natgillin/translations-raw huggingface dataset:
2. primena, kad šis pakeitimas įsigalioja pirmą kitos sesijos dieną;
Points out that the amendment will enter into force on the first day of the next part‑session;
121 straipsnio 3a dalis (nauja)
Rule 121 - paragraph 3a (new)
Pirmininkas, pasikonsultavęs su atsakingu komitetu, Parlamento vardu pateikia samprotavimus Teisingumo Teisme nagrinėjamoje byloje arba nusprendžia į ją įstoti.
The President shall submit observations or intervene on behalf of Parliament in court proceedings after consult ing the committee responsible .
Jeigu Pirmininkas ketina nukrypti nuo atsakingo komiteto rekomendacijos, jis, nurodydamas priežastis, apie tai praneša atitinkamam komitetui ir klausimą perduoda Pirmininkų sueigai.
Where the President intends to depart from the recom me ndation of the committee responsible , he shall inform the committee accordingly and shall refer the matter to the Conference of Presidents , stating his reasons.
Jeigu Pirmininkų sueiga laikosi nuomonės, kad Parlamentas, išskirtiniu atveju, neturėtų pateikti samprotavimų ar įstoti į Teisingumo Teisme nagrinėjamą bylą dėl Parlamento akto teisinio galiojimo, klausimas nedelsiant keliamas per plenarinį posėdį.
Where the Conference of Presidents takes the view that Parliament should , exceptionally , not submit observations or intervene before the Court of Justice where the legal validity of an act of Parliament is being questioned , the matter shall be submitted to plenary without delay.
Skubiais atvejais, siekiant laikytis atitinkamo teismo nustatytų terminų, Pirmininkas gali imtis atsargumo priemonių.
In case s of urgency, the President may take precautionary action in order to comply with the time limits prescribed by the court concerned .
Tokiais atvejais, šioje dalyje nurodoma procedūra taikoma iš karto, kai tik atsiranda galimybė.
In such case s , the procedure provided for in this paragraph shall be implemented at the earliest opportunity.
Darbo tvarkos taisyklėse nėra nuostatos, pagal kurią skubos atvejais atsakingas komitetas negalėtų priimti sprendimo dėl procedūrinės tvarkos, kuri turėtų būti taikoma siekiant laiku perduoti jo rekomendaciją.
Nothing in the Rules prevents the committee responsible from deciding on appropriate procedural arrangements for the timely transmi ssion of its recommendation in cases of urgency.
2007 m. rugsėjo 26 d. laiške Teisės reikalų komiteto pirmininkas pateikė pasiūlymą Konstitucinių reikalų komiteto pirmininkui dėl Parlamento darbo tvarkos taisyklių 121 straipsnio interpretavimo.
By letter dated 26 September 2007, the Chairman of the Committee on Legal Affairs presented a proposal to the Chairman of the Committee on Constitutional Affairs concerning the interpretation of Rule 121 of Parliament's Rules of Procedure.
Savo laiške G. Gargani prašė Konstitucinių reikalų komiteto paaiškinti ar šis straipsnis, ypač jo 3 dalis, susijęs tik su Parlamento teikiamais ieškiniais Teisingumo Teisme, ar jį galima būtų interpretuoti taip, kad būtų įtraukiami ir Parlamento teikiami samprotavimai bei sprendimai įstoti į bylą.
In his letter, Mr Gargani sought clarification from the Committee on Constitutional Affairs as to whether this Rule, and in particular paragraph 3, refers only to actions brought by Parliament before the Court of Justice or whether it can be interpreted so as to also include observations and interventions by Parliament before the Court.
121 straipsnis, pavadintas „Ieškiniai Teisingumo Teismui“ suformuluotas taip:
Rule 121, entitled 'Proceedings before the Court of Justice', reads as follows:
Jei Pirmininkas pateikia ieškinį nepaisydamas priešingos atsakingo komiteto rekomendacijos, kitos mėnesinės sesijos pradžioje jis posėdžio metu pateikia Parlamentui sprendimą dėl ieškinio palaikymo.
Should the President bring an action contrary to the recommendation of the committee responsible, he shall put to plenary, at the start of the following part-session, the decision on maintaining the action".
Interpretavimo apimtis
Scope of the interpretation
121 straipsnis pavadintas „Ieškiniai Teisingumo Teismui“ (angl. „Proceedings before the Court of Justice“), nors 3 dalyje aiškiai kalbama apie Pirmininko Parlamento vardu Teismui pateikiamus „ieškinius“ (angl. „action“).
Rule 121 is entitled 'Proceedings before the Court of Justice', while paragraph 3 refers expressly to 'actions' brought before the Court by the President on behalf of Parliament.
Taigi, 121 straipsnio 3 dalis taikoma, kai Parlamentas iškelia bylą.
Hence, Rule 121(3) applies when Parliament initiates judicial proceedings.
Šiuo atveju Pirmininkas veikia remdamasis Teisės reikalų komiteto rekomendacija.
In this case, the President acts upon a recommendation by the Committee on Legal Affairs.
Jeigu Pirmininkas nusprendžia nukrypti nuo šios rekomendacijos, galutinis sprendimas priimamas per plenarinį posėdį, nors Pirmininkas (Pirmininkė) gali imtis atsargumo priemonių.
If the President decides not to follow such a recommendation, the matter has to be submitted to Plenary for a final decision, although he/she may take precautionary action.
Kai Parlamentas yra atsakovas Teisme nagrinėjamoje byloje, akivaizdu, kad Pirmininkas turi ginti Parlamento poziciją vadovaudamasis Darbo tvarkos taisyklių 19 straipsnio 4 dalimi, kurioje jam aiškiai suteikiami įgaliojimai atstovauti Parlamentui teisiniuose reikaluose.
When Parliament is a defendant in proceedings before the Court, it is evident that the President has to defend Parliament's position in accordance with article 19(4) of the Rules of Procedure, which expressly vests in him/her the power to represent Parliament in legal matters.
Esama ir kitokio tipo Teisingumo Teisme iškeltų bylų, kuriose Parlamentas gali turėti interesų įstoti į bylą arba pateikti savo samprotavimų , kaip numatyta Teismo statute.
There are also other types of proceedings brought before the Court of Justice in the course of which Parliament may have an interest to intervene or submit observations in accordance with the provisions of the Statute of the Court.
Tai aktualu taikant prejudicinių sprendimų priėmimo procedūras, kai ginčijamas teisės akto galiojimas, ir ypač kai šį aktą kartu priėmė Parlamentas ir Taryba.
This is notably the case in preliminary proceedings where the validity of a legislative act is being questioned and in particular where this act has been jointly adopted by the Parliament and the Council.
Remiantis dabartine praktika, tokiais atvejais su Teisės reikalų komitetu konsultuojamasi dėl samprotavimų pateikimo Teisingumo Teisme tinkamumo, o Parlamento pirmininkas, pasinaudodamas pagal 19 straipsnio 4 dalį jam suteiktais įgaliojimais, priima galutinį sprendimą.
According to current practice, in these cases the Committee on Legal Affairs is consulted on the appropriateness of presenting observations before the Court of Justice, while the President of Parliament takes the final decision under the powers conferred on him by Rule 19(4).
Minėtajame laiške Teisės reikalų komiteto pirmininkas siūlo 121 straipsnio 3 dalį interpretuoti taip, kad ji apimtų ne tik Parlamento pateikiamus ieškinius, bet ir samprotavimus bei sprendimus įstoti į Teisme nagrinėjamą bylą.
In the above mentioned letter, the Chairman of the Committee on Legal Affairs suggests interpreting Rule 121(3) so as to cover not only actions initiated by Parliament, but also observations and interventions in cases before the Court.
Praktiškai tai reikštų, kad nesutariant Pirmininkui ir Teisės reikalų komitetui, Pirmininkas teiktų plenariniam posėdžiui spręsti ne tik dėl to ar palaikyti ieškinį, bet ir dėl to, ar pateikti samprotavimų arba ar įstoti į Teisme nagrinėjamą bylą.
In practice this would mean that in cases of disagreement between the President and the Committee on Legal Affairs, the President would have to refer to Plenary not only the decision on whether to maintain an action but also the decision on whether to lodge observations or intervene before the Court.
Teisės reikalų komiteto nuomone, tokia interpretacija galėtų būti grindžiama tuo, kad 121 straipsnio pavadinimo versijose anglų ir vokiečių kalbomis vartojamas platesnis terminas „bylos“ (o versijoje prancūzų ir kitomis kalbomis vartojamas terminas „ieškiniai“).
In the view of the Committee on Legal Affairs, such an interpretation could be justified by the fact that in the English and German version of Rule 121 the general term 'proceedings' is used in the title (unlike the French and the other linguistic versions which refer to 'recours').
Pranešėjo svarstymai
Considerations of the Rapporteur
Pranešėjas mano, kad painiava, kuri kyla dėl skirtingų 121 straipsnio pavadinimo kalbinių versijų („ proceedings “, „ Verfahren “, „ recours“ , „ ricors i“ ir t. t.) nesusijusi su 3 dalimi, kurioje terminas „ieškinys“ visomis kalbomis išverstas vienodai („ Klage “, „ recours“ , „ ricorso “ ir t. t.).
The Rapporteur believes that the confusion created by the different linguistic versions of the title of Rule 121 (' proceedings ', ' Verfahren ', ' recours ', ' ricors i', etc.) does not concern paragraph 3 in which the term 'action' is translated in all languages uniformly (' Klage ', ' recours ', ' ricorso ', etc.).
Be to, reikėtų pabrėžti, kad 121 straipsnis, kurio pirmosiose dviejose dalyse teigiama, kad „ Parlamentas [...] išnagrinėja Bendrijos teisės aktus ir įgyvendinimo priemones, kad įsitikintų, jog buvo paisoma visų jo teisių “ ir kad „ Atsakingas komitetas pateikia Parlamentui pranešimą, jei reikia, žodinį, kai mano, kad buvo pažeistos Parlamento teisės “, susijęs su tais atvejais, kai Parlamentas nusprendžia pateikti ieškinį teismui, pvz., prašymą paskelbti negaliojančiu, siekdamas apginti savo prerogatyvas arba užtikrinti Bendrijos teisės aktų atitikimą Sutartims.
Furthermore, it should be pointed out that article 121, by stipulating in its first two paragraphs that ' the Parliament shall ... examine Community legislation and the implementing measures to ensure that the Treaties, in particular where Parliament's rights are concerned, have been fully respected' and that 'the committee responsible shall report to Parliament, orally if necessary, where it suspects a breach of Community law', is pertinent to cases where Parliament decides to initiate proceedings before the Court, such as an action for annulment, in order to defend its prerogatives or ensure the compliance of community legislation with the Treaties.
Dėl minėtųjų priežasčių pranešėjas mano, kad būtų nepagrįsta išplėsti 121 straipsnio 3 dalyje vartojamo terminus technicus „ieškinys“ („ recours“ , „ Klage“ , „ ricorso“ ir t. t.) taikymo sritį tik dėl to, kad kai kuriose straipsnio pavadinimo kalbinėse versijose pavartotas platesnis terminas.
For the above reasons, the Rapporteur considers that it would not be justifiable to extend the scope of the terminus technicus 'action' ('recours', 'Klage', 'ricorso', etc), which is used in article 121(3), merely by virtue of the wider meaning of the term used in some linguistic versions of the Rule's title.
Galima ginčyti, kad esama teisėtos priežasties sukurti specialiąją procedūrą, kuri būtų taikoma sprendžiant, ar Parlamentas turėtų pateikti samprotavimus arba įstoti į Teisme nagrinėjamą bylą tais atvejais, kai nesutampa Pirmininko ir atsakingo komiteto nuomonės.
It could be argued that there might still be a legitimate reason for establishing a specific procedure to decide whether Parliament should lodge observations or intervene before the Court in cases of disagreement between the President and the committee responsible.
Bendrai manoma, kad Parlamentui priėmus teisės aktą jis prisiima atsakomybę apginti jo galiojimą Teisingumo Teisme.
It is generally understood that once Parliament has adopted a legal act, it has the responsibility to defend its validity before the Court of Justice.
Šis principas įtvirtintas Teisės reikalų ir piliečių teisių komiteto pirmininko Willy de Clerq 1997 m. gruodžio 10 d. laiške Europos Parlamento pirmininkui José Maria Gil-Robles, kuriame nustatomi kriterijai, kurių Europos Parlamentas turėtų laikytis spręsdamas, ar pateikti samprotavimus per prejudicinių sprendimų dėl teisės aktų, priimtų taikant bendro sprendimo procedūrą, priėmimo procedūras.
This principle is enshrined in a letter of 10 December 1997 by the Chairman of the Committee on Legal Affairs and Citizens' Rights, Mr Willy de Clercq, to the President of the European Parliament, Mr José Maria Gil-Robles, determining the criteria that should be followed by the European Parliament when deciding whether to submit observations in preliminary proceedings.
Taigi įsitvirtinęs principas, kad Parlamentas turėtų pateikti samprotavimus per prejudicinių sprendimų priėmimo procedūras, kai ginčijamas taikant bendro sprendimo procedūrą priimto teisės galiojimas, ir nesikišti į bylas, susijusias su teisės akto interpretavimu.
The principle established thereby is that Parliament should lodge observations in preliminary proceedings when the legal validity of an act adopted by codecision is in question and not take action in proceedings concerning the interpretation of a legal act.
Vis dėlto, pranešėjas žino apie du atvejus, kai Teisės reikalų komitetas patarė Pirmininkui Teisingumo Teisme neginti akto, priimto taikant bendro sprendimo procedūrą, galiojimo.
Nevertheless, the Rapporteur is aware of two cases where the Committee on Legal Affairs advised the President not to defend before the Court of Justice the validity of an act adopted by codecision.
Abiem atvejais Pirmininko sprendimas nesutapo su nusistovėjusia aktų, priimtų taikant bendro sprendimo procedūrą, gynimo praktika vadovaujantis Teisės reikalų komiteto nustatytais kriterijais.
In both cases the President's decision derived from the established practice of defending the validity of legal acts adopted by codecision in conformity with the criteria determined by the Committee on Legal Affairs.
Reikėtų pažymėti, kad nors antruoju atveju jau galiojo121 straipsnio 3 dalis, Pirmininkas neprašė patvirtinti jo sprendimą per plenarinį posėdį; ši dalis buvo teisingai interpretuojama kaip susijusi tik su „ieškiniais“, kuriuos Pirmininkas pateikia Parlamento vardu.
It should be noted that although paragraph 3 of article 121 was already in force in the second case, the President did not ask the Plenary to confirm his decision; this paragraph was correctly interpreted as referring only to 'actions' brought by the President on behalf of Parliament.
Pranešėjas negali vertinti teisinės argumentacijos, kuri minėtaisiais atvejais nulėmė atsakingo komiteto sprendimus patarti Pirmininkui nepateikti samprotavimų.
The Rapporteur is not in a position to evaluate the legal reasoning behind the decision of the committee responsible to advise the President not to submit observations in the above cases.
Jis mano, kad iš principo Parlamentas, vadovaudamasis teisėtumo prielaida ir lojalaus bendradarbiavimo principu kito teisės aktų leidėjo, su kuriuo kartu priima teisės aktus (Tarybos), atžvilgiu, turėtų Teisingumo Teisme nagrinėjamose bylose ginti savo priimtų aktų galiojimą.
He believes that, as a matter of principle, Parliament should defend the validity of its acts in cases brought before the Court of Justice in accordance with the presumption of legality and the principle of loyal cooperation vis-à-vis its co-legislator (the Council).
Pranešėjas vis dėlto mano, kad gali būti išimtinių atvejų, kai Parlamentas galėtų turėtų kitokią nuomonę, negu ta, kurios buvo laikomasi bendro sprendimo procedūros metu, jeigu labai pasikeitė teisinės aplinkybės (pvz., Sutarties reforma, ES Pagrindinių teisių chartijos įsigaliojimas, teismo praktika), kurios galėtų nulemti akto nesuderinamumą su Sąjungos pirmine teise.
The Rapporteur, however, considers that there might be exceptional cases where the Parliament could be empowered to take a different view from that taken in the codecision procedure, provided that there has been an important change of legal circumstances (e.g. Treaty reform, entry into force of the EU Charter of Fundamental Rights, case-law) which may render an act incompatible with the Union's primary law.
Toks aktas toliau galiotų toks, koks buvo priimtas ankstesnėmis teisinėmis aplinkybėmis, tačiau Parlamentas, neturėdamas iniciatyvos teisės, negalėtų jo keisti siekdamas jį suderinti su naujosiomis teisinėmis aplinkybėmis.
Such an act would remain in force as adopted under the previous legal framework, but Parliament, lacking the right of initiative, would not be in a position to modify it in order to render it compatible with the new legal circumstances.
Galima teigti, kad šiuo ypatingu atveju Parlamentas galėtų turėti teisėtą priežastį nuspręsti nepateikti samprotavimų Teisme ar nestoti į Teismo nagrinėjamą bylą
It can be argued that, in that particular case, Parliament could have a legitimate reason to decide not to lodge observations or intervene before the Court.
Taip pat verta pažymėti, kad Parlamento Darbo tvarkos taisyklių 34 straipsnyje teigiama, kad „Svarstant pasiūlymą dėl teisės akto, Parlamentas ypač atkreipia dėmesį į tai, ar laikomasi pagrindinių žmogaus teisių ir žiūri, kad teisės aktas neprieštarautų Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijai, subsidiarumo ir proporcingumo bei teisinės valstybės principams“. .
It is also worth noting that article 34 of Parliament's Rules of Procedure stipulates that ''during the examination of a legislative proposal, Parliament shall pay particular attention to respect for fundamental rights and in particular that the legislative act is in conformity with the European Union Charter of Fundamental Rights, the principles of subsidiarity and proportionality and the rule of law'' .
Turint mintyje, kad šiuo metu Darbo tvarkos taisyklės nereglamentuoja Parlamento vidaus procedūros, kurią reikėtų taikyti sprendžiant dėl tinkamumo veikti pateikiant samprotavimus arba įstojant į bylą tais atvejais, kai skiriasi Pirmininko ir Teisės reikalų komiteto nuomonės, pranešėjas mano, kad esama dviejų klausimų, kurių atžvilgiu AFCO komitetas turėtų priimti poziciją.
Bearing in mind that the Rules of Procedure do not currently provide for the internal procedure to be followed by Parliament when deciding upon the appropriateness of submitting observations or intervening before the Court, the Rapporteur is of the opinion that there are two questions on which the AFCO Committee has to take a stance.
Pirmiausia, ar geriausia spręsti klausimą interpretuojant, taigi paprasčiausiai patvirtinant, kad Parlamento pirmininkas pagal nusistovėjusią praktiką turi teisę priimti sprendimą, priešingą atsakingo komiteto rekomendacijai?
Firstly: is it better to resolve the issue by interpretation and therefore simply confirm that the President of the Parliament is entitled, according to the existing practice, to take a decision contrary to the recommendation of the committee responsible?
Antra, ar pirmenybė būtų teikiama klausimo reglamentavimui papildant 121 straipsnį ir nustatant kuriam organui būtų suteikta teisė priimti sprendimą ir kokia procedūra būtų taikoma?
And secondly: were it to be considered preferable to regulate the matter by complementing Rule 121, to which body and under which procedure should the right of decision be given?
Išvados ir rekomendacijos
Conclusions and Recommendations
Pranešėjas norėtų pabrėžti, kad siekdamas laikytis teisėtumo principo ir išsaugoti savo paties, kaip vieno iš teisės aktų leidėjų, patikimumą Parlamentas, vykstant prejudicinio sprendimo priėmimo procedūrai, tik išimtinėmis aplinkybėmis ir tik remdamasis tinkama teisine argumentacija turėtų turėti teisę nuspręsti laikytis kitokios pozicijos nei ta, kurios laikėsi per bendro sprendimo procedūrą.
The Rapporteur would like to reiterate that in order to respect the principle of legality - and to safeguard its own credibility as a co-legislator - Parliament should only in exceptional circumstances, and only on the basis of due legal consideration, be enabled to decide, in the course of preliminary proceedings, to take a different stance from the one held during the codecision procedure.
Atrodo akivaizdu, kad 121 straipsnio 3 dalis savo dabartine forma taikoma tik „ieškiniams“, kurios pateikia Parlamentas, ir neapima „samprotavimų“ arba „sprendimų įstoti“ vykstant teisminiam procesui.
It appears evident that Rule 121(3) in its present form applies only to 'actions' initiated by Parliament and does not cover 'observations' or 'interventions' in judicial procedures.
Jeigu straipsnis išliks toks, koks yra dabar, pranešėjas turės pasiūlyti atsakingam komitetui priimti aiškią interpretaciją, pagal kurią Parlamento pirmininkas visada turės teisę priimti sprendimus dėl samprotavimų pateikimo ar sprendimo įstoti į bylą.
Should the Rule remain in its current form, the Rapporteur would have to propose to the Committee the adoption of an explicit interpretation under which, for the submission of observations or interventions before the Court, the power to decide would always lie with the President of the Parliament.
Pranešėjas mano, kad siekiant užbaigtumo ir teisinio aiškumo naujoji dalis turėtų būti prijungta prie 121 straipsnio taip į Darbo tvarkos taisykles įtraukiant nusistovėjusią praktiką, kad Pirmininkas, remdamasis Teisės reikalų komiteto rekomendacija, Parlamento vardu pateikia samprotavimus arba nusprendžia įstoti į bylą.
For reasons of completeness and legal certainty, the Rapporteur considers that a new paragraph should be added to Rule 121 in order to incorporate in the Rules of Procedure the established practice of the President to submit observations or intervene before the Court on behalf of Parliament upon a recommendation of the Committee on Legal Affairs.
Naujojoje dalyje taip pat reikėtų nurodyti procedūrą, kurios turėtų būti laikomasi tais atvejais, kai Pirmininko ir atsakingo komiteto nuomonės nesutampa.
The new paragraph shall also lay down the procedure to be followed when a divergence of views arises between the President and the committee responsible.
Pranešėjas mano, kad nesutarimo atveju sprendimas turėtų būti priimamas taikant procedūrą, užtikrinančią kuo didesnį demokratinį teisėtumą.
The Rapporteur considers that in case of disagreement the decision should be taken through a procedure ensuring enhanced democratic legitimacy.
Atsižvelgdamas į klausimo pobūdį jis siūlo, kad klausimas iš pradžių būtų perduotas Pirmininkų sueigai – organui, atspindinčiam galių pasiskirstymą (pranc. rapport de forces ) Parlamente, kuris, išklausęs įvairias nuomones ir atsižvelgęs į Parlamento teisės tarnybos nuomonę, taip pat gali įvertinti klausimo teisinius aspektus.
Due to the nature of the matter, he puts forward the idea that the decision should be initially referred to the Conference of Presidents, a body which reflects the rapport de forces of the whole Parliament whilst also being in a position to consider the matter on its legal merits after having heard the different views and taken into consideration the opinion of Parliament's legal service.
Jeigu Pirmininkų sueiga padaro išvadą, kad Parlamentas neturėtų pateikti samprotavimų ar įstoti į Teisme nagrinėjamą bylą siekiant apginti akto, priimto taikant bendro sprendimo procedūrą, galiojimą, klausimas sprendžiamas per plenarinį posėdį.
If the Conference of Presidents concludes that Parliament should not lodge observations or intervene before the Court in order to defend the validity of a legal act adopted by codecision, the matter would have to be referred to Plenary.
Parlamento nariams turėtų būtų suteikta galimybė susipažinti su visais susijusiais dokumentais ar gauti visą susijusią informaciją siekiant užtikrinti, kad jie galėtų nuodugniai ištirti klausimą ir priimti sprendimą
Members of Parliament should have at their disposal all relevant documents or information in order to be able to thoroughly examine the issue and take a decision.
Pranešėjas mano, kad bylose, kuriose Parlamentas išimtiniais atvejais nusprendžia neginti teisės akto, kurį bendrai priėmė Parlamentas ir Taryba, galiojimo, sprendimas turėtų būti priimamas tik jeigu užtikrinama visų Parlamento narių balsų dauguma.
The Rapporteur considers that in proceedings where Parliament exceptionally decides not to defend the validity of a legislative act adopted jointly by the Parliament and the Council, the decision should be taken if it secures the votes of a majority of the component Members of Parliament.