natgillin/translations-raw huggingface dataset:
kadangi Teisingumo Teismas savo 2005 m. rugsėjo 13 d. sprendime nurodė, kad Europos bendrija turi teisę imtis priemonių, susijusių su valstybių narių baudžiamąja teise, kai ji mano tai esant būtina siekiant užtikrinti efektyvų įstatymų, susijusių su aplinkos apsauga, veikimą;
whereas the Court of Justice, in its judgment of 13 September 2005, ruled that the European Community is entitled to take measures which relate to the criminal law of the Member States which it considers necessary in order to ensure that the rules which it lays down on environmental protection are fully effective,
kadangi Teisingumo Teismas mano, kad EB sutarties 132 straipsnio c punkto ir 280 straipsnio 4 dalies nuostatos nedraudžia, vykdant aplinkos apsaugos politiką, atlikti baudžiamosios teisės derinimą;
whereas the Court of Justice considers that the provisions of Articles 132C and 280(4) EC do not prevent, for the purposes of the implementation of environmental policy, any harmonisation of criminal law,
kadangi Teisingumo Teismas mano, kad „visas pagrindų sprendimas, būdamas nedalus, pažeidžia ES sutarties 47 straipsnį, nes kėsinamasi į EB sutarties 175 straipsniu Bendrijai suteikiamus įgaliojimus“;
whereas the Court of Justice considers that, 'the entire framework decision, being indivisible, infringes Article 47 EU as it encroaches on the powers which Article 175 EC confers on the Community',
kadangi Europos Komisija savo pranešime dėl Teisingumo Teismo 2005 m. rugsėjo 13 d. sprendimo svarbos pareiškė, kad baudžiamosios teisės nuostatos, reikalingos siekiant efektyviai įgyvendinti Bendrijos teisę, yra EB steigimo sutarties dalykas;
whereas the European Commission, in its communication on the implications of the Court's judgment of 13 September 2005, stated that the provisions of criminal law required for the effective implementation of Community law are a matter for the TEC,
pritaria Teisingumo Teismo sprendimui, kuriuo panaikinamas pagrindų sprendimas dėl aplinkos apsaugos, kuris buvo klaidingai patvirtintas priklausąs trečiojo, o ne pirmojo ramsčio sričiai;
Welcomes the judgment of the Court of Justice, which annulled the framework decision on environmental protection which had been adopted mistakenly under the third, rather than the first, pillar;
atkreipia dėmesį į tai, kad Teisingumo Teismo sprendimas sukuria teisinį vakuumą aplinkos apsaugai, vadovaujantis baudžiamąja teise, vykdyti;
Notes that the Court of Justice decision leads to a legal vacuum regarding the protection of the environment through criminal law;
mano, kad Tarybos patvirtintas pagrindų sprendimas parodo, jog valstybės narės pripažįsta, kad baudžiamosios teisės priemonės yra būtinos stiprinant įstatymų aplinkos apsaugos srityje vykdymą;
Considers that the adoption of the framework decision by the Council shows that the Member States recognise that criminal law instruments are necessary to strengthen the enforcement of environmental protection laws;
mano, kad Tarybos patvirtintas pagrindų sprendimas parodo, jog valstybės narės pripažįsta tam tikro derinimo poreikį, kai vykdant aplinkos apsaugą vadovaujamasi baudžiamąją teise;
Considers that the adoption of the framework decision by the Council shows that the Members States recognise the need for a certain harmonisation in the field of the protection of the environment through criminal law;
atkreipia dėmesį į tai, kad Teisingumo Teismas aiškiai nurodė, jog pagrindų sprendimo 1–7 straipsniai galėjo būti tinkamai patvirtinti vadovaujantis EB sutarties 175 straipsniu;
Notes that the Court clearly stated that articles 1 to 7 of the framework decision could have been properly adopted under Article 175 of the EC Treaty;
apgailestauja, kad Europos Komisija savo pranešime dėl Teisingumo Teismo 2005 m. rugsėjo 13 d. sprendimo reikšmės aiškiai neinformavo apie veiksmus, kurių ji ketina imtis atsižvelgdama į esamą pasiūlymą dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos dėl aplinkos apsaugos taikant baudžiamąją teisę;
Regrets that the European Commission, in its communication on the implications of the Court's judgment of 13 September 2005, is not more explicit on the action it intends to take in relation to the existing proposal for a directive of the European Parliament and of the Council on the protection of the environment through criminal law;
ragina Tarybą išnagrinėti pirminį Komisijos pasiūlymą ir jį pakeisti arba pateikti nuorodas naujam pasiūlymui dėl aplinkos apsaugos pagal baudžiamąją teisę, remiantis EB steigimo sutarties 175 straipsniu;
Calls on the Council to examine the Commission's original proposal with a view to amending it or providing guidance for a new proposal on the protection of the environment through criminal law on the basis of Article 175 of the EC Treaty;
jei Taryba nėra apsisprendusi vykdyti pažangą siekiant priimti bendrą poziciją dėl pirminio Komisijos pasiūlymo, reikalauja, kad Europos Komisija parengtų naują pasiūlymą dėl aplinkos apsaugos pagal baudžiamąją teisę, remiantis Steigimo sutarties 175 straipsniu, atsižvelgdama į Teisingumo Teismo sprendimą ir įtraukdama Europos Parlamento pirmojo svarstymo metu vykusio balsavimo dėl pirminio pasiūlymo dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos, rezultatus;
Requests that, unless the Council is determined to make progress in adopting a common position on the original Commission proposal, the European Commission draw up a new proposal on the protection of the environment through criminal law on the basis of Article 175 of the EC Treaty, taking into account the Court of Justice judgment and incorporating the result of the vote at first reading in the European Parliament on the original proposal for a European Parliament and Council directive;
paveda Pirmininkui perduoti šią rezoliuciją Tarybai ir Komisijai, bei valstybių narių vyriausybėms ir parlamentams.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission and the Governments and Parliaments of the Member States.
apibendrinantis svarstymus dėl Europos Parlamanto Pirmininko ir frakcijų pirmininkų kalbų
to wind up the debate on statements by the President of the European Parliament and the Chairmen of the Political Groups
pagal Darbo tvarkos taisyklių 103 straipsnio 2 dalį
pursuant to Rule 103(2) of the Rules of Procedure by
dėl 1956 m. įvykusios Vengrijos revoliucijos 50-ųjų metinių ir jos istorinės svarbos Europai
on the 50th anniversary of the 1956 Hungarian Revolution and its historical meaning for Europe
kadangi Europos Sąjungos pagrindiniai principai yra laisvės, demokratijos, teisės viršenybės ir pagarbos žmogaus teisėms ir pagrindinėms laisvėms principai ir jie yra bendri visoms valstybėms narėms,
whereas the European Union is founded on the principles of liberty, democracy, the rule of law and respect for human rights and fundamental freedoms – principles that are common to all Member States,
kadangi daugiau nei keturis dešimtmečius dėl po Antrojo pasaulinio karo Jaltoje įvykusio Europos padalijimo Vidurio ir Rytų Europos šalys buvo netekusios savo suverenumo ir laisvės,
whereas the countries of Central and Eastern Europe were deprived of their sovereignty and freedom by the Yalta division of post-World War II Europe for more than four decades,
kadangi komunistiniai režimai Vidurio ir Rytų Europoje nebuvo grindžiami žmonių sutikimu ir valia, o buvo palaikomi Sovietų karinės okupacijos ir bendradarbiaujant komunistų partijoms,
whereas the Communist regimes in Central and Eastern Europe were not based on the consent or will of the people, and were maintained by Soviet military occupation and through the collaboration of Communist parties,
primindamas vengrų, kurie 1956 m. spalio 23 d. išėjo į gatves reikšdami protestą prieš diktatorišką komunistų partijos valdžią, drąsą ir ryžtą,
recalling the courage and determination of Hungarians who took to the streets in protest against the dictatorial rule of the Communist Party on 23 October 1956,
reikšdamas pagarbą vengrų, kurie, nepaisydami to, kad iš Vakarų nesulaukė jokios karinės pagalbos, ir nepaisydami Sovietų Sąjungos kišimosi bei vis didėjančios jos karinės persvaros, tęsė kovą už laisvę, savo šalies nepriklausomybę ir piliečių teises, atkaklumui,
expressing its esteem for the perseverance of the Hungarians who continued their fight for freedom, national independence and civil rights in spite of the lack of any military help from the West and the intervention and overwhelming military preponderance of the Soviet Union,
reikšdamas pagarbą žmogiškai ir politinei drąsai Imrės Nagio, Vengrijos komunistams reformistams atstovavusio ministro pirmininko, kuris teisingai suprato elementarią žmonių valios išraišką ir sutiko tapti visuotinės revoliucijos už laisvę ir demokratiją politiniu vadovu, kuris galų gale paaukojo savo gyvybę ir tapo laisvės kankiniu, nes 1958 metais jam įvykdyta mirties bausmė už tai, kad jis nepasidavė spaudimui viešai išsižadėti revoliucijos;
saluting the human and political courage of Imre Nagy, the reform-communist prime minister of Hungary, who rightly understood the elementary expression of the will of the people and agreed to be the political leader of the popular revolution for freedom and democracy, eventually sacrificing his life and becoming a martyr for liberty as he was executed in 1958 for not bowing to pressure to publicly renounce the Revolution,
reikšdamas pagarbą revoliucijos aukoms – 2170 žuvusiųjų kovose, ir žiaurių represijų aukoms – 228 nubaustiems mirties bausme 1956–1961 metais, 20 000 paimtų į nelaisvę ir įkalintų 1956–1958 metais ir tūkstančiams tų, kuriuos dešimtmečius po revoliucijos diskriminavo atkurto komunistinio režimo šalininkai;
saluting the victims of the Revolution – 2170 killed in the fighting – and those of the cruel retaliation – 228 executed between 1956 and 1961, 20 000 taken into custody and imprisoned between 1956 and 1958, and thousands discriminated against for decades after the Revolution by the returning Communist leadership,
reikšdamas savo padėką daugeliui Vakarų šalių žmonių, kurie parodė savo solidarumą priimdami 194 000 Vengrijos pabėgėlių 1956–1957 metais;
expressing its gratitude for the solidarity shown by people in many countries of the West as they welcomed 194 000 Hungarian refugees in 1956 and 1957,
pripažindamas esminę tautų solidarumo apskritai ir ypač už savo laisvę kovojusių Vidurio ir Rytų Europos valstybių – Vengrijos, Čekijos, Slovakijos, Lenkijos, Vokietijos, Estijos, Latvijos ir Lietuvos solidarumo, vertę,
recognising the essential value of solidarity between nations in general and, in particular, between various nations of Central and Eastern Europe who have fought for their freedom – the Hungarians, Czechs, Slovaks, Poles, Germans, Estonians, Latvians and Lithuanians,
pripažindamas, kad Vengrijos revoliucija buvo istorinis mėginimas sujungti pasidalijusią Europą ir ji išlieka kertiniu mūsų bendro Europos istorinio paveldo akmeniu,
recognising that the Hungarian Revolution was a historic attempt at the reunification of a divided Europe, and as such remains a cornerstone of our common European historical heritage,
pripažindamas, kad Vengrijos revoliucija prisidėjo prie demokratinio pasaulio sanglaudos stiprinimo ir prie galų gale įvykusio Europos Bendrijų įsteigimo 1957 metais bei paskatino demokratinius politikos pokyčius, kurie įvyko 1989–1990 metais Vidurio ir Rytų Europoje ir dėl kurių Europos integracijos proceso pagrindu įvyko taikus Europos susivienijimas;
recognising how the Hungarian Revolution contributed to the strengthening of cohesion in the democratic world and to the eventual founding of the European Communities in 1957, and was the antecedent to the democratic political changes that took place in 1989-1990 in Central and Eastern Europe, allowing the peaceful reunification of Europe through the European integration process,
pripažįsta, kad 1956 m. įvykusi Vengrijos revoliucija buvo vienas iš 20-ojo amžiaus laisvės ir demokratijos siekio simbolinių pavyzdžių, parodžiusių Sovietinio bloko pasipriešinimą komunizmui;
Recognises the Hungarian Revolution of 1956 as one of the emblematic manifestations in the 20th century of the pursuit of liberty and democracy that defied Communism in the Soviet bloc;
reiškia pagarbą drąsiems Vengrijos vyrams ir moterims, kurie savo pasiaukojimu suteikė viltį kitoms komunistų valdymo užgniaužtoms tautoms;
Salutes the brave men and women of Hungary who, by their self-sacrifice, gave a beacon of hope to other nations under the stranglehold of Communist rule;
pabrėžia, kad demokratinė bendruomenė privalo nedviprasmiškai atmesti represinę ir nedemokratinę komunistų ideologiją ir puoselėti laisvės, demokratijos, žmogaus teisių ir teisės viršenybės principus bei turėti aiškią poziciją, kai šie principai pažeidžiami;
Underlines that the democratic community must unequivocally reject the repressive and undemocratic Communist ideology and uphold the principles of liberty, democracy, human rights and the rule of law, and take a clear stand whenever they are violated;
ragina visas demokratines šalis aiškiai pasmerkti visų totalitarinių režimų padarytus nusikaltimus;
Calls on all democratic countries to clearly condemn the crimes committed by all totalitarian regimes;
ragina parengti Europos valstybių narių tyrimų ir dokumentacijos centrų, tyrinėjančių totalitarinių režimų nusikaltimus, bendradarbiavimo stiprinimo programą;
Calls for the establishment of a European programme to strengthen cooperation between research and documentation centres in Member States studying the crimes of totalitarian regimes;
apibendrinantis svarstymus dėl Europos Parlamento Pirmininko ir frakcijų pirmininkų kalbų
to wind up the debate on statements by the President of the European Parliament and the Chairmen of the Political Groups
dėl 1956 m. įvykusio Vengrijos sukilimo 50-ųjų metinių ir jo istorinės svarbos Europai
on the 50th anniversary of the 1956 Hungarian Uprising and its historical significance for Europe
Europos Parlamento rezoliucija dėl 1956 m. įvykusio Vengrijos sukilimo 50-ųjų metinių ir jo istorinės svarbos Europai
European Parliament resolution on the 50th anniversary of the 1956 Hungarian uprising and its historical significance for Europe
kadangi po Antrojo pasaulinio karo Europa buvo padalyta ir 50 metų gyveno šaltojo karo sąlygomis, kurioms būdinga konfrontacija tarp supervalstybių – Rusijos ir Jungtinių Valstijų, ir jų atitinkamų sąjungininkų,
whereas, as a result of the Second World War, Europe was divided and lived for 50 years under Cold War conditions marked by the confrontation between the superpowers – Russia and the United States – and their respective allies,
kadangi nuo 1956 m. spalio 23 d. šimtai tūkstančių žmonių Budapešte ir kitose Vengrijos vietose susitelkė ir pareikalavo surengti laisvus rinkimus, paleisti visus politinius kalinius, panaikinti cenzūrą, išvesti sovietų kariuomenę, pakelti atlyginimus ir pensijas, sukurti sąžiningą mokesčių sistemą ir spartesnę valstybės būstų programą; itin apgailestaudamas, kad šie politiniai ir socialiniai reikalavimai nebuvo patenkinti,
whereas from 23 October 1956 onwards, hundreds of thousands of people in Budapest and other places in Hungary rallied and demanded free elections, the release of all political prisoners, the abolition of censorship, the withdrawal of Soviet troops, higher wages and pensions, a fair system of taxation and a more rapid programme of house-building by the State; deeply deploring that these political and social demands were not met,
kadangi komunistams reformistams atstovaujantis ministras pirmininkas Imrė Nagis palaikė protestuotojus, nusprendė, kad Vengrija turėtų pasitraukti iš Varšuvos pakto, ir paskelbė Vengrijos neutralitetą,
whereas the government of the reformist Communist Prime Minister Imre Nagy took sides with the protesters, decided that Hungary should withdraw from the Warsaw Pact and proclaimed Hungarian neutrality,
kadangi, kaip ir 1953 metais VDR bei 1968 metais Čekoslovakijoje, Vengrijos sukilimas buvo jėga numalšintas įsikišus sovietų karinėms pajėgoms,
whereas, as in 1953 in the GDR and in 1968 in Czechoslovakia, the Hungarian uprising was violently suppressed by Soviet military intervention,
labai apgailestauja, kad padrąsinanti 1956 metų Vengrijos žmonių kova už nepriklausomybę, demokratiją ir politines, ekonomines bei socialines reformas buvo nuslopinta jėga; smerkia Sovietų Sąjungos karinį įsikišimą;
Deeply deplores the fact that the encouraging struggle of the Hungarian people in 1956 for independence, democracy and political, economic and social reforms was repressed by force; condemns the military intervention by the Soviet Union;
mini sukilimo aukas – žmones, kurie žuvo per kovas ir kurie buvo pasmerkti myriop 1956–1961 metais ar paimti į nelaisvę ir įkalinti 1956–1958 metais;
Commemorates the victims of the uprising – people killed during the fighting and those executed between 1956 and 1961 or taken into custody and imprisoned between 1956 and 1958;
pabrėžia žmogišką ir politinę drąsą Imrės Nagio, Vengrijos komunistams reformistams atstovavusio ministro pirmininko, kuris teisingai suprato elementarią žmonių valios išraišką ir sutiko tapti visuotinės revoliucijos už laisvę ir demokratiją politiniu vadovu ir kuriam 1958 metais buvo gėdingai įvykdyta mirties bausmė;
Highlights the human and political courage of Imre Nagy, the reformist Communist Prime Minister of Hungary, who rightly understood the elementary expression of the will of the people, who agreed to be the political leader of the popular uprising for freedom and democracy and who was shamefully executed in 1958;
dar kartą patvirtina savo įsipareigojimą pagarbos demokratijai, socialinėms teisėms ir teisingumui, teisės viršenybei, žmogaus teisėms, nediskriminavimo, tolerancijos, solidarumo ir moterų ir vyrų lygybės vertybėms; pabrėžia Europos Sąjungos ir jos valstybių narių pareigą laikytis visų šių susijusių principų ir turėti aiškią poziciją, kai bent vienas iš jų pažeidžiamas;
Reaffirms its commitment to the values of respect for democracy, social rights and justice, the rule of law, respect for human rights, non-discrimination, tolerance, solidarity and equality between women and men; underlines the obligation of the European Union and its Member States to uphold these principles in all their complexity and to take a clear stand whenever even one of them is violated;
ragina parengti Europos valstybių narių tyrimų ir dokumentacijos centrų bendradarbiavimo atliekant istorinius Šaltojo karo tyrimus stiprinimo programą;
Calls for the establishment of a European programme to strengthen cooperation between research and documentation centres in Member States over historical research into the Cold War;
ragina visas Europos šalis dėti visas pastangas siekiant visiškai nuslopinti mintis apie kerštą ir karą, kad būtų sudarytos galimybės ateityje suvienyti visą Europą;
Calls also on all countries in Europe to do their utmost to put a definitive end to any thoughts of revenge and war so as to make the reunification of the whole of Europe possible in the future;
dėl klausimų į kuriuos atsakoma žodžiu B6‑0438/2006 ir B6‑0439/2006
further to Questions for Oral Answer B6‑0438/2006 to the Council and B6-0439/2006 to the Commission
pateikėPatrick Louis ir Jens-Peter Bonde
by Patrick Louis and Jens-Peter Bonde
IND/DEM frakcijos vardu,
on behalf of the IND/DEM Group
atsižvelgdamas į EB sutarties IV antraštinę dalį ir ES sutarties VI antraštinę dalį,
having regard to Title IV of the EC Treaty and Title VI of the EU Treaty,
atsižvelgdamas į EB sutarties 135 ir 280 straipsnius,
having regard to Articles 135 and 280 of the EC Treaty,
atsižvelgdamas į ES sutarties 29, 30 ir 31 straipsnius,
having regard to Articles 29, 30 and 31 of the EU Treaty,
atsižvelgdamas į Europos Bendrijų Teisingumo Teismo (didžiosios kolegijos) sprendimą byloje C-176/03 (Europos Bendrijų Komisija prieš Europos Sąjungos Vadovų Tarybą),
having regard to the judgment of the Court of Justice of the European Communities (Grand Chamber) in Case C-176/03 - Commission of the European Communities versus the Council of the European Union,
atsižvelgdamas į generalinio advokato Damaso Ruizo-Jarabo Colomerio išvadas, paskelbtas 2005 m. gegužės 26 d. byloje C-176/03,
having regard to the conclusions of Advocate-General Damaso Ruiz-Jarabo Colomer presented on 26 May 2005 in said Case C-176/03,
atsižvelgdamas į Sutartį dėl Konstitucijos Europai, kuri tapo negaliojanti 2005 m. gegužės 29 d.,
having regard to the Treaty establishing a Constitution for Europe, which became null and void on 29 May 2005,
atsižvelgdamas į tai, kad baudžiamosios teisės požiūriu nėra jokių aiškių nutarimų dėl kompetencijos perdavimo Bendrijai ir kad, atsižvelgiant į didelę baudžiamosios teisės svarbą valstybių narių suverenitetui, nėra jokio pagrindo manyti, kad ši kompetencija būtų buvusi savaime perduota Bendrijai tuo metu, kai buvo perduota kompetencija tam tikrose srityse,
whereas there has been no express conferral of powers in the field of criminal law, and whereas, given the considerable significance of criminal law for the sovereignty of Member States, there would be no grounds for accepting that these powers can have been implicitly transferred to the Community at the time when specific, substantive competences were conferred on it,
atsižvelgdamas į bylos C-176/03 sprendimo motyvus, ypač į jo 47 punktą, kuriame nurodoma: „Apskritai, baudžiamosios teisės aktai ir baudžiamosios procedūros taisyklės nepriklauso Bendrijos kompetencijai“, ir į ypatingąjį 48 punktą, kuriame teigiama: „Vis dėlto šis paskutinysis teiginys netrukdo Bendrijos įstatymo leidėjui [...] imtis priemonių, susijusių su valstybių narių baudžiamąja teise [...] siekiant užtikrinti jo skelbiamų normų veiksmingumą“,
whereas the grounds for judgment C-176/03 state that 'as a general rule, neither criminal law nor the rules of criminal procedure fall within the Community's competence' (point 47) and (in the extraordinary point 48) that this finding 'does not prevent the Community legislator [...] from taking measures which relate to the criminal law of the Member States [...] in order to ensure that the rules which it lays down are fully effective',
atsižvelgdamas į tai, kad EB sutarties 135 ir 280 straipsniuose aiškiai nurodoma, kad nacionalinės baudžiamosios teisės taikymą ir teisinį administravimą vykdo valstybės narės,
whereas Articles 135 and 280 of the EC Treaty expressly reserve to the Member States the application of national criminal law and the administration of justice,
atsižvelgdamas į tai, kad Europos Sąjungos sutartyje yra specialus straipsnis, skirtas teisiniam bendradarbiavimui baudžiamosios teisės srityje (ES sutarties 29 ir tolesni straipsniai), ypač klausimams, susijusiems su pažeidimų ir taikomų sankcijų sudedamųjų dalių apibrėžimu,
whereas the Treaty on European Union devotes a specific title to judicial cooperation in criminal law matters (see Articles 29 et seq . ), in particular as regards the determination of the constituent elements of the relevant offences and penalties,
kadangi antriniuose teisės aktuose visada buvo perimama tradicinė formuluotė, pagal kurią reikia numatyti „veiksmingas, proporcingas ir atgrasančias sankcijas“, ir neabejojama dėl valstybių narių laisvės rinktis tarp administracinės ar baudžiamosios krypties,
whereas secondary legislation has always restated the traditional wording, by virtue of which 'effective, proportionate and dissuasive sanctions' are to be prescribed, without calling into question the freedom for the Member States to choose between proceeding under administrative or criminal law,