natgillin/translations-raw huggingface dataset:
77. pripažįsta, kad žemės ūkio sektorius padeda užtikrinti daugumos besivystančių šalių gyventojų pragyvenimą, todėl ragina šias šalis parengti tvarias ir skaidrias žemės ūkio politikos strategijas, kuriomis remiantis būtų užtikrinamas ilgalaikis planavimas ir tvarus vystymasis;
Recognises that the agricultural sector supports the livelihood of the majority of the population in many developing countries, and therefore encourages these countries to develop a mechanism of stable and transparent agricultural policies that will ensure long-term planning and sustainable development;
Maisto sauga – galimybė gauti pakankamo, saugaus ir maistingo maisto – dabar svarbiausias politinis prioritetas ES ir pasauliniu lygiu.
Food security – access to sufficient, safe and nutritious food supply - is now a key political priority both at EU and global level.
Net tuomet, kai dar nebuvo dabartinių dėl maisto kainų krizės kilusių problemų, daugiau kaip 860 mln. žmonių visame pasaulyje kentė nuolatinį badą ir prastai maitinosi.
However, even before the current problems posed by the food price crisis, over 860 million people globally suffered from chronic hunger and malnutrition.
Padėtį dar pablogino precedento neturintis ir neprognozuotas didelis pasaulinių maisto ir pagrindinių produktų kainų padidėjimas 2006 m., dėl kurio dar 100 mln. žmonių ėmė alkti ir skursti.
The situation has been exacerbated by the unprecedented and unpredicted steep increase in global food commodity prices in 2006, which has pushed a further 100 million people into chronic hunger and poverty.
Prieš kainų padidėjimą, maisto kainos iš tikrųjų mažėjo dešimtmečius.
The increase in food prices follows decades of decreasing food prices in real terms.
Nors pasaulinės pagrindinių produktų kainos tam tikrą laiką nedidėjo, ekspertai prognozuoja, kad maisto kainos išliks palyginti didesnės nei praeityje, todėl reikia trumpalaikių, vidutinės trukmės ir ilgalaikių veiksmų, kurie užtikrintų pasaulinę maisto produkciją ir padėtų labiausiai pažeidžiamiems žmonėms patenkinti pagrindinius maisto saugos poreikius.
While there has been some easing of global commodity prices, experts predict that food prices will remain at a relatively higher level than in the past and that action is needed in the short, medium and long-term to secure global food production and to assist the most vulnerable to meet their basic food security needs.
Nuo 2006 m. rugsėjo mėn. iki 2008 m. vasario mėn. pasaulio žemės ūkio pagrindinių produktų kainos doleriais padidėjo 70 %.
Between September 2006 and February 2008, world agriculture commodity prices rose by 70pc in dollar terms.
Pasauliniu mastu maisto atsargų lygis taip pat kritiškai sumažėjo.
Globally food stocks are also at a critically low level.
Po Antrojo pasaulinio karo vienerių metų maisto atsargos sumažėjo taip, kad 2003 m. jų būtų pakakę tik 133 dienoms, o 2008 m. maisto atsargų pakaktų 40 dienų.
After World War II, there was one year’s supply of food in stock; by 2003 this had reduced to 133 days’ supply and to 40 days in 2008.
Nors ekspertai prognozuoja, kad ankstesnė žemės ūkio pasaulinės rinkos kainų mažėjimo (vadinamoji žemės ūkio rutina) tendencija baigėsi, panašu, kad žemės ūkio pasaulio rinkos kainų svyravimai bus didesni.
While experts predict that the past trend of declining agricultural world market prices – the so-called agricultural treadmill - has ended, fluctuations in agricultural world market prices are likely to be greater.
Dėl tokių kainų svyravimų, maisto kainos ir žemės ūkio pajamos gali labai skirtis, todėl tai apsunkins pastangas stabiliai teikti maistą pagrįstomis kainomis.
These price fluctuations will lead to dramatic swings in food prices and agricultural incomes, exacerbating efforts to provide a stable supply of food at reasonable prices.
Pagrindinis šios politikos vykdytojų uždavinys – sukurti žemės ūkio ir maisto politiką, kad būtų patenkinti daugėjančių pasaulio gyventojų (tikimasi, kad iki 2050 m. gyventojų skaičius padidės 40 %, o maisto paklausa – dvigubai) poreikiai.
A key challenge for policy makers is to design agriculture and food policies to meet the needs of an expanding world population which is expected to increase by 40% by 2050, with global demand for food, which is expected to double by then.
Kuo greičiau reikėtų atkreipti dėmesį į kylančių maisto kainų poveikio pasaulio neturtingiausiems žmonėms sumažinimą.
The more immediate focus should be on how to alleviate the worst effects of rising food prices on the world’s poorest people.
ES Komisijos siūlomas vieno milijardo eurų fondas, skirtas padėti neturtingiesiems besivystančiose šalyse nusipirkti sėklų ir trąšų, yra dalis tokio trumpalaikio reagavimo.
The Euro one billion fund proposed by the EU Commission to assist poor developing countries to buy seeds and fertilisers is part of that short-term response.
Tačiau reikia dažnesnio vidutinės trukmės ir ilgalaikio reagavimo, ypač besivystančiose šalyse, kad būtų sprendžiami su maisto sauga susiję klausimai.
However, more medium and longer term responses are required to deal with food security, particularly in the developing world.
Tam reikės dar kartą sutelkti dėmesį į žemės ūkio plėtrą, žemės ūkio mokslinius tyrimus ir žemės ūkio plėtimo paslaugas šiose šalyse, ieškant būdų skatinti žemės ūkio produkciją regionuose, kurie gali gaminti tokią produkciją.
This will require a re-focus on agriculture development, on agriculture research and on agriculture extension services in these countries, looking at ways to stimulate agriculture production in regions which can produce.
Tai didžiausia politinė būtinybė veikti, atsižvelgiant į tai, kad daugelyje besivystančių šalių dėl padidėjusių maisto kainų kilo su maistu susijusių maištų ir politinių neramumų.
There is a major political imperative to act, given that in many developing countries, higher food prices have led to food riots and political unrest.
JT prognozuoja, kad dėl maisto kainų tendencijos keleriems metams bus vėluojama pasiekti tūkstantmečio plėtros tikslų iki 2015 m. per pusę sumažinti badaujančių ir prastai besimaitinančių žmonių skaičių.
The UN has predicted that the food price trend will push back by several years the attainment of the millennium development goals of halving the number of people suffering from hunger and malnutrition by 2015.
Be to, iškyla pavojus, kad pasaulinė finansų ir bankų krizė gali paskatinti išsivysčiusias šalis išsižadėti savo įsipareigojimų teikti pagalbą besivystančioms šalims.
In addition, there is a danger that the global financial and banking crisis could see developed countries reneging on their aid commitments to the developing world.
Pranešėja mano, kad tai apgailėtina.
Your Rapporteur believes be regrettable.
Pagalbos maistu biudžetams didelių problemų kelia didesnės maisto kainos, kurių finansavimą reikia labai didinti dėl maisto atsargų nenumatytiems atvejams pirkimo.
Food aid budgets have been severely challenged by higher food prices, with a need for greatly increased funding to buy emergency supplies of food.
Didesnių pagrindinių produktų kainų poveikį pablogino veiksmai, kurių ėmėsi maistą eksportuojančios šalys taikydamos eksporto mokesčius ir maisto eksporto apribojimus, siekdamos spręsti vidaus maisto saugos problemas.
The impact of higher commodity prices has been exacerbated by actions taken by food exporting countries in placing export taxes and restrictions on food exports in attempts to address internal food security concerns.
Taip pat verta pastebėti, kad besivystančios šalys nesugebės aprūpinti maistu savo greitai daugėjančių gyventojų vien vidaus produkcija, todėl didėjantys besivystančių šalių maisto importo poreikiai gali būti patenkinti tik tada, jeigu pramoninės šalys gamins ir eksportuos daugiau maisto.
It is also worth noting that developing countries will not come close to securing food supply for their rapidly expanding population through domestic production, therefore the increasing food import needs of developing countries can only be met if the industrialised countries produce and export more food.
Tam reikės didinti žemės ūkio produktyvumą, o tą pasiekti bus sunku.
This will require productivity improvements in agriculture, which will be difficult to achieve.
Nuo žaliosios revoliucijos praėjusio amžiaus septintajame ir aštuntajame dešimtmetyje žemės ūkio produkcijos sumažėjo.
Since the Green Revolution of the 1960's and 1970's agricultural productivity growth has been in decline.
Maisto kainų padidėjimas ir jį sukėlusi maisto pasiūlos ir paklausos pusiausvyra buvo beveik neprognozuojama.
The extent of the food price hike and the food supply and demand balance that gave rise to it was largely unpredicted.
Tai rodo, kad reikia informacijos sistemų pasauliniu lygiu, kuriomis būtų stebima produkcija, vartojimas ir atsargų lygiai ir užtikrinamas tinkamas išankstinis įspėjimas apie didelius maisto atsargų lygių pasikeitimus.
This points to the need for information systems at a global level to monitor production, consumption and stock levels and to provide adequate advance warnings of dramatic changes in food stock levels.
ES pasaulyje yra pagrindinis pagalbos donoras, teikiantis 60 % visos plėtros pagalbos.
The EU is the largest aid donor in the world contributing 60 per cent of overall development aid.
ES užima unikalią padėtį, kuri leidžia daryti įtaką dabartinei krizei ir tvirtinti savo prekybos, žemės ūkio ir plėtros politikos ryšį bei pasauliniu lygiu vadovauti nagrinėjant maisto saugos krizės priežastis.
It is in a unique position to exert influence on the current crisis by greater coherence in its trade, agriculture and development policies and in providing leadership at a global level to address the underlying causes of the food security crisis.
Praėjusio amžiaus devintajame dešimtmetyje maždaug 17 % pagalbos plėtrai buvo skirta žemės ūkiui, o 2006 m. – tik 3 %.
In the 1980´s some 17pc of development aid was directed towards agriculture, in 2006 this had fallen to just 3pc.
ES maisto saugos politika nagrinėjama Romos sutarties 33 straipsnio 39 dalyje, kurioje nustatomi bendrosios žemės ūkio politikos vidaus tikslai, būtent:
EU food security policy is addressed in Article 33 (39) of the Treaty of Rome, which sets out the internal objectives of the Common Agriculture Policy, namely:
● didinti žemės ūkio gamybą skatinant technologinę pažangą ir užtikrinant optimalų gamybos veiksnių, ypač darbo jėgos, naudojimą;
● to increase agricultural productivity by promoting technical progress and ensuring the optimum use of the factors of production, in particular labour;
● užtikrinti deramą ūkininkų gyvenimo lygį;
● to ensure a fair standard of living for farmers;
● stabilizuoti rinkas;
● to stabilise markets;
● garantuoti pakankamą tiekimą;
● to assure the availability of supplies;
● užtikrinti vartotojams priimtinas kainas.
● to ensure reasonable prices for consumers.
Pranešėja siekia nagrinėti žemės ūkio politikos vaidmenį užtikrinant maisto saugą piliečiams, konkrečiai, kaip, pagal bendrąją žemės ūkio politiką, tenkinami ES maisto saugos poreikiai ir kokį poveikį tai turi pasaulinės maisto saugos politikai.
Your Rapporteur seeks to address the role of agriculture policy in ensuring food security for citizens, specifically how the Common Agriculture Policy (CAP) is meeting the food security needs of the EU and how it impacts on global food security policies.
Pranešime nagrinėjama, kaip tolesnėse BŽŪP reformose ES žemės ūkio dėmesys perkeliamas nuo produkcijos kiekio į kokybę ir kaip tai atitinka naujus pasaulinius maisto saugos poreikius.
The report looks at how successive reforms of the CAP have shifted the focus of EU agriculture away from quantity to quality production and how this fits with the new global concerns about food security.
BŽŪP būklės patikrinime pripažįstama nauja padėtis, kai panaikinami atidėjimai ir žemė vėl įtraukiama į gamybą.
The Health Check of the CAP acknowledges the new situation with the abolition of set-aside, bringing land back into production.
Bet pastangos sumažinti pieno produkcijos apribojimus naikinant kvotų tvarką yra mažiau ambicingos.
But efforts to ease milk production restrictions in the run up to the abolition of the quota regime are less ambitious.
Nauja maisto saugos realybė nepakankamai nagrinėjama būklės patikrinime, todėl ši nauja politinė realybė turi būti atidžiai stebima ateityje, po 2013 m., keičiantis BŽŪP.
The new reality of food security is not sufficiently addressed in the Health Check and this new political reality needs to be in sharp focus in any future changes in the CAP post 2013.
Reikėtų pabrėžti ES maisto gamybos bazės užtikrinimą ir didesnės maisto paklausos pasauliniu mastu tenkinimą.
The emphasis needs to be on securing the EU food production base and meeting increased demand for food globally.
Ironiška, kad pastangos padidinti pasaulinių žemių, skirtų žemės ūkio gamybai, plotus kertant miškus dar labiau padidina klimato kaitos problemas.
Ironically, moves to increase the global land base for agriculture production which result in deforestation adds significantly to the problems of climate change.
Be to, ilgalaikėje perspektyvoje klimato kaita labai paveiks pasaulinę maisto produkciją.
In addition, world food production will be negatively affected as a result of climate change in the long term.
Pranešime taip pat nagrinėjamas ginčytinas žemės paskirties ir prieštaringų politikos tikslų klausimas.
The report also explores the contentious issue of land use and the issue of conflicting policy objectives.
Ar gali pasaulis patenkinti poreikį kurti alternatyvius atsinaujinančios energijos šaltinius nepaveikdamas pasaulinių maisto kainų?
Can the world meet the need to develop alternative renewable energy sources without impacting on global food prices?
Ar gali būti užtikrinta maisto, pašarų ir kuro produkcijos pusiausvyra?
Is there a balance to be struck between food, feed and fuel production.
Pagrindinis padidėjusios ES grūdų ir aliejinių augalų sėklų paklausos kaltininkas – bioenergija.
The main driver of increased EU demand for grains and oilseeds is bio-energy.
Esamuose ir būsimuose ES aplinkos apsaugos teisės aktuose daromas poveikis ūkių produkcijai, todėl pranešėja ragina įvertinti visus naujus su maisto sauga susijusių teisės aktų pasiūlymus.
EU environmental legislation, both current and planned does impact on farm production and your Rapporteur calls for assessments to be made of all new legislative proposals on food security.
Siekiant išspręsti maisto saugos problemas mums reikia iš naujo sutelkti dėmesį į žemės ūkio mokslinius tyrimus ir plėtrą.
In order to meet the challenges of food security we need a renewed focus on agriculture research and development.
Visų pirma, moksliniuose tyrimuose turi būti sprendžiami sudėtiniai mažėjančių gamtinių išteklių, nuo kurių žemės ūkis labai priklausomas, klausimai, įskaitant vandens ir žemės, spaudimo aplinkai, klimato kaitos ir iškastinio kuro atsargų išsekimo klausimus.
In particular research needs to address the complex issues of scarce natural resources including water and land, environmental pressures, climate change and depleting supplies of fossil fuels on which agriculture is heavily dependent.
Visų pirma, pranešime siekiama pabrėžti, kad žemės ūkis apleidžiamas tolesnėse pagalbos plėtrai biudžeto programose ir raginama vėl sutelkti dėmesį į žemės ūkio politiką ir programas, kurios atitiktų besivystančių šalių poreikius.
Above all the report seeks to highlight the neglect of agriculture in successive development aid budget programmes and calls for a refocus on agriculture policy and programmes appropriate to the needs of developing countries.
Bet ES viduje taip pat reikia užtikrinti, kad būtų išlaikytos ir didinamos investicijos į žemės ūkio mokslinius tyrimus ir plėtrą, kad sektorius galėtų vykdyti naujus uždavinius ir didinti produktyvumą.
But within the EU there is also a need to ensure that investment in agriculture research and development is maintained and enhanced to allow the sector to meet new challenges and to improve productivity.
Pagrindinis politikos vykdytojų tikslas – kurti politiką, kuri užtikrintų, kad tiek besivystančių, tiek išsivysčiusių šalių ūkininkai gautų deramą kiekį pajamų iš maisto produkcijos.
The key issue for policy makers is to devise policies which ensure that farmers – in both the developing and developed worlds earn a decent income from producing food.
Tai svarbiausia užtikrinant maisto produkciją, o jei rinka negali to padaryti, tai turi padaryti politikai.
This is key to securing food production and if the market cannot deliver this, then policies need to do so.
Nors didesnės pagrindinių produktų kainos skatina produkciją, didėjančios jų kainos pastaruoju metu neatsiejamos nuo labai didėjančių ūkių sąnaudų.
While higher commodity prices are a stimulus to production, increasing commodity prices in recent times have been matched by significant increases in farm input costs.
Žvelgiant į ateitį, BŽŪP po 2013 m. turėtų būti ir toliau reformuojama.
Looking to the future, the CAP is set for further reform post 2013.
Toliau bus siekiama visiškai atsietų išmokų.
The move towards fully decoupled payments will continue.
Beveik neabejojama, kad BŽŪP biudžetas bus atidžiai tikrinamas.
There is little doubt that the CAP budget will be carefully scrutinised.
Tokioje analizėje reikia atsižvelgti į maisto saugos problemą ir poreikį kurti politiką, kuri gerintų maisto saugą.
This analysis must take into account the issue of food security and the need to develop policies which enhance food security.
Taip pat verta pastebėti, kad nepavykusios PPO derybos kažkada bus atnaujintos.
It is also worth noting that the failed WTO talks will, at some point, reopen.
Kai tai įvyks, maisto saugos klausimas turės būti tinkamai sprendžiamas, atsižvelgiant į tai, kad anksčiau derybos nepavyko dėl Indijos ir Kinijos susirūpinimo dėl didėjančio importo poveikio jų kaimo gyventojams.
When they do the issue of food security must be adequately addressed, given that the talks failed because of the concerns of India and China about the impact of import surges on their rural populations.
Taip pat svarbus PPO susitarimas, kuriame nustatomos sąžiningos prekybos taisyklės, kartu pripažįstant kiekvienos šalies susirūpinimą dėl nacionalinės maisto saugos.
An agreement at the WTO which establishes fair trade rules, while recognising each country's concerns about national food security also has a part to play.
Pasiekti susitarimą galėtų padėti klausimai dėl maisto saugos, įtraukti į bet kuriuos būsimus PPO sandorius.
Putting food security at the heart of any future WTO deal may help provide the impetus for reaching agreement.
Apskritai, didelių maisto kainų poveikis labai stipriai paveikė beveik milijardą pasaulio neturtingųjų, kurie badauja ir prastai maitinasi.
Overall, the impact of high food prices has been extremely serious for the world's almost one billion poor, hungry and malnourished people.
Tačiau tai gali būti stimulas imtis veiksmų, kurie sumažintų problemą, pradedant nuo daug aiškiau skiriamo dėmesio žemės ūkio produkcijai ir produktyvumui.
However, it may also have provided the necessary stimulus for action to alleviate the problem, starting with a much clearer focus on agriculture production and productivity.
Vystymosi komiteto NUOMONĖ (*)
OPINION of the Committee on Development (*)
dėl bendrosios žemės ūkio politikos ir pasaulinio apsirūpinimo maistu užtikrinimo
on the Common Agricultural Policy and Global Food Security
Vystymosi komitetas ragina atsakingą Žemės ūkio ir kaimo plėtros komitetą į savo pasiūlymą dėl rezoliucijos įtraukti šiuos pasiūlymus:
The Committee on Development calls on the Committee on Agriculture and Rural Development, as the committee responsible, to incorporate the following suggestions in its motion for a resolution:
A. kadangi, remiantis naujausiais organizacijų, kovojančių su badu pasaulyje, duomenimis, šiuo metu besivystančiose šalyse kas penktas žmogus blogai maitinasi ir nuolat jaučia alkį, o visame pasaulyje daugiau negu 30 000 vaikų kasdien miršta nuo bado ir skurdo;
A. whereas, according to current estimates from organisations fighting world hunger, in developing countries one person in five is currently undernourished and suffering from chronic hunger and each day over 30 000 children in the world die of hunger and poverty,
B. kadangi žemės ūkyje dirba ir iš jo pajamas gauna daugiau nei 70 % besivystančių šalių ir daugiau kaip 80 % Afrikos šalių dirbančių žmonių ir dėl to siekiant veiksmingai išspręsti skurdo ir bado problemas labai svarbios yra kaimo plėtros politikos kryptys,
B. whereas agriculture provides employment and livelihoods for more than 70 % of the labour force in developing countries, and for more than 80 % in many African countries, and, as a consequence, rural development policies are essential in order to tackle poverty and hunger effectively,
C. kadangi besivystančiose šalyse moterys pagamina nuo 60 iki 80 % maisto produktų ir pusę visame pasaulyje pagaminamų maisto produktų, kadangi moterys atlieka labai svarbų vaidmenį aprūpinant šeimą ir kadangi joms kur kas sunkiau nei vyrams gauti prieigą prie žemės ir gamybos priemonių, jas reikia atitinkamai skatinti ir remti,
C. whereas women produce between 60 % and 80 % of food in developing countries and are responsible for half of the world’s food production, whereas women play an extremely important role in caring for their families and whereas women have much less access to land and to means of production than men and must therefore be given appropriate help and support,
EUR vertės priemonę, padėsiančią greitai reaguoti į augančias maisto kainas besivystančiose šalyse; tačiau primygtinai ragina, kad ši maistui skirta priemonė ir trumpalaikė pagalba maistu būtų platesnės ilgalaikės investavimo į žemės ūkį politikos dalis;
Requests, in particular, immediate additional funding for food aid and humanitarian aid to developing countries with the lowest incomes and the greatest need in the short term; therefore welcomes the positive initiative of a EUR 1 billion facility for rapid response to soaring food prices in developing countries; urges however that this food facility and short term food aid be part of a wider, long-term policy of investment in agriculture;
10. ragina Tarybą ir Komisiją išsamiai konsultuojantis su AKR šalimis pirmenybę teikti klausimui dėl ES teikiamų ES žemės ūkio produktų eksporto subsidijų poveikio AKR šalims ir siekti rasti konkrečius ilgalaikius sprendimus siekiant išvengti dempingo vykdant šiuo klausimu prisiimtus įsipareigojimus;
Calls on the Council and the Commission, in close consultation with the ACP countries, to give priority to the question of the impact on the ACP countries of EU subsidies on the export of EU agricultural products and to commit to providing specific, sustainable responses aimed at avoiding dumping, in compliance with the commitments made in this area;
12. primena Tarybai ir Komisijai, kad agrokuras tik iš dalies ir laikinai padeda spręsti transporto poveikio klimato šiltėjimui ir naftos išteklių mažėjimui problemą, ir prašo jų nuo šiol užtikrinti, kad leidimas gaminti agrokurą Europos lygmeniu būtų suteikiamas tik tuomet, jei bus laikomasi griežtų tvarumo kriterijų ir jei tai nesudarys konkurencijos maisto produktams.
Reminds the Council and the Commission that agrofuels are only a partial and temporary element of the response to the impact of transport on the warming of the climate and on the diminishing sources of oil, and asks them henceforth to ensure that they authorise the production of agrofuels at European level only where they comply with strict sustainability criteria and do not compete with food products.
dėl bendrosios žemės ūkio politikos ir pasaulinio apsirūpinimo maistu užtikrinimo
on the common agricultural policy and global food security
Užsienio reikalų komitetas ragina atsakingą Žemės ūkio ir kaimo plėtros komitetą į savo pasiūlymą dėl rezoliucijos įtraukti šiuos pasiūlymus:
The Committee on Foreign Affairs calls on the Committee on Agriculture and Rural Development, as the committee responsible, to incorporate the following suggestions in its motion for a resolution:
2. mano, kad BŽŪP yra svarbi apsirūpinimo maistu užtikrinimo pasaulyje politikos dalis;
Considers that the CAP is an important element of global food security policies;