natgillin/translations-raw huggingface dataset:
16. mano, kad lošimų rinkoje abipusio licencijų pripažinimo principas netaikytinas, tačiau, atsižvelgiant į vidaus rinką, aiškiai pabrėžia, kad valstybės narės, atveriančios internetinių lošimų sektorių visų ar kai kurių lošimų rūšių konkurencijai, privalo užtikrinti skaidrumą ir sudaryti sąlygas nediskriminacinei konkurencijai; rekomenduoja valstybėms narėms šiuo atveju įdiegti licencijavimo modelį, pagal kurį Europos lošimų paslaugų teikėjai, tenkinantys priimančiosios valstybės narės nustatytas sąlygas, galėtų prašyti suteikti licenciją; tose valstybėse narėse, kurios įgyvendino licencijų sistemą, galėtų būti nustatytos licencijų prašymų teikimo procedūros, kuriomis būtų sumažinta administracinė našta išvengiant nereikalingo reikalavimų ir kontrolės, atliekamos kitose valstybėse narėse, dubliavimosi, užtikrinant valstybės narės, kurioje pateiktas licencijos prašymas, reguliavimo institucijos viršenybę; todėl mano, kad būtina stiprinant administracinį bendradarbiavimą didinti nacionalinių reguliavimo institucijų tarpusavio pasitikėjimą; be to, gerbia valstybių narių teisę nustatyti operatorių skaičių, žaidimų rūšių ir kiekio pasiūlą siekiant apsaugoti vartotojus ir užkirsti kelią nusikaltimams, su sąlyga, kad šie apribojimai būtų proporcingi ir jais būtų atspindimas susirūpinimas nuosekliai ir sistemingai apriboti veiklą šiame sektoriuje;
Is of the opinion that the principle of mutual recognition of licences in the gambling sector does not apply, but nevertheless, in keeping with internal market principles, insists, that Member States which open up the online gambling sector to competition for all or certain types of online gambling must ensure transparency and make non-discriminatory competition possible; suggests, in this instance, that Member States introduce a licensing model which makes it possible for European gambling providers meeting the conditions imposed by the host Member State to apply for a licence; licence application procedures, which reduce administrative burdens by avoiding the unnecessary duplication of requirements and controls carried out in other Member States, could be set up in those Member States that have implemented a licensing system, while ensuring the pre-eminent role of the regulator in the Member State in which the application has been submitted; takes the view, therefore, that mutual confidence among national regulators needs to be enhanced through closer administrative cooperation; respects, furthermore, the decision of some Member States to determine the number of operators, types and quantities of games on offer, in order to protect consumers and prevent crime, on condition that those restrictions are proportionate and reflect a concern to limit activities in that sector in a consistent and systematic manner;
Reguliavimo institucijų bendradarbiavimas
Cooperation among regulatory bodies
26. laikosi nuomonės, kad įvairių rūšių lošimai, pvz., greitieji interaktyvūs azartiniai žaidimai, kurie žaidžiami sekundžių dažnumu, lažybos ir loterijos su kassavaitiniu burtų traukimu, skiriasi vieni nuo kitų ir reikalauja skirtingų sprendimų, nes vienų rūšių lošimai suteikia daugiau galimybių piktnaudžiauti nei kitos; visų pirma pažymi, kad pinigų plovimo galimybė priklauso identifikavimosi reikalavimų, žaidimo tipo ir mokėjimo metodų, todėl būtina, kai lošimo rūšių atveju, stebėti žaidimą realiuoju laiku ir vykdyti griežtesnę kontrolę nei kitų žaidimo rūšių atveju;
Takes the view that the various forms of online gambling – such as rapid interactive games of chance which have to be played at a frequency of seconds, betting, and lotteries involving a weekly draw – differ from one another and require different solutions insofar as some forms of gambling afford greater opportunities for abuse than others; notes in particular that the opportunity for money laundering depends on the strength of identification, the type of game and the methods of payment used, which makes it necessary, in respect of some forms of game, to monitor play in real time and exercise stricter control than is the case with other forms of game;
33. ragina Komisiją ir valstybes nares atkreipti dėmesį į šioje srityje jau atliktus tyrimus, tirti priklausomybės nuo lošimų paplitimą, atsiradimą ir gydymą ir rinkti ir skelbti statistinius duomenis apie visų rūšių (internetines ir neinternetines) lošimų sektorius ir priklausomybę nuo lošimo siekiant gauti išsamių duomenų apie visą ES lošimų sektorių; pabrėžia, kad reikalingi statistiniai duomenys iš nepriklausomų šaltinių, ypač susiję su priklausomybe nuo lošimo;
Calls on the Commission and the Member States to take note of studies already conducted in this field, to focus on research examining the incidence, formation and treatment of gambling addiction and to collect and publish statistics on all channels (online and offline) of gambling sectors and gambling addiction in order to produce comprehensive data on the entire gambling sector of the EU; underlines the need for statistics from independent sources, particularly concerning gambling addiction;
2011 m. tyrimas „ Cross-Border Alternative Dispute Resolution in the European Union “,
Study on "Cross-Border Alternative Dispute Resolution in the European Union", 2011,
http://www.europarl.europa.eu/activities/committees/studies/download.do?language=en&file=41671 lošimų sektorius buvo įvardytas kaip sektorius, kuriame dažniausiai pasigendama alternatyvių ginčų sprendimo mechanizmų; todėl ragina nacionalines reguliavimo institucijas internetinių lošimų sektoriui sukurti alternatyvius ginčų sprendimo mechanizmus;
http://www.europarl.europa.eu/activities/committees/studies/download.do?language=en&file=41671 . , the gambling sector was identified as the sector where the lack of an alternative dispute resolution system most frequently makes itself felt; suggests, therefore, that national regulatory agencies could establish alternative dispute resolution systems for the online gambling sector;
36. pažymi, kad su sporto varžybomis susijusių apgavysčių rizika, nors buvo visuomet, padidėjo išsiplėtus internetinių sporto lažybų sektoriui ir kelia sąžiningumo sporte riziką; todėl mano, kad turėtų būti parengta bendra sporto apgavysčių ir sukčiavimo apibrėžtis, be to, už lažybų apgavystes turi būti baudžiama visoje Europoje kaip už nusikalstamą veiką;
Notes that the risk of fraud in sports competitions – although present since the outset – has been exacerbated since the emergence of the online sports betting sector and represents a risk to the integrity of sport; is therefore of the opinion that a common definition of sport fraud and cheating should be developed and that betting fraud should be penalised as a criminal offence throughout Europe;
Internetinių lošimų sektorius nuolat auga.
The online gambling sector is growing constantly.
Lošimų realioje erdvėje sektoriui ir internetinių lošimų sektoriui būdinga įvairiapusiška produktų pasiūla – ir klasikiniai loto žaidimai, ir loterijos, ir sporto lažybos, pokeris, bingo žaidimai, arklių ir kurtų lenktynių totalizatoriai.
The market for physical, location-based gambling and the online gambling sector are characterised by a wide range of products: traditional lotteries, but also sports betting, poker, bingo, and totalisator betting on horse and greyhound races.
Dėl vis didėjančios pasiūlos ir augančio lošėjų skaičiaus šioje srityje vis akivaizdesnis tampa šiuo metu Europoje vyraujantis rinkos suskaidymas.
As a result of ever increasing offerings and the increasing number of gamblers, the current market fragmentation in this area in Europe is also becoming ever more obvious.
Daugelyje valstybių narių internetiniai lošimai draudžiami visai ar su tam tikromis išlygomis, kitose – ši rinka visiškai atverta ir liberalizuota.
In a host of Member States, there are total bans or bans with the possibility of authorisation, while others have a completely open and liberalised market.
Kaip daugelyje savo sprendimų konstatavo ETT, lošimai nėra įprasta paslauga.
As the European Court of Justice has established in many judgments, gambling is not a normal service.
Todėl jiems aiškiai taikoma Paslaugų direktyvos taikymo išimtis, nors SESV 56 straipsnyje įtvirtinta laisvė teikti paslaugas, savaime suprantama, galioja ir lošimams.
Accordingly, it was expressly exempted from the Services Directive, though it goes without saying that freedom to provide services, under Article 56 TFEU, also applies to gambling.
Valstybės narės, be kita ko, remdamosi SESV 51 ir 52 straipsniais, dažniausiai gali savo rinką reguliuoti pačios, jei šis reguliavimas suderinamas su siekiamais tikslais, pavyzdžiui, kova su priklausomybe nuo lošimo.
Inter alia on the basis of Articles 51 and 52 TFEU, Member States may largely regulate their markets themselves, provided that the regulatory arrangements are consistent with objectives being pursued, e.g. combating gambling addiction.
Tačiau dėl labai skirtingų tradicijų šiame sektoriuje ypač svarbus vaidmuo tenka subsidiarumo principui.
Because of the very great differences in traditions, however, the subsidiarity principle plays a particularly powerful role in this area.
Valstybės narės dažniausiai pačios nusprendžia, kaip reguliuoti savo lošimų sektorius.
To a large extent, the Member States themselves determine how they want to regulate their gambling sectors.
Tačiau dėl tokio labai skirtingo reguliavimo internete irgi iškreipiama rinka.
As regards the Internet, however, such considerable regulatory divergence also results in market distortions.
Lošimų paslaugų teikėjų iš valstybių narių, kuriose rinka atverta, o mokesčių tarifai maži, paslaugos pasiekiamos ir tose šalyse, kuriose internetiniai lošimai draudžiami, arba tokie paslaugų teikėjai sudaro konkurenciją licencijuotiems internetinių lošimų paslaugų teikėjams.
Gambling service providers from Member States with open markets and low tax rates are accessible in countries in which online gambling is banned, too, or are in competition with licensed online providers.
Pastarieji, kaip ir lošimų paslaugų realioje erdvėje teikėjai iš šių šalių, beveik nekonkurencingi.
It is virtually impossible for those providers, and for providers of physical, location-based gambling services from those countries, to compete.
Be to, internete veikia didelės apimties nereguliuojama juodoji rinka.
Furthermore, there is a large unregulated black market on the Internet.
Todėl pagrindinis tikslas turi būti gerokai sumažinti šią juodąją ir vadinamąją pilkąją rinkas.
The central objective must therefore be to contain that black (and grey) market to a large extent.
Viena iš galimybių valstybėms narėms pasiekti šį tikslą – internetinius lošimus uždrausti visiškai, tačiau tokį draudimą reikėtų griežtai įgyvendinti.
One option for the Member States to realise that objective would be to impose a total ban, which, however, would then have to be strictly enforced.
Valstybės narės gali pasirinkti šią galimybę remdamosi subsidiarumo principu.
The subsidiarity principle makes it possible for Member States to decide on that option.
Tačiau geriau teikti teisėtas internetinių lošimų paslaugas.
However, it would be better to establish legal gambling offerings on the Internet.
Visgi dėl to jokiu būdu negali atsirasti (valstybės) monopolis internetinių lošimų srityje, nes monopoliu labai retai užtikrinama pakankama pasiūla.
But under no circumstances must that bring about a (government) monopoly over gambling, since monopolies rarely ensure adequate supply.
Todėl rinką reikėtų atverti ir sukurti pakankamai paskatų įmonėms teikti teisėtas internetinių lošimų paslaugas.
Accordingly, the market should be opened up and sufficient incentives should be created for firms to provide legal offerings.
Geriausias būdas – licencijavimo modelis, grindžiamas nediskriminacinės konkurencijos principu.
To do this, a licensing model is the best approach, provided that it is based on the principle of non-discriminatory competition.
Pagal šią sistemą, kurią kai kurios valstybės narės, pavyzdžiui, Prancūzija ir Italija, jau sėkmingai taiko, nacionalinės reguliavimo institucijos nustato licencijų suteikimo sąlygas.
In such a system, which has already been successfully introduced in some Member States, such as France and Italy, national regulatory bodies lay down the conditions for licences to be granted.
Siekiant išvengti diskriminacijos turi būti pakankamai licencijų, arba jų skaičius turi būti neribotas.
To prevent discrimination, there must be a sufficient or unlimited number of licences available.
Be to, neturi būti netiesioginės diskriminacijos, pvz., techninių standartų srityje.
Furthermore, there must be no indirect discrimination, e.g. in the area of technical standards.
Kad internetinių lošimų rinka būtų atvira ir sutvarkyta, būtina nepriklausoma ir stipri nacionalinė reguliavimo institucija.
An open and regulated market for online gambling presupposes an independent and powerful national regulatory body.
Ji turi nustatyti bendrąsias lošimų sąlygas ir jas, visų pirma, galėti įgyvendinti.
It must determine, and above all also be able to enforce, the environment for gambling.
Taigi nacionalinėms reguliavimo institucijoms reikia suteikti reikalingą kompetenciją, kad jos galėtų bausti už nusižengimus ir imtis priemonių prieš neteisėtus paslaugų teikėjus.
National regulators must therefore be given the necessary powers to penalise infringements and act against illegal providers.
Tačiau dėl tarpvalstybinio interneto pobūdžio valstybės narės vienos nepajėgios sureguliuoti visų internetinių žaidimų sričių.
Because of the cross-border nature of the Internet, however, Member States alone are not in a position to regulate all areas of online gambling.
Todėl turi glaudžiai bendradarbiauti nacionalinės reguliavimo institucijos.
Much-expanded cooperation between national regulatory bodies is therefore essential.
Iki šiol bendradarbiauta tik nedideliu mastu, pavyzdžiui, vykdant dvišales procedūras.
To date, collaboration has been on a small scale, e.g. through bilateral procedures.
Tačiau turėtų bendradarbiauti institucijos, pavyzdžiui, pagal vidaus rinkos informavimo sistemą, kad būtų galima veiksmingai ir greitai keistis informacija.
What is needed, however, are institutionalised collaborative arrangements, e.g. on the basis of the Internal Market Information System, in order to share information efficiently and quickly.
Taip pat galima pagalvoti apie Komisijos koordinuojamą išplėstą reguliuotojų tinklą.
An extended, Commission-coordinated network of regulators is also conceivable.
Tik bendromis Europos pastangomis galima užkirsti kelią tam, kad nereguliuojami paslaugų teikėjai naudotųsi reguliavimo spragomis ir nacionalinių reguliavimo institucijų nesusikalbėjimu.
Only through a common European approach can unregulated providers be prevented from exploiting regulatory gaps and playing national regulatory bodies off against each other.
Todėl Komisija ir valstybės narės raginamos veikti greitai, siekiant apsaugoti Europos vartotojus nuo nerimtų paslaugų teikėjų.
The challenge for the Commission and the Member States is to act quickly, therefore, in order to safeguard consumers in Europe against untrustworthy providers.
Už lošimų slypi priklausomybės rizika.
Gambling involves a risk of addiction.
Tyrimai rodo, kad nuo tada, kai prieš 10 metų atsirado internetiniai lošimai, žymiai padidėjo žmonių, kurie kreipiasi į pagalbos priklausomiems nuo lošimo asmenims centrus, skaičius.
Studies show that, since online gambling was introduced some 10 years ago, there has been a significant increase in the number of people approaching support centres for gambling addicts.
Jai esama daug reguliavimo institucijų ir elgesio kodeksais ir įsipareigojimais paremtų iniciatyvų, kuriomis bandoma kovoti su problematiškais internetiniais lošimais ir priklausomybe nuo lošimo.
There are already many initiatives - both by regulatory bodies and in the form of codes of conduct and commitments - attempting to stem Internet problem gambling and gambling addiction.
Tačiau tikslas nebus pasiektas, jei kiekvienoje valstybėje narėje bus taikomi skirtingi standartai.
In this connection, however, it is not appropriate that different standards should apply in each Member State.
Tiesa, daugelis valstybių narių ir dėl valstybinių, ir dėl privačių internetinių lošimų paslaugų teikėjų imasi pavyzdinių apsaugos priemonių.
In many Member States, both public- and private-sector providers of online gambling services operate exemplary safeguards.
Tačiau jos dažnai grindžiamos vien nacionaliniais standartais ir todėl nesuderinamos su vidaus rinkos idėja.
In many instances, however, they are based on purely national standards and are therefore not compatible with the notion of the internal market.
Pavyzdžiui, kai kuriose valstybėse narėse tapatybei internete kontroliuoti reikalaujama elektroninio asmens pažymėjimo.
In some Member States, for example, an electronic badge is required for identity checks on the Internet.
Užsieniečiai tokio pažymėjimo dažnai neturi, todėl jiems neleidžiama lošti internete, nors jie yra nuolatiniai tos valstybės narės gyventojai.
Many foreign nationals do not have such a badge and are therefore debarred from online gambling - even if they are permanent residents in the Member State concerned.
Mažesnės patekimo į rinką kliūtys yra svarbus žingsnis kuriant teisėtą ir reguliuojamą lošimų sektorių.
Lower market entry barriers are an important step towards establishing a legal and regulated gambling sector.
Kitas bendras tikslas, neatsižvelgiant į skirtingas tradicijas ar kultūrinius ypatumus – nepilnamečių apsauga nuo lošimų.
Safeguarding minors against gambling is a further universal objective; it is not governed by different traditions or cultures.
Todėl reikia nustatyti visoje Europoje taikomus būtiniausius standartus siekiant apsaugoti nepilnamečius, kovoti su pinigų plovimu ir kitu su lošimu susijusiu nusikalstamumu.
What obviously needs to be done, accordingly, is to lay down pan-European minimum standards for safeguarding minors and for combating gambling addiction, but also for combating money laundering and other crimes associated with gambling.
Komisija galėtų pateikti pasiūlymą dėl direktyvos, kurioje būtų nustatyti visoje Europoje taikomi būtiniausi standartai, privalomi visiems reguliuojamiems internetinių lošimų paslaugų teikėjams.
This could be done in a Commission proposal for a directive laying down minimum standards applicable across Europe and binding on all regulated online gambling service providers.
Be to, valstybės narės savo nuožiūra galėtų nustatyti daugiau kriterijų.
Member States would be free to set further criteria.
Ryžtingi Komisijos ir valstybių narių veiksmai svarbūs siekiant visoje Europoje užtikrinti vienodą ir aukštą būtiniausios vartotojų apsaugos lygį.
Resolute action by the Commission and the Member States is important in order to ensure, across Europe, a uniform and high minimum level of protection for consumers.
Daugelyje valstybių narių iš lošimų gaunamų pajamų dalis skiriama labdaros ar visuomeninės naudos reikmėms ir sportui remti.
In most Member States, revenue from gambling is also used for charitable and publicly beneficial purposes and for the funding of sport.
Tiesa, tai galima pasakyti tik apie teisėtus ir reguliuojamus lošimų paslaugų teikėjus.
However, that only applies in the case of legal and regulated gambling providers.
Neteisėti paslaugų teikėjai mokesčių nemoka ir prie visuomenės gerovės neprisideda.
Illegal providers pay no taxes and therefore make no contribution towards society.
Valstybių narių lygmeniu reguliuojant rinką internetinių lošimų paslaugų teikėjai didelę dalį už lošimus surinktų mokesčių turėtų sumokėti lošėjo šalyje.
If markets were regulated at Member State level, online gambling service providers would have to pay much of the gaming tax levied in the country of the gambler.
Tai yra svarbu, kad valstybės iš lošimų gautos pajamos visoje Europoje būtų panaudojamos sportui remti ir kitoms visuomeninės naudos reikmėms.
That is important for ensuring that government revenue from gambling throughout Europe is available for the funding of sport and for other publicly beneficial purposes.
Žirgų lenktynių lažybų atveju taip galima užtikrinti, kad žirgų augintojams atitektų iš lažybų gautų pajamų dalis, reikalinga toliau žirgų auginimui finansuoti.
With regard to horse race betting, for example, this can ensure that breeders receive a proportion of betting revenue so that breeding can continue to be funded.
Deja, praeityje sporto srityje būta nemažai lažybų apgavysčių, dėl kurių kyla pavojus sąžiningumui sporte.
Time and time again in the past, regrettably, there have been cases of betting fraud in sport; that calls the integrity of sport into question.
Užtikrinti sąžiningumą sporte ir padaryti galą lažybų apgavystėms yra visų suinteresuotųjų šalių – sporto sąjungų, sirgalių, lošimų paslaugų teikėjų ir lošėjų – tiesioginis interesas.
It is in the direct interest of all stakeholders, i.e. sports associations, fans, gambling service providers and players, to safeguard the integrity of sport and prevent betting fraud.
Su lažybų apgavystėmis geriausiai galima kovoti Europos lygmeniu.
Betting fraud can best be combated at European level.
Todėl Europos Komisija kartu su valstybėmis narėmis turėtų sukurti sistemą, kuria būtų galima veiksmingai kovoti su lažybų apgavystėmis.
The Commission should therefore develop a system, together with the Member States, which effectively combats betting fraud.
Imantis bendrų veiksmų prieš lažybų apgavystes įgaunama daugiau įtakos ir kovojant su nusikalstamą veiklą vykdančiais lažybų sukčiautojais, veikiančiais ne Europoje.
Common action against betting fraud will also produce a greater impact vis-à-vis non-European criminal betting fraudsters.
Siekiant sąžiningumo sporte reikia vengti sporto lažybų paslaugų teikėjų ir sporto asociacijų interesų konfliktų.
In the interests of the integrity of sport, conflicts of interest between sports betting providers and sports clubs must be avoided.
Tačiau lošimų reklama arba sporto asociacijų rėmimas pats savaime dar nėra interesų konfliktas.
Advertising for gambling or sponsoring a sports club does not yet, in itself, constitute a conflict of interests, however.
Todėl reikia aiškiai nepritarti reklamos ir rėmimo draudimui.
Accordingly, advertising and sponsoring bans should be rejected.
EUR metinių pajamų, o tai sudaro 45 proc. pasaulio lošimų rinkos, augimo svarbą; sutinka su Europos Sąjungos Teisingumo Teismu, kad tai ekonominė veikla, turinti specifinių savybių; primena, kad dėl šio augimo taip pat patiriamos didesnės socialinės išlaidos, susijusios su patologiniu žaidimu ir neteisėta veikla, ir kad reglamentuojant šią pramonės šaką turėtų būti siekiama sumažinti šias išlaidas, nustatant atitinkamus rinkodaros standartus ir patekimo į internetinių lošimų svetaines sąlygas;
Recalls the growing economic importance of the online gambling industry, the take from which was over EUR 6 billion, or 45% of the world market, in 2008; agrees with the Court of Justice of the European Union that this is an economic activity with specific characteristics; recalls that this growth also entails an increased social cost from compulsive gambling and illegal practices, and that regulation of the industry should seek to minimise these costs through appropriate standards in relation to marketing and conditions of access to online gambling sites;
4. dar kartą patvirtina, kad tokioje opioje srityje kaip lošimai pramonės savireguliacija gali tik papildyti įstatymo galios aktus, bet negali jų pakeisti; atkreipia dėmesį į savireguliacijos iniciatyvas dėl atsakingo lošimo ir kitų standartų, kurias pradėjo viešųjų ir komercinių lošimų operatorių asociacijos;
Reaffirms its position that, in as sensitive an area as gambling, industry self-regulation can only complement but not replace statutory legislation; takes note of self-regulatory initiatives launched by public and commercial gambling operators’ associations in connection with responsible gaming and other standards;