises, daugelyje besivystančių šalių prastai išvystytos finansinės paslaugos,
J. whereas financial services in many developing countries are underdeveloped as a result of many factors including restrictions on supply of services, lack of legal certainty and property rights,
3. pabrėžia būtinybę ES siekti aukščiausio koordinavimo lygio, kad būtų užtikrintas nuoseklumas su kitomis ES politikos sritimis (aplinkos apsaugos, migracijos, žmogaus teisių, žemės ūkio ir t. t.) ir išvengta darbo dubliavimo ir nesuderintos veiklos;
Underlines the absolute need for the EU to aim for the highest level of coordination in order to achieve coherence with other Community policies (environment, migration, human rights, agriculture, etc.) and avoid duplication of work and inconsistency of activities;
5. pabrėžia, kad perdėta ir neproporcinga administracinė našta kai kuriose partnerių šalyse trukdo vystomosios pagalbos veiksmingumui; bijo, kad tai gali trukdyti siekti TVT;
Stresses that the excessive and disproportionate administrative burden in some of the partner countries impairs the effectiveness of development aid; fears that it risks jeopardising the achievement of the MDGs;
OVP apimtis
Volumes of ODA
11. džiaugiasi tvirta Komisijos pozicija, kad pastangas reikia sutelkti ir į valstybių narių vystomosios pagalbos kiekybę, ir į kokybę, ir tvirtai pritaria jos įspėjimui, kad jei valstybės narės nevykdys savo finansinių įsipareigojimų, tai gali turėti labai neigiamų padarinių; ragina Komisiją pasitelkti savo patirtį ir įgaliojimus siekiant įtikinti kitus viešuosius ir privačiuosius donorus laikytis savo finansinių pažadų;
Welcomes the firm stance of the Commission on the efforts to be concentrated on both the quantity and the quality of development aid from Member States, and strongly supports its warning against the potential highly negative consequences of the Member States' failing to fulfil their financial commitments; calls on the Commission to use its expertise and authority to convince other public and private donors to honour their financial promises;
EUR grynąjį nuostolį;
Is extremely concerned that some Member States are backloading ODA increases, leading to a net loss for developing countries of more than EUR 17 billion;
15. mano, jog tai, kad dažnai prisižadami didinti finansinę pagalbą, o iš tikrųjų skiriamos žymiai mažesnės sumos, yra visiškai nepriimtina, ir yra susirūpinęs dėl to, kad kai kurios valstybėse narėse mažėja entuziazmas teikti pagalbą;
Views as totally unacceptable the discrepancy between the frequent pledges of increased financial assistance and the considerably lower sums that are actually disbursed and is concerned that some Member States are demonstrating aid fatigue;
Finansinių srautų greitis, lankstumas, nuspėjamumas ir tvarumas
Speed, flexibility, predictability and sustainability of financial flows
Skola ir kapitalo nutekėjimas
Debt and capital flight
– atsižvelgti į besiskolinančių šalių jautrumą išorės veiksniams ir atitinkamais atvejais numatyti galimybę nutraukti arba palengvinti skolos išmokėjimą;
- taking into consideration the vulnerability of borrowing countries to external shocks, making provision in such cases for the possibility of suspending or easing repayment;
– į skolinimosi sutartis įtraukti abiem sutarties šalis taikomą skaidrumo principą;
- incorporating transparency requirements, for both parties, in borrowing agreements;
– budriau stebėti, kad būtų užtikrinta, jog paskolomis nebūtų prisidedama prie žmogaus teisių pažeidimų ar korupcijos didėjimo;
- exercising greater vigilance in ensuring that the borrowing does not contribute to human rights violations or an increase in corruption;
Novatoriški finansavimo mechanizmai
Innovative financing mechanisms
UNIFEM), siekiant skatinti ir finansuoti lyčių lygybės politiką besivystančiose šalyse; ragina Tarybą ir Komisiją ištirti ir paremti šią tarptautinę iniciatyvą;
Welcomes the proposal to set up a multi-donor gender fund that was launched at the UN and would be managed by the United Nations Development Fund for Women (UNIFEM), with the aim of promoting and funding gender equality policies in developing countries; calls on the Council and the Commission to examine and endorse this international initiative;
Tarptautinių sistemų pertvarkymas
Reforming international systems
Neišspręstas Tarptautinės vystymosi darbotvarkės klausimas: vystymosi finansavimas.
An outstanding issue on the International development agenda: Financing for Development
2002 m. kovo mėn. vykusioje Tarptautinėje vystymosi finansavimo konferencijoje tarptautinė bendruomenė priėmė Monterėjaus konsensusą, kuriame pagrindinis dėmesys skiriamas šiems klausimams:
At the International Financing for Development Conference in Monterrey in March 2002, the international community adopted the Monterrey Consensus, which concentrated on the following main concerns:
· vidaus finansinių išteklių sutelkimas vystymosi tikslams įgyvendinti;
· Mobilising domestic financial resources for development;
· tarptautinių išteklių (tiesioginių užsienio investicijų (TUI) ir kitų privačių srautų) sutelkimas vystymosi tikslams įgyvendinti;
· Mobilising international resources for development (Foreign Direct Investment (FDI) and other private flows);
· tarptautinė prekyba kaip vystymosi variklis;
· International trade as an engine for development;
· tarptautinio finansinio ir techninio bendradarbiavimo stiprinimas siekiant vystymosi tikslų;
· Increasing international financial and technical cooperation for development;
· išorės skola;
· External debt;
· sisteminiai klausimai – tarptautinės pinigų, finansinės ir prekybos sistemų atitikties ir nuoseklumo didinimas, padedant siekti vystymosi tikslų.
· Systemic issues - promoting coherence and consistency of the international monetary, financial and trading systems in support of development.
Pirmoji vystymosi finansavimo apžvalgos konferencija vyks Dohoje (Katare) 2008 m. lapkričio 29 – gruodžio 2 d.
The first Follow-up Conference on Financing for Development will take place in Doha (Qatar) from 29 November to 2 December 2008.
Šis aukščiausio lygio susitikimas suteiks galimybę įvertinti pažangą, padarytą nuo Monterėjaus konsensuso sudarymo.
This summit provides the opportunity to take stock of the progress made since the Monterrey Consensus was adopted.
ES ir toliau išliks tarptautinio vystymosi finansavimo lyderė – ji yra didžiausia tarptautinė vystymosi rėmėja, skirianti daugiau kaip 50 % visos pasaulio oficialios vystomosios pagalbos (OVP).
The EU continues to take the lead in international Development Financing as the biggest international donor for development, providing more than 50% of Official Development Assistance (ODA) worldwide.
Komisijos ataskaita dėl ES pažangos įgyvendinant Monterėjaus konsensusą paskelbta 2008 m. kovo mėn.
The Commission's Report on the EU progress on the Monterrey Consensus was published in March 2008
Tarybos išvados dėl vystymosi finansavimo paskelbtos 2008 m. gegužės 25 d.
The Council Conclusions on Financing for Development were published on 25 May 2008.
Apibrėžto termino, 2010 m. ir 2015 m., oficialios vystomosios pagalbos tikslai
Time-limited ODA targets 2010 and 2015
Kitas svarbus OVP tikslas – iki 2010 m. skirti 0,56 % bendrų ES BNP
The next major ODA target to meet is 0.56% of the EU collective GNI by 2010.
15 ES valstybių narių tikslas iki 2010 m. – OVP skirti 0,51 % BNP (2015 m. – 0,7 %); 12 ES valstybių narių tikslas iki 2010 m. – OVP skirti 0,17 % BNP (2015 m. – 0,33%). .
EU15 target 2010: 0.51% ODA/GNI (2015 0.7%); EU12 target 2010: 0.17 % ODA/GNI (2015 0.33%).
Tačiau tai, kad 2007 m. kai kurių valstybių narių OVP gerokai sumažėjo, atsižvelgiant į dabartines pasaulio vystymosi finansavimo tendencijas, taip pat ir Japonijoje ir JAV, yra rimta problema.
However, it is a serious problem that in 2007 the ODA volumes of several Member States fell dramatically - in line with the current global trend in development finance, followed also by Japan and the United States.
Be to, kai kurios valstybės narės sumažino finansavimą 2010 m. ir 2015 m. tikslų įgyvendinimui ir sulėtino OVP didinimo tempą.
Moreover, some Member States cut their financial efforts to meet the 2010 and 2015 targets and slowed down their rates of increasing ODA.
Tačiau reikia tikėtis bendras OVP sumažėjimas yra vienkartinis reiškinys – pranešėjas primygtinai prašo, kad valstybės narės tai patvirtintų.
While the general fall in ODA will hopefully be a one-off occurrence, - and your rapporteur insists Member States should ensure it is.