natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Mums reikia labiau automatizuotų priežiūros procedūrų, įskaitant naują makroekonomikos priežiūros sistemą, dėl kurios šiuo metu diskutuojama.
We need more automatic surveillance procedures, including the new macroeconomic surveillance framework that is currently being discussed.
Mane padrąsina tai, kad Europos Parlamentas taip pat parodė daugiau ambicijų šiuo klausimu, ypač dėl didesnės automatizacijos ir dėl plačiau ir labiau laiku taikomų sankcijų.
I am encouraged by the fact that also the European Parliament has shown more ambition in its approach, particularly as regards greater automaticity and the broader and timelier use of sanctions.
Mano nuomone, taip pat būtų prasmė vykdant makroekonomikos priežiūrą aiškiai sutelkti dėmesį į euro zonos šalis, kuriose yra didelis einamosios sąskaitos deficitas, gerokai sumažėjusi konkurencija ir dideli valstybiniai ir privatieji įsiskolinimai.
In my view, it would also make sense for macroeconomic surveillance to have a clear focus on the euro area countries with large current account deficits, significant losses of competitiveness and high levels of public and private debt.
Ar manote, kad valiutų sandorių, įskaitant sandorius eurais, mokestis galėtų turėti teigiamą poveikį, pvz., stabilizuoti valiutų keitimo kursus šalims, siekiančioms ateityje prisijungti prie euro zonos?
Do you think that a tax on currency transactions involving the euro could have beneficial effects – for example by stabilising the exchange rates of countries wishing to join the euro area in the future?
Aš skeptiškai vertinu finansinių sandorių apmokestinimą.
I am sceptical about taxation of financial transactions.
Pirma, abejoju, ar jis gali būti naudingas.
First, I doubt that there are beneficial effects.
Didinant sandorio kainą toks mokestis sumažintų rinkos likvidumą.
By increasing transaction costs, such a tax would reduce market liquidity.
Todėl, priešingai nei tikisi kai kurie mokesčio šalininkai, mokestis už sandorius turbūt galėtų padidinti nestabilumą, o ne jį sumažinti.
Contrary to the hopes of some proponents, a transaction tax could therefore probably increase, rather than decrease, volatility.
Be to, toks mokestis taip pat turėtų įtakos nespekuliaciniams verslo sandoriams, ypač šiuolaikiniuose gamybos procesuose, kuriuose dalyvauja daug tarptautinių tiekėjų ir subrangovų.
Moreover, such a tax would also affect non-speculative business transactions, especially in modern production processes involving a great number of international suppliers and subcontractors.
Vienas su prekyba susijęs sandoris užsienio valiutų rinkose lemia daugybę susijusių sandorių, nes prekiautojai perskirsto užsakymų balansą.
A single trade-related transaction in foreign exchange markets tends to set off a spate of related transactions, as dealers redistribute order balances between themselves.
Apmokestinus kiekvieną sandorį atskirai, galėtų gerokai padidėti tiek importuotojų, tiek eksportuotojų verslo vykdymo išlaidos.
If each individual transaction is taxed, the cost of doing business could increase significantly for both importers and exporters.
Antra, dėl tokio mokesčio įgyvendinimo kiltų didžiulių praktinių sunkumų.
Second, the implementation of such a tax would entail enormous practical difficulties.
Mokestis už trumpalaikius sandorius beveik garantuotai lemtų užsienio valiutų rinkų persikėlimą į lengvatinių mokesčių vietas, nebent toks mokestis būtų įvestas visame pasaulyje.
Unless adopted worldwide, a tax on short-term financial transactions would almost certainly drive foreign exchange markets offshore.
Jei būtų bandoma išvengti šio mokesčio taikymo nespekuliaciniams srautams, atsirastų tolesnių komplikacijų siekiant atskirti sandorių pobūdį.
If one tried to exempt non-speculative flows, it would also lead to a host of further complications in distinguishing between transactions.
Apskritai dėl to galėtų atsirasti mokesčių struktūrizavimo veikla, skirta rinkos dalyvių mokestinėms prievolėms mažinti, dėl kurios mažėtų rinkos skaidrumas.
More generally, it could lead to tax-structuring activity designed to reduce market participants’ tax liability, which would tend to reduce market transparency.
Taip pat man nerimą kelia suderinamumas su ES sutartimis ir norėčiau atkreipti dėmesį, kad ECB oficialiojoje nuomonėje iškėlė su tuo susijusius teisinius klausimus.
I am also concerned about the compatibility with EU treaties, and I note that the ECB has raised legal questions about this in an official opinion.
Dėl šių priežasčių taip pat nemanau, kad toks mokestis būtų naudingas euro zonos šalyse kandidatėse.
For these reasons I also do not believe that such a tax would be beneficial for euro candidate countries.
Stabilių valiutų kursų verčiau reikėtų siekti taikant patikimą makroekonomikos politiką ir naudojantis dabartiniais Europos valiutų kursų mechanizmais.
Stable exchange rates should instead be achieved through sound macroeconomic policies and through the existing European Exchange Rate Mechanisms.
Koks jūsų požiūris į atitinkamus Tarybos ir ECB vaidmenis atstovaujant euro zonai užsienyje?
What is your view on the respective roles of the Council and the ECB in terms of external representation of the Euro zone?
Euro zonos pinigų politika yra Europos Sąjungos kompetencija.
In the euro area, monetary policy is a Union competence.
Todėl jos pristatymą užsienyje užtikrina Europos Sąjungos institucija – ECB.
Its external representation is therefore ensured by a Union institution, the ECB.
Tarptautinėse institucijos ir forumuose ECB taip pat pristato kitas Eurosistemos užduotis.
The ECB also represents the other tasks of the Eurosystem in international institutions and fora.
Panašiai mąstoma ir euro valiutos kurso politikos, už kurią atsakingas tiek ECB, tiek Taryba ir kurią tarptautiniu lygiu bendrai pristato šios dvi institucijos, atveju.
A similar reasoning applies to the euro exchange rate policy, for which both the ECB and the Council bear responsibility and which is represented jointly by both institutions at the international level.
Ekonomikos politika daugiausia yra nacionalinė atsakomybė, įgyvendinama laikantis Europos sistemos.
Economic policies are largely a national responsibility, conducted within a European framework.
Todėl užsienyje pristatyti ekonomikos politiką pirmiausia tenka valstybėms narėms, kurios taip pat prisiima finansinę atsakomybę, susijusią su jų dalyvavimu tarptautinėse institucijose ir forumuose.
As a consequence, the external representation of economic policies devolves primarily on Member States, who also bear financial responsibility associated with their membership in international institutions and fora.
Tai paminėjus, jei tik tema iš dalies ar visiškai priklauso Europos Sąjungos kompetencijai, valstybės narės turi glaudžiai derinti savo veiksmus su kompetentingomis ES institucijomis.
That said, Member States need to coordinate closely with the competent Union institutions whenever a subject falls partly, or wholly, under Union competence.
Tačiau jei valstybės narės ateityje sustiprins EPS ekonominį ramstį, jos galėtų pasiekti, kad jų politika būtų labiau suderintai pristatoma tarptautiniu lygmeniu, ypač susijusi su euro zona, jeigu didesnio ekonomikos politikos derinimo sistema bendrą valiutą turinčioms šalims bus griežtesnė.
However, as Member States step up EMU’s ‘economic leg’ in the future, they could achieve a more coordinated representation of their policies at international level, in particularly for the euro area, given that the enhanced coordination framework for economic policies will be more stringent for the countries sharing the single currency.
Vienas iš būdų euro zonai judėti į priekį – pasinaudoti SESV 138 straipsniu, kuriuo remdamosi euro zonos šalys gali priimti sprendimą, nustatantį „bendrąsias pozicijas dėl Ekonominei ir pinigų sąjungai ypač svarbių dalykų“, ir „užtikrinti vieningą atstovavimą tarptautinėse finansų institucijose ir konferencijose“.
One way forward for the euro area is to make use of Article 138 of the TFU, which allows euro area countries to adopt “common positions on matters of particular interest for EMU” and to “ensure unified representation within the international financial institutions and conferences”.
Dėl pirmiau nurodytų priežasčių aš pats matau tolesnio šios galimybės ištyrimo privalumų, tačiau tai, žinoma, galiausiai yra politinis valstybių narių klausimas.
For the above reasons, I would personally see merits in exploring this option further, which of course is ultimately a political issue for Member States.
Kaip vertinate ženminbi juanio (Kinijos nacionalinė valiuta) ir euro kurso raidą pastaruoju metu?
How do you assess the recent evolution of the Renminbi/EUR exchange rate?
Laikydamasis tokios pačios pozicijos, kaip ir ECB pirmininkas, taip pat nenorėčiau komentuoti valiutų kursų.
In line with the ECB president's stance, I also prefer not to comment on exchange rates.
Kinijai atsisakius ženminbi juanį de facto susieti su JAV doleriu, ženminbi juanio vertė JAV dolerio atžvilgiu pakilo beveik 5 proc., bet daugiau nei 8 proc. sumažėjo euro atžvilgiu ir beveik 4 proc. – nominalaus efektyvaus valiutos kurso atžvilgiu (2011 m. gegužės 24 d. duomenimis).
Since the exit of its de facto peg to the US dollar in June 2010, the renminbi has appreciated by almost 5% against the US dollar, but it has depreciated by more than 8% against the euro and by almost 4% in nominal effective terms (as of 24 May 2011).
Mes raginame Kinijos valdžios institucijas pasinaudoti lankstumu, kuris numatytas naujoje politikos sistemoje, ir sudaryti sąlygas ženminbi juanio vertei laipsniškai didėti efektyvaus valiutos kurso atžvilgiu.
We encourage the Chinese authorities to use the flexibility offered by the new policy framework to allow a gradual appreciation of the renminbi in effective terms.
Tarptautinė bendruomenė sutinka, – praėjusiais metais Seule tai dar kartą patvirtino Didžiojo dvidešimtuko (G20) vadovai, – kad perėjimas prie labiau rinkos nustatomų valiutų kurso sistemų, valiutų kurso stabilumo didinimas siekiant atspindėti pagrindinius ekonominius rodiklius ir susilaikymas nuo konkurencinio valiutų nuvertinimo – tai augančios ekonomikos šalių, įskaitant Kiniją, ir tarptautinės bendruomenės interesai.
The international community agrees –as restated by G20 Leaders at their Summit in Seoul last year– that moving towards more market-determined exchange rate systems, enhancing exchange rate stability to reflect underlying economic fundamentals, and refraining from competitive devaluation of currencies, are in the interest of the emerging economies concerned, including China, and of the international community.
Kartu su kitų nepastovaus kurso valiutų institucijomis mes esame suinteresuoti tvirta ir stabilia tarptautine finansų sistema.
Together with the authorities of the other major floating currencies, we have a shared interest in a strong and stable international financial system.
Valiutų kursai turėtų atspindėti ekonominius pagrindus.
Exchange rates should reflect economic fundamentals.
Pernelyg didelis nepastovumas ir nežabotas valiutų kursų svyravimas gali turėti neigiamą poveikį ekonominiam ir finansiniam stabilumui.
Excess volatility and disorderly movements in exchange rates have adverse implications for economic and financial stability.
Tai reiškia, kad reikia ir toliau atidžiai stebėti valiutų rinkas ir atitinkamai bendradarbiauti.
This implies to continue to monitor exchange markets closely, and cooperate as appropriate.
Akademinėje literatūroje teigiama, kad esant išskirtinėms aplinkybėms veiksmingas gali būti, pavyzdžiui, intervencijos į užsienio valiutų kursus pavidalo bendradarbiavimas, kai tokia intervencija yra suderinta, atitinkanti pagrindus ir oficialų bendravimą ir vykdoma tada, kai valiutų kursų neatitikties lygis yra santykinai didelis.
The academic literature suggests that, in exceptional circumstances, cooperation in the form of e.g. foreign exchange interventions can be effective if and when such interventions are concerted, consistent with fundamentals and official communication, and undertaken when the magnitude of exchange rate misalignment is relatively large.
Šiuo požiūriu sėkmingomis pripažintos suderintos G 7 šalių intervencijos (pavyzdžiui, 2000 m. dėl euro ar 2011 m. dėl jenos).
In this respect, concerted interventions by the G7 (for instance, in 2000 on the euro; or 2011 on the yen) are widely viewed as having been successful.
Ši politinė pozicija yra visiškai galiojanti, nes tarptautinis valiutų naudojimas turėtų būti į rinką orientuoto proceso, kai ekonomikos veikėjai sprendžia, ar valiuta patraukli vertei saugoti, pasekmė.
This policy position remains fully valid since the international use of currencies should be the outcome of a market-driven process in which foreign economic agents decide on whether a currency is an attractive store of value.
Vykdydami į stabilumą orientuotą pinigų politiką ir skatindami finansinį Europos vientisumą, ECB ir Eurosistema gali netiesiogiai prisidėti prie tarptautinio euro, kuris tapo antrąja pagal svarbą atsargų valiuta pasaulyje, naudojimo.
By pursuing a stability-oriented monetary policy and fostering financial integration in Europe, the ECB and the Eurosystem might contribute indirectly to the international use of the euro which has become the second-most important reserve currency in the world.
Kaip vertinate G 20 laimėjimus?
How do you assess the achievements of the G20?
G 20 vaidmuo skatinant įveikti krizes, jas valdyti ir užkirsti kelią būsimoms krizėms buvo esminis.
The G20 has played a crucial role in providing high-level political impetus for crisis containment, crisis management and future crisis prevention.
G 20 sanglaudą reikia ir toliau užtikrinti, kai krizė praeis, jau nekalbu apie tai, kad būtina užtikrinti, kad politikos kryptys, dėl kurių iki šiol susitarta, būtų visiškai ir nuosekliai įgyvendintos.
G20 cohesion must continue to be ensured, as we put the crisis behind us, not least to ensure that policies agreed to date are fully and consistently implemented.
Todėl itin palankiai vertinu tai, kad G 20 lyderiai pabrėžė, jog labai svarbu ir toliau tęsti bendradarbiavimą tarptautinės politikos srityje siekiant kovoti su pagrindinėmis finansų krizės priežastimis ir padėti pamatus patikimam pasaulio ekonomikos augimui.
It is hence highly welcome that G20 Leaders underline the importance of continued international policy cooperation to address the root causes of the financial crisis and to lay the foundations for sound global economic growth.
Kadangi pats dalyvavau ne viename G 20 finansų ministrų ir centrinių bankų valdytojų susitikime, taip pat aukščiausiojo lygio susitikimuose, turiu pasakyti, kad mane drąsinančiai veikia aukštas kolektyvinės G 20 narių atsakomybės lygis.
Having myself attended many meetings of G20 finance ministers and central bank governors, as well as Summits, I must say that I am encouraged by the high level of collective responsibility by G20 members.
Be kitų G 20 darbotvarkės punktų, norėčiau toliau pateikiamus klausimus.
Among the various items on the agenda of the G20, I would highlight the following:
Pirma, G 20 programa, kuria siekiama spartaus, tvaraus ir subalansuoto ekonomikos augimo, – labai svarbi daugiašalio bendradarbiavimo priemonė.
First, the G20 Framework for Strong, Sustainable and Balanced Growth is a key mechanism in multilateral cooperation.
Šios programos tikslas – padėti tvarkytis su perėjimu nuo atsako į krizę prie tvirto, tvaraus ir subalansuoto pasaulinio augimo modelio, taip pat panaikinti prie ekonomikos krizės prisidėjusį pasaulinį disbalansą.
The aim of this framework is to help manage the transition from crisis response to a strong, sustainable and balanced pattern of global growth as well as to address the global imbalances that contributed to the financial crisis.
Dabar svarbu, kad visi G 20 nariai visiškai laikytųsi savo įsipareigojimų pagal šią programą.
It is now important that all G20 members fully live up to their commitments made within this framework.
Antra, G 20 vadovai pritarė pagrindiniams veiksmams pertvarkant finansų sistemą, įskaitant Bazelio komiteto ir Finansinio stabilumo tarybos (FST) atliktą darbą.
Second, G20 Leaders endorsed the key building blocks for the transformation of the financial system, including the work done by the Basel Committee and the FSB.
Dabar G 20 nariams labai svarbu visiškai ir nuosekliai įgyvendinti pasiektus susitarimus ir vadovauti prisiimtų įsipareigojimų laikymosi pavyzdžiu.
It is now crucial for G20 members to fully and consistently implement the agreements reached and to lead by example in living up to the commitments made.
Nacionaliniais ir regioniniais lygmenimis dirbama siekiant įgyvendinti G 20 tikslus ir konkrečias, išsamias ir plataus užmojo FST rekomendacijas, taip siekiant sustiprinti finansinį stabilumą, ir šis darbas jau duoda rezultatų.
Work is underway at national and regional levels to implement the G20 objectives and the FSB’s concrete, detailed and ambitious recommendations for strengthening financial stability, and this is already delivering results.
Tačiau svarbi užduotis, inter alia , išlieka visiškas naujų „Bazelio III“ programos bankų kapitalo ir likvidumo standartų įgyvendinimas, veikiantis sistemiškai svarbias finansų institucijas, taip pat šešėlinės bankininkystės stebėjimo ir reguliavimo stiprinimas.
But important tasks remain, inter alia to fully implement the new Basel III bank capital and liquidity standards, to address systemically important financial institutions, as well as to strengthen the monitoring and regulation of shadow banking.
Kitos svarbios sritys yra nebiržinės prekybos ir išvestinių prekių rinkų stiprumo ir skaidrumo didinimas, makrolygio rizikos ribojimo sistemų ir priemonių kūrimas ir sustiprintų apskaitos standartų konvergencijos siekimas.
Other important areas include improving the robustness and transparency of OTC and commodity derivatives markets, developing macroprudential frameworks and tools and achieving convergence on strengthened accounting standards.
Trečia, daug svarbių pastangų dedama siekiant, kad geriau veiktų Tarptautinė valiutos sistema.
Third, important efforts are underway to strengthen the functioning of the International Monetary System.
Inter alia , pradėtas darbas kuriant nuoseklius metodus ir priemones, skirtus tvarkytis su galinčiais stabilumą griauti kapitalo srautais, taip pat valdyti pasaulinį likvidumą.
Work has begun inter alia on devising coherent approaches and measures to deal with potentially destabilizing capital flows as well as the management of global liquidity.
Dėl kapitalo srautų srities norėčiau pabrėžti, kad paprastai laikinos kapitalo įplaukų valdymo priemonės turėtų būti laikomos blogiausio atvejo politine priemone, o ne pakaitalu patikimoms makroekonominėms, makrolygio rizikos ribojimo ir struktūrinėms priemonėms.
With regard to the area of capital flows, I would stress that, as a rule, temporary controls of capital inflows should be seen as a policy instrument of last resort and not a substitute for sound macroeconomic, macro-prudential and structural measures.
Siekiant apriboti kapitalo valdymo priemonių iškraipymus ir neigiamus išorės veiksnius, yra iš tiesų svarbu stiprinti tarptautinį bendradarbiavimą, pavyzdžiui, susitariant dėl principų ir geriausios praktikos.
To limit the distortions and negative externalities of capital controls, it is indeed important to strengthen international cooperation e.g. by agreeing on principles and best practices.
Kalbant apie pasaulinio likvidumo valdymą, pabrėžčiau, kad palankiai vertintinos pastangos geriau suprasti finansinius sąryšius.
As far as the management of global liquidity is concerned, I would emphasize that efforts to better understand financial interconnectedness are welcome.
Tai pasakius, joks tarptautinio likvidumo palaikymo pasauliniu lygmeniu mechanizmas neveiks, jei nebus tiesioginio ar netiesioginio centrinių bankų bendradarbiavimo, nes tik toks bendradarbiavimas gali suteikti reikiamą likvidumo apimtį.
That said, any mechanism to channel cross-border liquidity at the global level will not work without the direct or indirect co-operation of central banks, since only the latter have the ability to provide the desired amounts of liquidity.
Atsižvelgiant į tai, centriniai bankai negali ir neturėtų iš anksto įsipareigoti teikti tarptautinį likvidumą krizės atveju.
In that context, central banks cannot, and should not, commit ex ante to the provision of international liquidity in a crisis.
Ar manote, kad ESRV ir Europos priežiūros institucijos (EPI) turės veiksmingų įgaliojimų?
Do you believe the ESRB and the ESA's will have effective powers?
Mikrolygio ir makrolygio rizikos ribojimo priežiūros sąveika ir derinimas užtikrinami tarpinstitucine ESRV struktūra, kurioje EPI atstovauja jų pirmininkai kaip balsavimo teisę turintys nariai.
The interplay and coordination between micro- and macro-prudential supervision are ensured by the inter-institutional structure of the ESRB whereby the ESAs are represented through their chairs as voting members.
Be to, ESRV ir EPI (o bendresniu atveju – nacionalinių priežiūros institucijų) bendradarbiavimą užtikrina teisės aktų nuostata dėl aiškios pareigos Europos finansų priežiūros institucijų sistemos (EFPIS) sudedamosioms dalims bendradarbiauti ir keistis informacija
Furthermore, the cooperation between the ESRB and the ESAs (and more generally the national supervisors) is ensured by the provision in the legislation of a broad duty of cooperation and exchange of information among the components of the European System of Financial Supervision (ESFS
ESRV ir EPI kartu su nacionalinėmis finansų priežiūros institucijomis ir jungtiniu EPI komitetu sudaro Europos finansų priežiūros institucijų sistemą (EFPIS). .
The ESRB and the ESAs, together with the national financial supervisors and the Joint Committee of the ESAs, form the European System of Financial Supervision (ESFS). ).
Makrolygio ir mikrolygio priežiūros institucijų bendradarbiavimas bus itin svarbus, nes makrolygio rizikos ribojimo priežiūrą planuojama įgyvendinti daugiausia taikant rizikos ribojimo priežiūros ir reguliavimo priemones.
The cooperation between macro and micro supervisors will be in particular crucial as macroprudential supervision is expected to be implemented mostly through prudential supervisory and regulatory tools.
Todėl, norint įgyvendinti ESRV priskirtus makrolygio rizikos ribojimo įgaliojimus, reikės tinkamo derinimo su nacionalinėmis priežiūros institucijomis, kurioms bus skirtos ESRV rekomendacijos.
Therefore, the implementation of the macroprudential mandate assigned to the ESRB will require proper coordination with the national supervisory authorities that will be the addressee of the ESRB’s recommendations.
Atsižvelgiant į tai, itin svarbus bus EPI vaidmuo, jos teisės aktų sistema bus įgaliotos užtikrinti, kad būtų tinkamai laikomasi ESRV įspėjimų ir rekomendacijų.
In this context, of particular importance will be the role of the ESAs, which are mandated by the legislative framework to ensure the proper follow-up to ESRB warnings and recommendations.
ESRV pagal teisės aktų sistemą suteikiami įgaliojimai teikti įspėjimus dėl rizikos ir rekomendacijas dėl politikos.
As regards the ESRB, the legal framework provides it with the power to issue risk warnings and policy recommendations.
Tokia sistema gana gerai atspindi J. De Larosière grupės rekomendacijas dėl institucijos, atsakingos už makrolygio rizikos ribojimo priežiūrą, įsteigimo remiantis ECB, nacionalinių centrinių bankų ir nacionalinių priežiūros institucijų kompetencija ir gebėjimais.
This largely reflects the recommendations of the De Larosière Group for the establishment of a body responsible for macro-prudential supervision, based on and drawing upon the competence and expertise of the ECB, national central banks and national supervisors.
Teisiškai ESRV įkurta 2010 m. gruodžio 16 d. ir jau įvyko du jos generalinės valdybos susirinkimai, įsteigti patariamieji komitetai ir ši valdyba dabar visiškai veikia.
Legally established on 16 December 2010, the ESRB already had two meetings of its General Board, has established its advisory committees and is now fully operational.