natgillin/translations-raw huggingface dataset:
35. ragina įgyvendinant Europos kvalifikacijų sandarą (EKS) atsižvelgti į ugdymo kokybę, taigi ir į mokymosi rezultatus; ragina valstybes nares nuolat teikti mokymus ikimokyklinio ugdymo ir priežiūros srityje dirbantiems asmenims, siekiant pagerinti ir atnaujinti jų specialiuosius įgūdžius;
Calls, in the context of the implementation of the European Qualifications Framework (EQF), for account to be taken of the quality of education and thus of learning outcomes; calls on the Member States to provide continuous training for those working in the ECEC field in order to increase and update their specific skills;
Tyrimai ir keitimasis geriausia patirtimi
Research and exchange of best practices
Akivaizdu, kad valstybėse narėse skiriasi ugdymo kokybė ir šių paslaugų teikimas, ugdytinių skaičius, požiūris į paslaugas, jų valdymas ir kt.
There is a clear variation between Member States in terms of the quality and supply of their provision, rates of enrolment, approach to services, governance of services, and so on.
Šiame pranešime pripažįstama, kad, teikiant ikimokyklinio ugdymo ir priežiūros paslaugas Europos Sąjungoje, požiūris, jog visus reikia mokyti vienodai, netinka; be to, jį būtų sunku įgyvendinti.
This report recognises that a ‘one size fits all’ approach to early childhood education and care (ECEC) services in the EU is not suitable, and would be difficult to realise.
Vietoj to būtų geriau plėtoti Europos bendrų tikslų ir vertybių sistemą, apimančią bendras teises ir struktūras.
Instead, it is far better to develop a European framework comprised of shared goals and values, which includes shared entitlements and structures.
Daugelis ES valstybių narių neabejotinai užima pirmaujančią padėtį pasaulyje, teikdamos ikimokyklinio ugdymo ir priežiūros paslaugas, tačiau šioje srityje reikėtų dar daug ką tobulinti.
While many EU Member States are undeniably world leaders in the provision of ECEC services, more needs to be done to bring about improvements across the board.
Barselonoje posėdžiavusi Europos Vadovų Taryba paragino ES valstybes nares iki 2010 m. suteikti priežiūrą ne mažiau kaip 90 proc. vaikų nuo trejų metų iki privalomojo mokyklinio amžiaus ir ne mažiau kaip 33 proc. vaikų iki trejų metų amžiaus.
In 2002 the Barcelona European Council called for EU members to provide childcare to at least 90% of children between the age of three years and mandatory school age by 2010, and to at least 33% children under three.
Šie tikslai parodė, kad ikimokyklinio ugdymo ir priežiūros paslaugų srityje vyrauja į darbo rinką orientuotas požiūris, grindžiamas būtinybe didinti dirbančių moterų skaičių.
These targets signalled a labour market approach to ECEC services, based on the need identified at the time of increasing the numbers of women in work.
Nors svarbu skirti pakankamai dėmesio ryšiui tarp ikimokyklinio ugdymo ir priežiūros paslaugų ir lygių darbo galimybių moterims, tačiau šie tikslai yra aiškiai pasenę ir problemiški, nes juose neatsižvelgiama į daugelį svarbiausių kokybinių stiprios ikimokyklinio ugdymo politikos aspektų.
While it is vital to give due attention to the link between ECEC services and equality of opportunities for women, these targets are clearly problematic, and outmoded, since they fail to take into account many of the crucial qualitative aspects of a strong early education policy.
Ikimokyklinio ugdymo ir priežiūros centrai nėra vieta, kurioje moterys galėtų palikti savo vaikus, kad galėtų dirbti; šie centrai nepaprastai svarbūs tuo požiūriu, kad didina vaiko gerovę ir užtikrina geresnes gyvenimo galimybes ateityje.
ECEC centres are not simply a place to ‘park’ children so that women can work; they are of utmost importance in contributing to the well-being of children and improving their future life chances.
Į vaiką orientuotas požiūris
Child-centred approach
Šiame pranešime pirmiausia svarbu atskleisti svarbiausius klausimus, problemas ir sunkumus, o ne pateikti sudėtingus problemų sprendimus.
It is crucial that this report begins by ascertaining critical questions, problems and difficulties, rather than rushing to offer complex solutions.
Todėl iš pradžių reikėtų aptarti, kaip suprantame, kas yra vaikas.
A useful place to start is to consider what exactly our image is of ‘the child’.
Jei manome, kad vaikai yra aktyvūs ir įsitraukę piliečiai, turintys savo teises, didelių kūrybinių galimybių ir gebantys suformuluoti bei išreikšti savo nuomonę visais jiems aktualiais klausimais, tada turėtume sutikti, kad diskusijos dėl ikimokyklinio ugdymo ir priežiūros turėtų prasidėti iš vaiko pozicijų.
If we believe that children are active and engaged citizens with rights, who are rich in potential creativity, and who are capable of forming and expressing their own views in matters affecting them, then we must agree that discussions on ECEC should start from the perspective of the child.
Laikotarpis nuo gimimo iki trejų metų amžiaus yra labai svarbus vaiko protiniam, fiziniam bei pažintiniam vystymuisi ir kalbos įgūdžių įgijimui.
The period from birth to three is critical for children’s brain development, physical and cognitive development, and language acquirement.
Šiame ankstyvajame ikimokykliniame amžiuje padedami pagrindai vaiko mokymuisi visą gyvenimą, kuris yra esminis dalykas siekiant Lisabonos tikslų.
These early years also lay the foundations for children’s lifelong learning, which is central to the achievement of the Lisbon objectives.
Todėl šiame pranešime didžiausią reikšmę turi vaiko poreikiai ir jo interesai.
In this report, therefore, the needs and best interests of the child are the primary consideration.
Universalios ir tikslinės paslaugos
Universal vs. targeted provision
Neturtingos šeimos turi mažiau galimybių nei kitos asmenų grupės naudotis ikimokyklinio ugdymo ir priežiūros paslaugomis, visų pirma privatizuotose rinkose.
Poor families are less likely to use ECEC services, especially in privatised markets, than other groups.
Viena iš didžiausią riziką patiriančių grupių ES yra romai, nes jų galimybės naudotis ikimokyklinio ugdymo paslaugomis yra labai menkos, t. y. mažesnės už vidutines visoje Europoje.
One of the most at-risk groups in the EU is the Roma, whose access to early years services is extremely low and falls well under the average across Europe.
Tai kelia nerimą, nes įrodyta, kad ikimokyklinio ugdymo ir priežiūros paslaugos didžiausią naudą teikia palankių sąlygų neturintiems vaikams.
This is worrying, given that disadvantaged children are those that have been shown to benefit most from access to ECEC services.
Kai kurios ES valstybės narės priėmė į savo mokyklas daug imigrantų ir antrąja kalba kalbančių vaikų, o tai kelia nemažų ugdymo problemų, ypač žinant, kad vaikai iš etninių mažumų šeimų turi mažiau galimybių nei kitos grupės naudotis ikimokyklinio ugdymo ir priežiūros paslaugomis.
Several EU Member States have welcomed large numbers of immigrant and second-language children into their school population, which raises notable educational challenges, particularly when we see that children from ethnic minority families are also less likely than other groups to use ECEC services.
Jei valstybės narės per daug dėmesio skirs tik neturtingoms šeimoms, tai gali lemti jų stigmatizaciją, todėl šios šeimos gali nenorėti visapusiškai naudotis ikimokyklinio ugdymo ir priežiūros paslaugomis.
The problem with Member States targeting poor families directly is that this can lead to stigmatisation, which may discourage them from making full use of the services on offer.
Svarbu pripažinti, kad daugelį neturtingų šeimų reikia papildomai skatinti naudotis ikimokyklinio ugdymo ir priežiūros paslaugomis, tačiau paslaugos turi būti vienodai teikiamos visoms šeimoms ir visiems vaikams, nepaisant jų socialinės ir finansinės padėties.
While it is important to recognise that many poor families need extra encouragement when it comes to ECEC services, provision should be universal to all families and all children, regardless of their background or financial status.
Tėvai – pirmieji vaikų mokytojai.
Parents are the first educators of their children.
Dažniausiai tėvus ir vaikus sieja nepakeičiamas tarpusavio supratimas ir glaudūs ryšiai.
They have, in most cases, a deep, unparalleled understanding of their child, and an intimate a bond with them.
Plačiai pripažįstama, kad geriausia vieta, kurioje vaikas pirmaisiais savo gyvenimo metais gali vystytis ir lavėti, yra namai, kuriuose jis leidžia laiką su tėvais.
It is widely acknowledged that the ideal setting for a child to thrive and develop in the first year after their birth is at home with a parent.
Pailginus motinystės (tėvystės) atostogas, galėtų sumažėti vaikų priežiūros įstaigų poreikis.
The provision of long parental leave can also be a way of helping to reduce demand for childcare places.
Bėda ta, kad tik kelios valstybės narės gali pasiūlyti pakankamai ilgas apmokamas tėvystės atostogas.
The problem is that very few Member States currently offer sufficiently long periods of remunerated leave.
Pasibaigus apmokamoms atostogoms, tėvams gali kilti sunkumų surandant kokybišką vaikų priežiūros įstaigą.
Where there is a gap between the end of paid parental leave and entitlement to a place in a good-quality childcare setting, difficulties can arise for parents.
Šiame pranešime pabrėžiama, kad pakankamai ilgos motinystės ir tėvystės atostogos – tai esminis veiksmingos ikimokyklinio ugdymo ir priežiūros politikos elementas.
This report highlights that the provision of sufficiently long parental leave is an essential component in effective ECEC policy.
Tėvai turi dalyvauti ugdant vaikus ir vėlesniais metais.
Parental engagement must also continue in the subsequent years.
Tikėtina, kad neturtingi ir nepalankioje padėtyje esantys tėvai mažiau nei kiti tėvai dalyvaus toliau ugdant vaikus.
Poor and disadvantaged parents are less likely to be involved in strategies to address their child’s education than other parents.
Vyrai taip pat dažniausiai lieka nuošalyje, kai reikia plėtoti ikimokyklinio ugdymo ir priežiūros programas ar dalyvauti tam tikroje veikloje su savo vaikais.
Men, too, are more often than not sidelined when it comes to developing ECEC programmes and policies, and in participating in activities involving their child.
Šiame pranešime pabrėžiama, kad tėvai turėtų būti pagrindiniai partneriai priimant su jų vaikais susijusius sprendimus ir kad ikimokyklinio ugdymo ir priežiūros centrams reikėtų iš naujo apsvarstyti, kaip jie galėtų bendradarbiauti su tėvais, ypač vyrais.
This report stresses that parents should be central partners in all decision-making concerning their child, and that ECEC settings need to rethink how they interact with parents, especially fathers.
Ikimokyklinės programos, pvz., „Reggio Emilia“ Italijoje, kuriose tėvai yra visateisiai dalyviai, atsakingi už dvejopą užduotį rūpintis vaikais ir juos auklėti, byloja apie tai, kokia naudinga gali būti tokia praktika.
Pre-school programmes such as Reggio Emilia in Italy, in which parents are rightful participants in the dual task of caring for and educating their child, demonstrate just how effective this type of practice can be.
Ikimokyklinio ugdymo ir priežiūros paslaugos gali veikti kaip stiprus paramos tinklas tėvams.
ECEC services have the potential to act as a strong support network for parents.
Šiame pranešime tvirtinama, kad ikimokyklinio ugdymo ir priežiūros paslaugos ES nėra pakankamai naujoviškos.
This report argues that ECEC services across the EU have not been innovative enough.
Ikimokyklinio ugdymo centrai neturėtų būti vien tik vieta, kurioje vaikai ugdomi ir prižiūrimi; čia atsiveria ir galimybės įgyvendinti daugybei įvairių projektų.
Early years centres and settings should not only be spaces in which children are educated and cared for; they can also open up possibilities for a whole host of different projects.
Pvz., ikimokyklinio ugdymo centruose gali būti derinamas formalusis ar neformalusis mokymas, rūpinantis vaiko ir motinos sveikata, teikiant paramą maitinančioms motinoms, konsultavimo ir šeimos planavimo paslaugas.
To give just a few examples, early years centres may wish to combine formal or informal learning with child and maternal health, breastfeeding support, counselling services and family planning.
Ikimokyklinio ugdymo centrai yra susibūrimo vieta, kurioje susitinka žmonės iš visų visuomenės sluoksnių ir teikiama pagalba šeimoms, stiprinami socialiniai ryšiai ir bendruomenės solidarumas, taip pat skatinama lyčių lygybė.
Where the early years centre is viewed as a collective space, bringing together individuals from all sectors of the community, it is better placed to support families, strengthen social cohesion and community solidarity, and promote gender equality.
Panašiu požiūriu turėtų vadovautis ir valstybės narės, kurdamos ir įgyvendindamos ikimokyklinio ugdymo politiką.
A similar approach should be taken by Member States in their handling and organisation of early years policy.
Beveik visais atvejais valstybės ikimokyklinio ugdymo ir priežiūros programose mėgino pritaikyti dviejų pakopų principą, kuriame vaiko gerovė (vaiko priežiūra) ir ikimokyklinis ugdymas yra atskiriami.
In all but a few cases, countries have tended to adopt a two-tiered approach to ECEC, which separates welfare (‘child care’) and pre-primary education.
Todėl mažai dėmesio buvo skirta vaikų nuo 0 iki 3 metų pažintiniam vystymuisi, taip pat vyresnių nei 3 metų vaikų sveikatos ir psichosocialinei raidai.
This has resulted in a lack of focus on the cognitive development of children between the ages of 0 and 3, and too little attention on the health and psychosocial development of children aged 3 and above.
Dėl to padidėjo nelygybė, prieštaravimai ir trūksta darnumo šeimose.
It has also exacerbated inequalities, inconsistencies, and resulted in a lack of coherence for families.
Jei bendradarbiaujant tarp skirtingų sektorių ir institucijų trūksta tarpusavio supratimo ar bendros kalbos, tai gali trukdyti našiam darbui.
Where cooperation between different sectors and agencies does take place, the absence of a common understanding or a common language can mean that much potential good work is stifled.
Lygiai taip pat, kaip ikimokyklinio ugdymo centrai turi būti naujoviški, spręsdami su vaikais susijusius klausimus, taip ir valstybės narės, kurdamos ikimokyklinio ugdymo politiką ir programas, turi įtraukti daugelį institucijų.
Just as early years centres need to be more innovative by addressing a range of issues pertinent to young children, so too must Member States bring together multiple agencies when developing early years policies and programmes.
Pvz., programos turi apimti sveikatos apsaugos, migracijos, lyčių lygybės ir užimtumo klausimus.
Examples include health, migration, gender equality, and employment.
Integruotos paslaugos, visų pirma ugdymo srityje, padės patenkinti vaikų nuo 0 iki 6 metų švietimo, sveikatos ir kitus poreikius.
Integrated services, located primarily in education, will help to fulfil the education, health and other needs of children across the 0-6 age range.
Esamoms paslaugoms ir sektoriams taip pat reikėtų sukurti bendrą viziją ir taikyti bendrą leksiką.
Existing services and sectors also need to develop a shared vision and a common set of vocabulary.
Starting Strong II , Ikimokyklinis ugdymas ir priežiūra, EBPO, 2006 m. .
Starting Strong II, Early education and care, OECD 2006. .
Tai stebina, nes apklausa rodo, kad investicijos į ikimokyklinį ugdymą ir priežiūrą duoda didesnes pajamas negu investicijos į bet kurios kitos pakopos ugdymą.
This is surprising, given that research has shown that investing in ECEC brings greater returns than investment at any other stage.
Esant nestabiliai ekonominei padėčiai ir taupymo periodui, ikimokyklinis ugdymas gali būti lengvai pamirštamas.
In the context of an unstable economic climate and a period of aggressive austerity, early years education is easily neglected.
Tačiau šiame pranešime pabrėžiama, kad ikimokyklinis ugdymas nėra prabanga, kurios galima atsisakyti, niekam nepadarant žalos.
Yet this report highlights that early years services are not a luxury which can be cut with impunity.
Iš tikrųjų, sprendimas neinvestuoti gali turėti savo padarinių, kuriuos iš pirmo žvilgsnio sunku pastebėti, pvz., mažesnę galimą ekonominę naudą ateityje, ir tai gali apsunkinti valstybių narių finansinį stabilumą.
Indeed the decision to not invest has costs which may not be recognisable straight away, such as lower potential future economic gains, and these can be an added burden on the financial stability of Member States.
Įrodyta, kad investicijos į ikimokyklinį ugdymą vėliau mažina išlaidas, pvz., stiprindamos būsimą darbo jėgą vyriausybės išvengia galimų mokestinių nuostolių.
Investment in early years has been proven to reduce later costs, for instance by strengthening the future workforce governments avoid potential losses to taxes.
Be to, šios investicijos gali mažinti būsimas sveikatos išlaidas, nusikalstamumą ir asocialaus elgesio atvejų skaičių.
It can also reduce future health costs, crime rates and rates of antisocial behaviour.
Darbuotojai ir paslaugų kokybė
Staff and Quality of Services
Siekiant atskirti gerąją ir blogąją patirtį Europoje, būtina universali kokybės apibrėžtis.
To distinguish between good and poor practice across the EU, a universal definition of ‘quality’ is required.
Tačiau nėra paprastos ir visiems vienodai priimtinos apibrėžties.
Yet no straightforward and widely-accepted definition exists.
Kiekvienoje valstybėje kokybė suprantama skirtingai.
Ideas about what quality means vary from country to country.
Taip yra todėl, kad kiekviena valstybė narė turi savo kultūrines vertybes ir vaikystės koncepciją bei apibrėžtį.
The reason for this is that they are bound up with individual Member States’ cultural values, as well as with their conceptions and definitions of ‘childhood’.
Šiame pranešime siekiama pateikti aiškesnį supratimą, ką vis dėlto ES narėms turėtų reikšti kokybė.
This report seeks to provide a clearer understanding of what ‘quality’ should actually mean to EU members.
Šiame pranešime tvirtinama, kad didžiausią poveikį ikimokyklinio ugdymo ir priežiūros paslaugų kokybei turi su vaikais dirbantys kvalifikuoti ir parengti darbuotojai.
It argues that having qualified and well-trained staff working with young children has the most notable impact on quality.
Išlaikyti menkai išsilavinusius ir prastai apmokamus darbuotojus paprasčiausiai nėra priimtina.
A poorly educated and badly paid early years workforce is simply not sustainable.
Nors jau pažymėta, kad pirmieji treji vaiko gyvenimo metai labai svarbūs jo protiniam vystymuisi, taip pat požiūrio ir mąstymo būdo formavimuisi, vis dėlto pastebime, kad ES ikimokyklinio ugdymo ir priežiūros pedagogai dažnai neįvertina, kokie svarbūs vaikui yra pirmieji gyvenimo metai.
Despite having already noted that the first three years of a child’s life are extremely important for brain development, and for establishing attitudes and patterns of thinking, we observe that across the EU, ECEC carers are frequently unaware of the critical importance of the first few years of a child’s life.
Kadangi daugumoje valstybių narių ikimokyklinio ugdymo pedagogams neprivalomas profesinis mokymas, ir jie neturi gyti specialios kvalifikacijos, kad galėtų dirbti su vaikais, daugeliui iš jų trūksta bendravimo įgūdžių ir apskritai kvalifikacijos, kuri reikalinga siekiant užtikrinti, kad jų globojami vaikai įgytų tinkamus pažintinius įgūdžius.
Since early years carers in most Member States are not required to undertake professional training or gain specific qualifications in order to work with young children, many of them lack the interactive skills and overall proficiency necessary to ensure that the children in their care develop adequate cognitive skills.
Dar viena problema – lyčių pasiskirstymas darbe.
Another problem identified by this report is that of the gendering of care work.
Moterys dažniau nei vyrai siekia įsidarbinti ikimokyklinio ugdymo ir priežiūros srityje.
Women, rather than men, tend to seek jobs in ECEC.
Tai patvirtina idėją, kad vaikų priežiūra – moteriškas darbas, o tai turi įtakos sprendžiant lyčių lygybės klausimą.
This reinforces the idea that childcare is first and foremost women’s work, which in turn has implications for gender equality.
Vaikas turi įsisavinti dviejų vaidmenų modelį savo gyvenime, ir tai ypač svarbu šeimose, kuriose vaikas auga su vienu iš tėvų, dažniausiai su motina.
Children need to have dual role models in their lives, particularly in the case of single-parent families where the father rather than the mother is more likely to be absent.
Problema ta, kad tik keletas ES valstybių nustatė tikslą įdarbinti daugiau vyrų arba bent pakeisti požiūrį, kad, pirma, ikimokyklinis ugdymas ir priežiūra – tai moteriškas darbas, ir, antra, kad kažkas iš esmės negerai, jeigu vyras nori dirbti su mažais vaikais.
The problem is that very few EU countries have established targets for recruiting men into the profession, or sought to alter the perceived notion that, firstly, ECEC is ‘women’s work’ and, secondly, that there is something inherently ‘wrong’ with a man who wants to work with young children.
Gerosios patirties pavyzdžių yra Danijoje, kurioje ikimokyklinio ugdymo kursuose dalyvauja apie 25 proc. vyrų, o Jungtinėje Karalystėje jau kelerius metus vykdomos specialios programos, kuriose vietos ugdymo institucijos siekia paskatinti daugiau vyrų įsidarbinti vaikų priežiūros srityje.
Examples of good practice can be found in Denmark, where there is currently an enrolment rate for men of around 25% on early years training courses, and the UK, where for a number of years local education authorities have been running special programmes to attract men to work in childcare.
Labai svarbu plėtoti politiką, kurioje siekiama įdarbinti ir išlaikyti abiejų lyčių darbuotojus; be to, svarbu užtikrinti, kad darbuotojams, siekiantiems karjeros ikimokyklinio ugdymo srityje, šis darbas būtų malonus, keliantis pagarbą ir finansiškai naudingas.
It is vital to develop policies to recruit and retain a varied and mixed-gendered workforce, and ensure that those who opt for a career in an early years setting find it fulfilling, well-respected and financially rewarding.
Šiuo metu nėra aiškių empirinių duomenų, kurie galėtų padėti kuriant ir įgyvendinant ikimokyklinio ugdymo ir priežiūros politiką visoje ES.
At present there is no clear-cut empirical data on young children which can help to inform the development and implementation of EU-wide ECEC policies.
Kadangi ikimokyklinio ugdymo ir priežiūros teikiamų paslaugų spektras itin platus ES, gali būti sunku jas tinkamai palyginti.
Since there is such a broad range of ECEC services in existence across the EU, it can often be difficult to draw clear comparisons between them.
Tačiau lyginti vieną valstybę su kita valstybe gali būti naudinga, nes taip valstybės narės gali mokytis viena iš kitos.
Yet a cross-country comparative approach can be very useful in allowing Member States to learn from each other.
Pvz., per apklausą anglakalbėse šalyse daugelis tėvų ir specialistų pripažino, kad tinkamas mokymas turi vykti klasėje, priešingai nei Šiaurės Europoje, kurioje daug dėmesio skiriama užsiėmimams lauke ir pripažįstama jų svarba vaiko mokymuisi ir vystymuisi.
It has been valuable, for example, in questioning the belief held by many parents and professionals in the English-speaking world that ‘proper’ learning must take place in a classroom environment, in contrast the Nordic model which recognises the importance of the outdoor world for children’s learning and development.
Išsamesni tyrimai leistų ES persvarstyti ir atnaujinti jau esamus tikslus ikimokyklinio ugdymo ir priežiūros srityje.
More extensive research would allow the EU to revise and update the targets on ECEC that have already been established.
dėl iš dalies pakeisto pasiūlymo dėl Tarybos direktyvos dėl akcizų, taikomų apdorotam tabakui, struktūros ir tarifų (kodifikuota redakcija)
on the amended proposal for a Council directive on the structure and rates of excise duty applied to manufactured tobacco (codified text)
(Speciali teisėkūros procedūra: konsultavimosi procedūra – kodifikavimas)
(Special legislative procedure – consultation – codification)