natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Tam, kad ateityje būtų parengta kuo veiksmingesnė sveikatos priežiūros politika, Komisija pasienio regionuose nustato bandomąsias teritorijas, kuriose galėtų būti tikrinamos, analizuojamos ir vertinamos pažangios iniciatyvos, susijusios su kitose valstybėse narėse teikiamomis priežiūros paslaugomis.
In order, in future, to establish as effective as possible a health care policy, the Commission shall designate border regions as trial areas where innovative initiatives relating to cross-border care can be thoroughly tested, analysed and assessed.
Komisija atsakinga už tai, kad būtų surinkta informacija, kurios reikia siekiant nustatyti į kitas valstybes nares vykstančių pacientų ir specialistų srautus bei pašalinti galimą neigiamą poveikį ir toliau skatinti teigiamą poveikį.
The Commission shall be responsible for collecting the requisite information with a view to charting cross-border flows of patients and practitioners in order to be able to remedy any adverse effects promptly and further encourage positive effects.
Komisija šią informaciją įtraukia į 1 dalyje nurodytą ataskaitą.
The Commission shall include that information in the report referred to in paragraph 1.
dėl pasiūlymo dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos dėl pacientų teisių į sveikatos priežiūros paslaugas kitose valstybėse narėse įgyvendinimo
on the proposal for a European Parliament and Council directive on the application of patients’ rights in cross-border healthcare
Siekiant išvengti painiavos, svarbu aiškiai apibrėžti šio pasiūlymo dėl direktyvos taikymo sritį.
It is important to clearly distinguish the scope of this proposal for a directive, in order to avoid any confusion or amalgam of ideas.
Ji apima tik pacientų mobilumą .
The proposal is aimed solely at patient mobility.
Ji nesusijusi su specialistų judėjimu.
It does not relate to the mobility of healthcare professionals.
Taigi neketinama sveikatos sričiai taikyti vadinamosios paslaugų direktyvos.
The idea is not, therefore, to apply the ‘Services Directive’ to the field of health.
Paprastai pacientai pageidauja gauti kokybiškas sveikatos priežiūros paslaugas kuo arčiau savo namų ir kuo greičiau.
Generally speaking, patients want to access quality healthcare as close to where they live as possible and as quickly as possible.
Tačiau tam tikrais atvejais geresnės sveikatos paslaugos teikiamos kitoje valstybėje narėje.
In some cases, however, the best healthcare is to be found in another Member State.
Taigi, siekdami kitur gauti kokybiškesnių, greičiau teikiamų ar pigesnių sveikatos paslaugų, pacientai gali ten vykti.
Patients may thus travel elsewhere to obtain better quality, quicker or cheaper healthcare services.
Prieš pasinaudojant šiomis sveikatos paslaugomis, reikia gauti informacijos apie tai, ar įvairios paslaugos yra geros kokybės, prieinamos ir tinkamos; taip pat svarbu, kad būtų aiški reikiama administracinė procedūra.
Before accessing those healthcare services, there is a need for information enabling them to find out whether the various services are of good quality, available and suitable; it is also important for the applicable administrative procedure to be clear.
Kai pacientai nusprendžia gydytis užsienyje, itin svarbu užtikrinti tinkamą jų gerovės apsaugą ir jų saugumą.
Then, when patients actually decide to travel abroad for treatment, it is essential to guarantee that their safety and well‑being are adequately safeguarded.
Šiuo metu visos Europos Sąjungos sveikatos sistemos ir politika vis labiau vienos nuo kitų priklauso.
The current situation is characterised by the growing interdependence of health systems and health policies across the European Union.
Šis pokytis priklauso nuo įvairių veiksnių, pvz., aktyvesnis pacientų ir specialistų judėjimas ES (kurį skatina Europos Teisingumo Teismo sprendimai), bendri visos ES gyventojų lūkesčiai ar naujų medicinos technologijų ir technikos, grindžiamos informacijos technologijoms, sklaida.
That situation has developed owing to a host of factors, including an increase in the movement of patients and professionals within the EU (facilitated by the rulings of the European Court of Justice), the expectations that are shared by people across the Union and the dissemination of new medical technologies and techniques based on information technologies.
2) Pacientams kenkiantys esamos sistemos trūkumai
2) Weakness of the current system to the detriment of patients
Vis dėlto vyrauja teisinis neapibrėžtumas.
There is, however, much legal uncertainty in this area.
Teisingumo teismas išplėtojo teisminę praktiką, kuri tam tikrais aspektais yra prieštaringa ir kuri, be kita ko, ne visose valstybėse narėse taikoma vienodai.
The Court of Justice has developed case law which is in part contradictory and which is not, moreover, applied in a uniform manner in all the Member States.
Taigi būtina padaryti aiškesnę Europos Bendrijų Teisingumo teismo kai kurių šių sprendimų teisminę praktiką:
There is therefore a need to clarify the case law of the Court of Justice of the European Communities with regard to some of those rulings:
– visos nestacionariosios sveikatos priežiūros paslaugos, kuriomis pilietis gali naudotis savo valstybėje narėje, jam taip pat be išankstinio leidimo gali būti teikiamos bet kokioje kitoje valstybėje narėje.
– any non-hospital care to which citizens are entitled in their own Member State, they may also seek in any other Member State without prior authorisation, and be reimbursed up to the level of reimbursement provided by their own system.
Stacionariosios sveikatos priežiūros paslaugų atveju būtinas išankstinis sistemos, kuriai priklauso pacientas, leidimas.
As regards hospital care, the prior authorisation of the patient’s own system is required.
Šis leidimas turi būti jam suteikiamas, kai pagal minėtąją sistemą per medicinos požiūriu priimtiną laikotarpį atsižvelgiant į paciento būklę negalima užtikrinti jam reikalingų sveikatos priežiūros paslaugų.
That authorisation must be given to the patient if their system cannot provide them with care within a medically acceptable time limit considering their condition.
Šiuo atveju taip pat suinteresuotajam asmeniui kompensuojama bent jau suma, numatyta pagal sistemą, kuriai jis priklauso.
In this case too, the person concerned will be reimbursed up to at least the level of reimbursement provided by their own system;
– pagal teisminę praktiką patvirtinama nacionalinė kompetencija sveikatos priežiūros paslaugų ir socialinės apsaugos organizavimo klausimais.
– confirmation that matters relating to the organisation of health care social security are a national competence;
– pagal teisminę praktiką leidžiama išlaikyti išankstinį leidimą stacionariosios sveikatos priežiūros paslaugoms gauti, kurios sudėtingesnės ir brangesnės, ir todėl jas reguliuoja ir planuoja valstybės narės.
– maintenance of the need for prior authorisation for hospital care, which is the most burdensome and costly, and consequently of the Member State’s regulatory and planning powers.
Neketinama derinti valstybių narių sveikatos sistemų ar socialinės apsaugos tvarkos, bet priešingai, norima sustiprinti pacientų teisinį tikrumą ir pagerinti esamą padėtį valstybėse narėse.
The directive does not aim to harmonise Member States’ health or social security systems, but rather to strengthen legal certainty for patients and improve the current situations in the Member States.
Vis dėlto reikia iškelti klausimą, ar direktyvoje skiriama pakankamai dėmesio konkretiems atvejams, kai kasdien apsunkinamas mūsų piliečių gyvenimas.
One must nevertheless ask whether the directive awards enough attention to the real‑life cases that handicap our citizens in their daily lives.
Kartais pagrindiniai suinteresuotieji asmenys, susidūrę su šia sudėtinga situacija, atsisako naudotis savo teisėmis.
Faced with such complexities, those primarily concerned sometimes voluntarily relinquish their rights.
Siekiant informuoti pacientus apie tvarką, ypač atsižvelgiant į direktyvos15 straipsnyje nurodytus Europos pavyzdinių centrų tinklus, reikia daryti viską.
Everything possible must be done to inform patients, especially with regard to the European reference networks described in Article 15 of the directive, on procedures.
3) Būtinybė veikti
3) Need to act
Direktyva, kurioje sisteminama ir kodifikuojama Teisingumo teismo teisminė praktika, suteiks daugiau nuoseklumo ir aiškumo konkrečių pacientų teisių srityje.
By providing a framework for, and codifying, the case law of the Court of Justice, the directive will lend greater coherence and increased clarity to the actual rights of patients.
Bet kokiu atveju dėl pacientų mobilumo neturi būti vadinamojo sveikatos sistemų dempingo ir neturi blogėti sveikatos priežiūros paslaugų saugumas.
Patient mobility must not, under any circumstances, result in ‘dumping’ between healthcare systems, or undermine the safety of healthcare.
Siekiant pacientų interesų reikia užtikrinti teisinį tikrumą ir palaikyti nacionalinių sveikatos sistemų bendradarbiavimą.
Legal certainty should be ensured, and support provided for cooperation between national healthcare systems, in the interest of the patient.
Taigi svarbu pagerinti nuostatas dėl prieigos prie informacijos užtikrinimo pacientams ir informacijos apie sveikatos priežiūros paslaugas, farmacijos produktus ir medicininį gydymą šaltinių patikimumą.
In order to achieve this, it is important to improve the provisions on the guarantee of patients’ access to information and the credibility of sources of information on the provision of healthcare, pharmaceutical products and medical treatment.
Nors šią idėją verta palaikyti, galima būtų papildyti šio tinklo pritaikymo būdus.
While this idea is worthy of support, the practical arrangements for that network could be amplified.
Taip pat labai svarbu užtikrinti glaudesnį skubios medicinos pagalbos įstaigų bendradarbiavimą siekiant jas geriau koordinuoti.
Similarly, it would seem vital to facilitate greater cooperation between emergency medical services in order to improve their coordination.
Tai dar reikalingiau pasienio regionuose.
This need is all the more apparent in cross‑border areas.
Ši iniciatyva turėtų ne tik padėti spręsti sveikatos priežiūros paslaugų kitose valstybėse narėse problemas, bet ir padėti nustatyti sveikatos priežiūros paslaugų sunkumus ir reikalingas šios srities reformas.
Beyond the issue of cross‑border healthcare itself, this initiative should make it possible to pinpoint the challenges and necessary reforms in the field of healthcare.
Pasiūlymas dėl EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVOS dėl pacientų teisių į sveikatos priežiūros paslaugas kitose valstybėse narėse įgyvendinimo
Proposal for a DIRECTIVE OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL on the application of patients’ rights in cross-border healthcare
Pasiūlymas dėl EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS DIREKTYVOS dėl pacientų teisių gauti saugias, kokybiškas ir veiksmingas sveikatos priežiūros paslaugas vienodomis sąlygomis įgyvendinimo
Proposal for a DIRECTIVE OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL on the application of patients’ rights to access to safe, high-quality and effective healthcare , under equitable conditions
Siūloma, kad pasiūlyme dėl direktyvos daugiausia dėmesio būtų skiriama ne pacientų mobilumui, bet trims pagrindiniams standartams, kuriais Komisija rėmėsi rengdama šį pasiūlymą: bendri visų ES sveikatos sistemų principai, Europos bendradarbiavimas sveikatos priežiūros srityje ir speciali sveikatos priežiūros paslaugų kitose valstybėse narėse sistema.
It is proposed that the proposal for a directive should not focus chiefly on patient mobility but on the three fundamental strands around which the Commission has structured its proposal: common principles in all EU health systems, European cooperation on healthcare and a specific framework for cross-border healthcare.
(9) Ši direktyva dėl pacientų teisės į kitose valstybėse narėse teikiamas sveikatos priežiūros paslaugas taikoma visų rūšių sveikatos priežiūros paslaugoms.
(9) This Directive on the application of patients’ rights in cross-border healthcare applies to all types of healthcare.
Dėl ilgalaikės priežiūros – direktyva nėra taikoma pagalbos ir paramos šeimoms ar asmenims, kuriems to dėl jų būklės reikia ilgesnį laiką , atvejais.
As regards long-term care, the Directive does not apply to assistance and support for families or individuals who are, over an extended period of time, in a particular state of need.
Ji nėra taikoma, pavyzdžiui, globos namams ar būstui, socialinių darbuotojų ar savanorių ar specialistų, išskyrus sveikatos priežiūros specialistams , pagyvenusiems žmonėms ar vaikams teikiamoms paslaugoms.
It does not apply, for example, to residential homes or housing, or assistance provided to elderly people or children by social workers or volunteer carers or professionals other than health professionals.
Ši direktyva nėra taikoma, pavyzdžiui, globos namams ar būstui, socialinių darbuotojų ar savanorių ar specialistų, išskyrus sveikatos priežiūros specialistus , pagyvenusiems žmonėms ar vaikams teikiamoms paslaugoms.
This Directive does not apply, for example, to residential homes or housing, or assistance provided to elderly people or children by social workers or volunteer carers or professionals other than health professionals.
Šiame pakeitime siekiama paaiškinti, kad į šios direktyvos taikymo sritį neįeina socialinės paramos ar priežiūros, readaptacijos siekiant grįžti į darbą ir ilgalaikės priežiūros paslaugos.
This amendment serves to clarify the fact that services in the area of social assistance or care, rehabilitation with a view to resuming work and long-term care are excluded from the scope of this directive.
(25) Šia direktyva nesiekiama suteikti teisę į gydymo kitoje valstybėje narėje išlaidų kompensavimą, jeigu toks gydymas nėra kompensuojamas pagal valstybės narės, kurioje pacientas apdraustas, teisės aktus.
(25) This Directive does not aim either to create entitlement for reimbursement of treatment in another Member State, if such a treatment is not among the benefits provided for by the legislation of the patient’s Member State of affiliation.
(25) Šia direktyva nesiekiama suteikti teisės į gydymo kitoje valstybėje narėje išlaidų kompensavimą, jeigu toks gydymas nėra kompensuojamas pagal valstybės narės, kurioje pacientas apdraustas, teisės aktus , ar pakeisti šios teisės sąlygų, jeigu jos įtrauktos į valstybės narės, kurioje pacientas apdraustas, teisės aktus .
(25) This Directive does not aim either to create entitlement for reimbursement of treatment in another Member State, if such a treatment is not among the benefits provided for by the legislation of the patient’s Member State of affiliation , or to modify the conditions for that entitlement, if they are provided for by the legislation of the Member State of affiliation .
Pagal EB sutarties 152 straipsnį už sveikatos paslaugų organizavimą atsakingos valstybės narės.
Competency as regards the organisation of health services rests with the Member States in accordance with Article 152 of the EC Treaty.
(27) Šioje direktyvoje numatyta ir paciento teisė gauti bet kokius vaistus, kuriais leidžiama prekiauti , ar sveikatos priežiūros paslaugas valstybėje narėje, kurioje sveikatos priežiūros paslaugos yra teikiamos, net jei to vaisto ar sveikatos priežiūros paslaugų nėra valstybėje narėje, kurioje pacientas yra apdraustas, kadangi tai yra neišvengiama veiksmingo gydymo kitoje valstybėje narėje dalis.
(27) This Directive provides also for the right for a patient to receive any medicinal product authorised for marketing or healthcare services in the Member State where healthcare is provided, even if the medicinal product or healthcare services are not available in the Member State of affiliation, as it is an indispensable part of obtaining effective treatment in another Member State.
Svarbiausia, kad pacientas valstybėje narėje, kuri nėra jo gyvenamosios vietos valstybė, galėtų naudotis sveikatos priežiūros paslaugomis ir gauti vaistų, net jei jų nėra valstybėje narėje, kurioje jis apdraustas.
It is essential that a patient in a Member State other than that of residence can benefit from healthcare services and medicines even where they are not available in the Member State of affiliation.
Bendradarbiavimas vertinant naujas sveikatos technologijas gali padėti valstybėms narėms masto ekonomijos požiūriu ir padėti išvengti pastangų dubliavimo bei pateikti geresnių įrodymų dėl optimalaus naujų technologijų naudojimo siekiant užtikrinti saugią, kokybišką ir veiksmingą sveikatos priežiūrą .
Cooperation in the evaluation of new health technologies can support Member States through economies of scale and avoiding duplication of effort, and provide a better basis of evidence for optimal use of new technologies to ensure safe, high-quality and efficient healthcare.
Vis dėlto naujų sveikatos technologijų vertinimas ir administracinėms įstaigoms priėmus tam tikrus sprendimus galimas prieigos prie naujų technologijų varžymas susiję su tam tikrais esminiais visuomenės klausimais, kuriuos sprendžiant turi prisidėti didelė susijusių veikėjų grupė ir turi būti diegiamas patvarus valdymo modelis.
However, the evaluation of health technologies and the potential restriction of access to new technologies owing to administrative decisions pose a number of basic social questions which call for the involvement of an extensive group of stakeholders and the introduction of a viable model of governance .
Taigi visaip bendradarbiauti turėtų ne tik visų valstybių narių atsakingos valdžios institucijos, bet ir visi suinteresuoti veikėjai, įskaitant sveikatos specialistus, pacientų ir pramonės atstovus.
Consequently, any cooperation should include not only the competent authorities in all the Member States, but also all the stakeholders, including healthcare professionals, patients’ representatives and industry.
Be to, šis bendradarbiavimas turėtų būti grindžiamas tvirtais gero valdymo ir procedūrų skaidrumo, atvirumo ir nešališkumo principais.
Moreover, that cooperation should be based on viable principles of good governance such as the transparency, openness, objectivity and impartiality of procedures.
Komisija turėtų užtikrinti, kad prie šio tinklo galėtų prisijungti tik tos sveikatos srities technologijų vertinimo įstaigos, kurios vadovaujasi šiais principais.
The Commission should ensure that only health technology assessment bodies which adhere to those principles are allowed to join that network.
Sveikatos srities technologijų vertinimo įstaigoms keičiantis informacija ir valstybėms narėms vykdant vertinimą turi būti taikomi gerosios praktikos principai (pvz., geras valdymas, skaidrumas, susijusių veikėjų dalyvavimas).
The exchange of information between health technology assessment bodies presupposes and requires the implementation of principles of good practice (such as good governance, transparency and stakeholder participation) in the assessments conducted by the Member States.
Taigi sveikatos srities technologijų vertinimas turi atitikti atvirumo ir objektyvumo kriterijus ir turi būti grindžiamas suinteresuotų veikėjų, įskaitant pacientus ir pramonės atstovus, dialogu ir dalyvavimu.
Health technology assessments must therefore fulfil the criteria of openness and objectivity and must be based on dialogue and involvement of all stakeholders, including patients and industry.
(45) Visų pirma Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai patvirtinti šias priemones: stacionariosios sveikatos priežiūros režimu teikiamų gydymo paslaugų, išskyrus tas, kurioms reikalingas paciento pasilikimas nakčiai, sąrašą; papildomas priemones, kad specifinės vaistų ar cheminių medžiagų kategorijos būtų išbrauktos iš receptų, išrašytų kitoje valstybėje narėje ir kurie gali būti pripažinti, kaip nustatyta šioje direktyvoje ; specialių kriterijų ir sąlygų, kurias turi atitikti Europos pavyzdinių centrų tinklai, sąrašą; Europos pavyzdinių centrų tinklų sudarymo tvarką.
(45) In particular, power should be conferred on the Commission to adopt the following measures: a list of treatments, other than those requiring overnight accommodation, to be subject to the same regime as hospital care; accompanying measures to exclude specific categories of medicinal products or substances from the recognition of prescriptions issued in another Member State provided for in this Directive ; a list of specific criteria and conditions that European reference networks must fulfil; the procedure for establishing European reference networks .
(45) Visų pirma valstybių narių atsakingoms institucijoms turėtų būti suteikti įgaliojimai patvirtinti šias priemones: stacionariosios sveikatos priežiūros režimu teikiamų gydymo paslaugų, išskyrus tas, kurioms reikalingas paciento pasilikimas nakčiai, sąrašą; papildomas priemones, kad specifinės vaistų ar cheminių medžiagų kategorijos būtų išbrauktos iš receptų, išrašytų kitoje valstybėje narėje ir kurie gali būti pripažinti, kaip nustatyta šioje direktyvoje .
(45) In particular, power should be conferred on the Member States’ competent authorities to adopt the following measures: a list of treatments, other than those requiring overnight accommodation, to be subject to the same regime as hospital care; accompanying measures to exclude specific categories of medicinal products or substances from the recognition of prescriptions issued in another Member State provided for in this Directive.
Šioje direktyvoje nustatomi ES piliečių prieigos prie saugių, kokybiškų ir veiksmingų sveikatos priežiūros paslaugų bendrieji principai , užtikrinant ES piliečiams vienodas sąlygas naudotis šiomis paslaugomis ir atsižvelgiant į nacionalinę atsakomybę už sveikatos paslaugų organizavimą ir teikimą .
This Directive establishes a general framework for the provision of safe, high quality and efficient cross-border healthcare , while ensuring that EU citizens have fair access to this care and respecting national competences as regards the organisation and provision of healthcare .
Ši direktyva taikoma sveikatos priežiūrai, nepaisant to, kaip ji organizuota, vykdoma ir finansuojama, nei to, ar ji vieša, ar privati.
This Directive shall apply to provision of healthcare regardless of how it is organised, delivered and financed or whether it is public or private .
Jeigu direktyva ir reglamentai iš dalies sutaptų, būtų įmanoma sukurti dvi lygiagrečias sveikatos priežiūros paslaugų kitose valstybėse narėse sistemas: vieną – pagal reglamentus dėl socialinės apsaugos sistemų koordinavimo, o kitą – pagal šią naują direktyvą, taigi atsirastų teisinio neaiškumo.
Any overlapping of the directive and regulations would make it possible to establish two parallel systems for cross-border healthcare: under the regulations on the coordination of social security and under this new directive, which would give rise to legal uncertainty.
Reikėtų nubrėžti aiškią ribą tarp Reglamento 883/2004 ir šios direktyvos taikymo sričių.
The borderline between the scope of Regulation 883/2004 and this directive should be well defined.
Ši direktyva neturėtų būti taikoma paslaugoms, kurios dažniausiai skiriamos ilgalaikei priežiūrai.
This Directive shall not apply to services mainly geared to long-term care.
Tai ypač apima ilgesnį laiką teikiamas paslaugas, teikiamas siekiant padėti žmonėms tvarkyti kasdienį gyvenimą.
These include in particular services provided over an extended period that are designed to assist people with the general organisation of their day-to-day lives.
a) „sveikatos priežiūra“ – sveikatos priežiūros paslauga, teikiama sveikatos priežiūros specialisto, atliekančio savo profesines pareigas nepaisant to, kaip ji organizuota, vykdoma ir finansuojama nacionaliniu lygmeniu, nei to, ar ji vieša, ar privati ;
a) "healthcare" means a health service provided by or under the supervision of a health professional in exercise of his profession, and regardless of the ways in which it is organised, delivered and financed at national level or whether it is public or private ;
a) „sveikatos priežiūra“ – sveikatos priežiūros paslauga, teikiama pacientams siekiant įvertinti, palaikyti ar atkurti jų sveikatos būklę.
a) "healthcare" means a health service provided to patients to assess, maintain or restore their state of health .