natgillin/translations-raw huggingface dataset:
G. kadangi remiantis ES pagrindinių teisių chartijos 19 straipsnio 2 dalies nuostatomis draudžiamas bet koks pervežimas, ištrėmimas ar ekstradicija į valstybę asmens, kuriam gresia rimtas pavojus, kad jam bus įvykdyta mirties bausmė, kad jis bus kankinamas, su juo bus nežmoniškai ar žeminamai elgiamasi arba jis bus baudžiamas,
G. whereas Article 19(2) of the Charter of Fundamental Rights of the EU bans any removal, expulsion or extradition to a state of persons who are at a serious risk of being subjected to the death penalty, torture or other inhuman or degrading treatment or punishment,
H. kadangi Libija 2010 m. gegužės 13 d. buvo išrinkta į JT Žmogaus teisių tarybą ir ji ratifikavo keletą žmogaus teisių dokumentų ir kadangi dėl to Libija turi konkretų tarptautinį teisinį įsipareigojimą gerbti žmogaus teises, tačiau iki šiol nesiėmė jokių konkrečių priemonių, kad pagerintų ataskaitas dėl žmogaus teisių padėties joje ir pradėtų tikrą bendradarbiavimą su JT sutartimis įsteigtais organais ir specialiomis procedūromis; kadangi žmogaus teisės yra nematomos ir šiuo metu nepaisant to, kad valstybė paskirsto nacionalines pajamas siekdama užtikrinti ekonominę ir socialinę gerovę, Libijos gyventojai ir Libijoje gyvenantys užsieniečiai negali pasinaudoti daugeliu pilietinių ir politinių teisių, konkrečiai, žodžio laisve, susirinkimų ir asociacijų laisve, teise į teisingą bylos nagrinėjimą, teisėmis į darbą, moterų teisėmis ir rinkimų laisve, ir kadangi dažni nesankcionuoto sulaikymo, kankinimo, priverstinio dingimo ir diskriminavimo atvejai, ypač susiję su migrantais;
H. whereas Libya was elected to the UN Human Rights Council on 13 May 2010 and has ratified several human rights instruments and whereas, as a consequence, Libya has specific international legal obligations to respect human rights, but has failed so far to take concrete measures to improve its human rights record and to launch genuine cooperation with the UN Special Procedures and Treaty Bodies; whereas human rights are indivisible and yet, despite enjoyment of some economic and welfare benefits due to the State’s distribution of the national income, Libyans and foreigners in Libya do not enjoy most civil and political rights, namely freedom of expression, assembly and association, the right to a fair trial, labour rights, women’s rights and free elections, and whereas cases of arbitrary detention, torture, involuntary disappearances and discrimination often occur, notably affecting migrants,
1. atsižvelgdamas į vykstančias derybas dėl pagrindų susitarimo, pateikia Tarybai šias rekomendacijas:
Addresses, in the context of the ongoing Framework Agreement negotiations, the following recommendations to the Council:
a) pažymi, kad Taryba neseniai priėmė sprendimą leisti ribotam EP narių skaičiui susipažinti su Komisijai suteiktais įgaliojimais vesti derybas dėl ES ir Libijos pagrindų susitarimo; tačiau apgailestauja, kad šis sprendimas buvo priimtas vėlai ir ragina Europos Parlamentui suteikti galimybę susipažinti su visais įgaliojimais, susijusiais su tarptautiniais susitarimais, dėl kurių vykstą derybos, pagal SESV 218 straipsnio 10 dalį, kurioje teigiama, kad būtina nedelsiant ir išsamiai informuoti Parlamentą visais procedūros etapais;
(a) Notes the recent Council decision to finally allow a limited number of Members of Parliament to read the mandate given to the Commission to negotiate a Framework Agreement between the EU and Libya ; regrets however the delay in this decision and calls for the EP to be granted access to the mandates of all international agreements under negotiation, in accordance with Article 218(10) TFEU, which states that Parliament shall be immediately and fully informed at all stages of the procedure;
b) džiaugiasi, kad buvo pradėtos ES ir Libijos derybos, nes taip pradedama plėtoti nauji ES santykiai Viduržemio jūros regione ir Afrikoje; mano, kad bendradarbiavimas su Libija yra naudingas sprendžiant tokius klausimus kaip saugumas ir stabilumas, migracija, visuomenės sveikata, vystymasis, prekyba, klimato kaita, energetika ir kultūra;
(b) Welcomes the opening of negotiations between the EU and Libya, as a step to develop a new relationship for the EU in the Mediterranean region and in Africa; considers cooperation with Libya useful in addressing issues such as security and stability, migration, public health, development, trade, climate change, energy and culture;
d) primena Tarybai ir Komisijai, kad jos įsipareigojo užtikrinti, jog vykdant ES užsienio politiką bus visapusiškai laikomasi Pagrindinių teisių chartijos nuostatų, ypač 19 straipsnio, kuriame draudžiamas kolektyvinis išsiuntimas ir įtvirtinamas negrąžinimo principas;
(d) Reminds the Council and the Commission of their obligations to ensure full compliance of the EU’s external policy with the Charter of Fundamental Rights, particularly its Article 19, which prohibits collective expulsion and grants the principle of ‘non-refoulement’;
e) ragina Tarybą ir Komisiją prašyti, kad Libijos valdžios institucijos pasirašytų susitarimo memorandumą, kuriuo JT pabėgėlių reikalų vyriausiojo komisaro biurui būtų leidžiama teisėtai veikti šalyje, ir suteiktų jam įgaliojimus naudotis visų rūšių prieiga ir atlikti apsaugos funkcijas;
(e) Urges the Council and the Commission to request that the Libyan authorities sign a Memorandum of Understanding granting UNHCR a legal presence in the country, with a mandate to exercise its full range of access and protection activities;
f) ragina Tarybą ir Komisiją užtikrinti, kad readmisijos susitarimas su Libija būtų skirtas tik neteisėtiems imigrantams ir neapimtų asmenų, kurie prašo prieglobsčio, pabėgėlių ar asmenų, kuriems reikalinga apsauga, ir apgailestauja, kad negrąžinimo principas taikomas tik tiems asmenims, kuriems gresia mirties bausmė, nežmoniškas elgesys ar kankinimas;
(f) Urges the Council and the Commission to ensure that a readmission agreement with Libya could only be envisaged for irregular immigrants, excluding therefore those who declare themselves asylum-seekers, refugees or persons in need of protection, and reiterates that the principle of ‘non-refoulement’ applies to any persons who are at risk of the death penalty, inhumane treatment or torture;
g) ragina Tarybą pasiūlyti apgyvendinimą pripažintiems pabėgėliams, kurie yra žinomi JT pabėgėlių reikalų vyriausiojo komisaro biurui Libijoje pagal 2010 m. spalio 4 d. sutartą Bendradarbiavimo migracijos srityje darbotvarkę;
(g) Calls on the Council to offer resettlement to recognised refugees identified by UNHCR in Libya according to the agreed Migration Cooperation Agenda of 4 October 2010;
h) ragina Tarybą ir Komisiją didinti paramą JT pabėgėlių reikalų vyriausiojo komisaro biuro veiklai ir skatinti, kad Libijos valdžios institucijos laikytųsi dokumentų neturintiems migrantams taikomų tarptautinių humanitarinių standartų, įskaitant nuolatinės galimybės suteikimą JT pabėgėlių reikalų vyriausiojo komisaro biuro atstovams lankyti sulaikymo centrus;
(h) Calls on the Council and the Commission to strengthen their support for UNHCR activities while promoting towards the Libyan authorities respect for international humanitarian standards for undocumented migrants in the country, including the systematic access of the UNHCR to detention centres;
j) ragina Komisiją atskleisti parlamentui visą išsamią informaciją, susijusią su finansinėmis išorės priemonėmis, naudojamomis pagal ES ir Libijos partnerystės susitarimą;
(j) Urges the Commission to disclose to Parliament all detailed information related to the financial external instruments used for the EU-Libya Partnership Agreement;
l) ragina Tarybą primygtinai reikalauti į pagrindų susitarimą įtraukti sąlygą dėl Tarptautinio baudžiamojo teismo paskatinant Libiją apsvarstyti galimybę ratifikuoti Romos statutą;
(l) Calls on the Council to insist on the inclusion in the Framework Agreement of a clause on the International Criminal Court, leading Libya to consider ratifying the Rome Statute;
m) ragina Tarybą pasiūlyti Libijai bendradarbiauti įgyvendinant programas, skirtas sustiprinti regionų sąveiką tvaraus vystymosi ir aplinkos klausimais, pavyzdžiui, klimato kaitos, vandens trūkumo ir dykumėjimo;
(m) Calls on the Council to propose to Libya cooperation on programmes to strengthen regional synergies on sustainable development and environmental matters, such as climate change, water scarcity and desertification;
n) ragina Tarybą ir Komisiją vedant derybas dėl pagrindų susitarimo skatinti Libijos dalyvavimą Europos ir Viduržemio jūros valstybių partnerystėje ir Sąjungos veikloje bei pagrindiniuose projektuose, skirtuose Viduržemio jūros regionui;
( n ) Calls on the Council and the Commission to encourage, during the negotiations on the Framework A greement, Libya 's participation in the Euro - Mediterranean Partnership and the activities and main projects of the Union for the Mediterranean ;
o) ragina Tarybą ir Komisiją laikytis visų savo įsipareigojimų pagal SESV 218 straipsnį ir tinkamai informuoti Europos Parlamentą apie tai, kokių tikslų siekiama ES ir Libijos bendradarbiavimu branduolinių medžiagų srityje vedant derybas dėl pagrindų susitarimo skyriaus „Energetika“, įskaitant visus politinius ir su saugumu susijusius aspektus;
(o) Calls on the Commission to fully respect its obligation under Article 218 TFEU by duly informing Parliament on what is being sought by the EU on ‘nuclear cooperation’ with Libya under the ‘Energy’ chapter in the Framework Agreement negotiations, including all political and security implications;
p) sveikina Libijos sveikatos priežiūros institucijas ir specialistus su jų labai pagerėjusiais Libijos medicininiai ir moksliniai laimėjimai gydant ŽIV ir AIDS, atsiradę vykdant Bengazio veiksmų planą, kurį kartu įgyvendino ES ir Libija, ir remia prašymą išplėsti šį bendradarbiavimą, kad jis apimtų kitų užkrečiamųjų ligų gydymą ir kitus medicinos centrus Libijoje; ragina ES valstybes nares teikti daugiau specializuotų sveikatos priežiūros paslaugų Libijos pacientams, įskaitant galimybes teikti laikinąjį gydymą specializuotose Europos įstaigose;
(p) Congratulates Libyan health authorities and professionals on the remarkable improvement in medical and scientific capacities to deal with HIV-AIDS, which was achieved through the Benghazi Action Plan, jointly implemented by the EU and Libya, and supports the requested extension of such cooperation to other infectious diseases and other medical centres in Libya; calls on EU Member States to extend specialised healthcare to Libyan patients, including facilitating temporary treatment in specialised institutions in Europe;
q) mano, kad pagrindų susitarimas turėtų apimti pagalbą formuojant institucijų gebėjimus, nes tai padės stiprinti pilietinę visuomenę, remti modernizavimą, skatinti vykdyti demokratines reformas, remti nepriklausomą žiniasklaidą ir teismų sistemą, skatinti pastangas atverti erdvę verslui, mokslui, NVO ir kitiems Libijos suinteresuotiesiems subjektams;
(q) Considers that the Framework Agreement should include assistance on institutional capacity building, as a means to strengthen civil society, support modernisation, encourage democratic reforms, independent media and an independent judiciary, and encourage other efforts to open up space for business, academia, NGOs and other Libyan stakeholders;
r) ragina Tarybą ir Komisiją užtikrinti, kad prekybai skirtos programos orientuotųsi į realios paramos įmonėms, ypač mažosioms ir vidutinėms, teikimą, kad būtų padidintos šių įmonių eksporto galimybės;
(r) Calls on the Council and Commission to ensure that the programmes designed for trade focus on provision of actual support to enterprises, particularly small and medium-sized businesses, in order to maximise their export potential;
s) ragina Tarybą ir Komisiją raginti Libiją laikytis visų įsipareigojimų, prisiimtų prisijungiant prie JTŽTT, taigi skatina Libiją išduoti nuolatinius kvietimus asmenims, paskirtiems pagal JT specialią procedūrą, pvz., JT specialiajam pranešėjui mirties bausmių, vykdomų neteisėtai, po sumarinio proceso ar be teismo proceso, specialiajam pranešėjui kankinimo klausimais, specialiajam pranešėjui žodžio laisvės klausimais, specialiajam pranešėjui šiuolaikinių rasizmo, rasinės diskriminacijos, ksenofobijos ir susijusios netolerancijos formų klausimais, Prievartinio arba priverstinio dingimo darbo grupės atstovams ir Savavališko įkalinimo darbo grupės atstovams, kaip to prašoma neseniai paskelbta visuotinėje periodinėje Libijos apžvalgoje; taip pat ragina nedaryti kliūčių šalyje atlikti nepriklausomus bendros žmogaus teisių padėties tikrinimus;
(s) Calls on the Council and Commission to encourage Libya to fully respect its pledges given when acceding to the UNHRC and thus urges Libya to issue standing invitations to those appointed under UN special procedures such as the UN Special Rapporteur on extrajudicial, summary or arbitrary executions, the Special Rapporteur on torture, the Special Rapporteur on freedom of expression and the Special Rapporteur on contemporary forms of racism, racial discrimination, xenophobia and related intolerance as well as the Working Group on enforced and involuntary disappearances and the Working Group on arbitrary detentions, as requested in the recent Universal Periodic Review on Libya; calls in the same spirit for unfettered access to the country for independent scrutiny of the overall human rights situation;
t) ragina Tarybą užtikrinti, kad Šengeno vizos Libijos gyventojams būtų išduodamos išvengiant nepagrįsto vilkinimo, ir įtikinti Libijos valdžios institucijas palengvinti vizų išdavimą europiečiams, kurie Libijoje gyvena arba užsiima profesine veikla;
(t) Calls on the Council to ensure that Schengen visas for Libyans are issued without unnecessary delays, to examine other facilitation procedures and to persuade Libyan authorities to facilitate visas for Europeans residing or conducting professional activities in Libya;
u) rekomenduoja kuo skubiau įsteigti ES delegaciją Tripolyje;
(u) Recommends the establishment of an EU Delegation in Tripoli as soon as possible;
Europa negali ignoruoti Libijos ir negali likti abejinga šalies raidai.
Europe cannot ignore Libya, nor be indifferent to the country’s evolution.
Libija, kuri yra Viduržemio jūros pietinėje pakrantėje ir kuri dalyvauja dialoge 5+5, yra strategiškai svarbi ES.
Libya is strategically important for the EU, located on the southern shore of the Mediterranean and participating in the 5+5 dialogue.
Libiją, Afrikos Sąjungos narę, ir ES vienija bendras interesas įgyvendinti bendrą ES ir Afrikos strateginę partnerystę ir skatinti tvarų vystymąsi Afrikoje.
As a member of the African Union, Libya shares with the EU an interest in implementing the Joint Africa-EU Strategic Partnership and in promoting sustainable development in Africa.
Libija prisideda prie saugumo užtikrinimo regionų ir pasaulio mastu, įskaitant kovą su ekstremizmo plitimu ir jūrų valdymą.
Libya plays a role in regional and global security, including in countering the spread of extremism and in maritime governance.
Libija, kurioje gyvena 6 mln. gyventojų, turi daugiausia patvirtintų naftos išteklių Afrikoje ir užima trečią vietą pagal į ES importuojamų energetikos produktų (naftos ir dujų) kiekį Europoje.
With 6 million nationals, Libya holds the largest proven oil reserves in Africa and is Europe’s third largest supplier of total EU imports of energy (oil and gas).
Ekonominė tarpusavio priklausomybė yra akivaizdi: ES yra pagrindinė Libijos prekybos partnerė, 2009 m. prekyba su ja sudarė beveik 70 proc. visos šalies prekybos.
Economic interdependence is a fact: the EU is the first trading partner for Libya, covering almost 70% of its total trade in 2009.
Be to, Libija yra pagrindinė pasiekti Europą norinčių migrantų ir pabėgėlių tranzito šalis.
Libya is also a key country of transit for migrants and refugees seeking to reach Europe.
Europą ir Libiją vienija bendras interesas išsaugoti bendrą kultūros paveldą.
Europe and Libya share an interest to preserve the common cultural heritage.
Kelios ES valstybės narės aktyviai palaiko ryšius su Libija, o daugelis įmonių ir bankų tapo Libijos finansinių interesų įgyvendinimo Europoje priemonėmis.
Several EU Member States have intense relations with Libya, with many companies and banks serving as vehicles for Libyan financial interests in Europe.
Mažiausiai dvi ES valstybės narės neseniai pasirašė susitarimus su Libija: 2008 m. susitarimą dėl bendradarbiavimo branduolinės energijos naudojimo civiliniais tikslais srityje pasirašė Prancūziją, o 2009 m.
At least two EU Member States have recently signed agreements with Libya: France, in 2008, on cooperation on civil use of nuclear power; Italy, in 2009, a Friendship, Partnership and Cooperation Treaty.
Derybos dėl pagrindų susitarimo prasidėjo 2008 m. remiantis ES Tarybos Komisijai suteiktu įgaliojimu vesti derybas.
Negotiations for a Framework Agreement started in 2008, on the basis of a mandate given by the EU Council to the Commission.
Nepaisant įgaliojimų, kurie Europos Parlamentui buvo suteikti įsigaliojus Lisabonos sutarčiai, Europos Parlamentas dar neturėjo galimybės susipažinti su minėto įgaliojimo vesti derybas turiniu.
The European Parliament, despite the powers conferred to it in the Lisbon Treaty, was not yet given access to the contents of such a mandate.
Kadangi Libija yra priklausoma nuo naftos ir dujų eksporto, ji nori plėtoti tarptautinius santykius, yra daug investavusi Afrikoje (jos santykiai su arabų pasauliu labai prieštaringi) ir tarptautinėse organizacijose.
Because of its dependency on oil and gas exports, Libya is seeking to develop its international relations, having invested heavily in Africa (its relations with the Arab world are fraught with contradictions) and in international organisations.
Norint modernizuoti ir įvairinti ekonomiką Libijai reikės užtikrinti palankesnes sąlygas verslui ir investavimui.
Modernising and diversifying its economy will demand a more favourable business and investment environment.
Tačiau mažai tikėtina, kad šalyje viešpataujant autokratiniam valstybės valdymui tokioms sąlygoms sudaryti būtinos didelės politinės reformos būtų įvykdytos Libijoje.
However, the major political reforms that such an environment will require are unlikely, while autocratic exercise of the State power persists in Libya.
Daugiau nei keturiasdešimt metų Libijoje viešpatavo diktatoriškas režimas, kai valdžia priklauso vienam žmogui – pulkininkui M. Khadafy, ilgiausiai valdžiusiam Afrikos ir arabų vadovui.
For over forty years, Libya has been ruled by a dictatorial regime in which power is concentrated in one man, Colonel Khadafy, the longest serving African and Arab leader.
Libijos gyventojai turi galimybę nemokamai įgyti išsilavinimą ir naudotis sveikatos priežiūros paslaugomis, gauti subsidijuojamą būstą, pasinaudoti socialinėms reikmėms paskirstomomis iš naftos gautomis pajamomis.
Libyans enjoy free education and healthcare and subsidised housing, benefitting from some degree of social distribution of the oil income.
Tačiau, nepaisant BVP augimo tempo, Libijos plėtros rodikliai atsilieka nuo kitų naftos turtingų valstybių rodiklių; Libijos ekonomika yra viena iš tų ekonomikų regione, kurioms ypač trūksta įvairovės, o užsienio investicijos priklauso nuo nenuspėjamo šalies vadovo sprendimų valios.
But, despite the GDP growth rates, development falls behind other oil-rich countries and Libya is one of the less diversified economies in the region, foreign investment remaining at the mercy of the unpredictable decisions of the ruler.
Libijos gyventojai neturi galimybės naudotis pagrindinėmis žmogaus teisėmis ir laisvėmis nepaisant to, kad jų valstybė yra prisiėmusi konkrečius tarptautinius įsipareigojimus gerbti žmogaus teises, buvo neseniai išrinkta į Jungtinių Tautų Žmogaus teisių tarybą ir yra ratifikavusi keletą teisiškai privalomų tarptautinių dokumentų.
The Libyan people do not enjoy basic human rights and freedoms, despite the fact that their State has specific international obligations to respect human rights, having been recently elected to the United Nations Human Rights Council and having ratified a number of legally binding international instruments.
Šalyje nuolat vykdoma mirties bausmė.
Capital punishment is regularly carried out.
Pastaraisiais metais mažiausiai penki Europos piliečiai (medicinos seserys iš Bulgarijos) laukė mirties bausmės.
At least five European nationals (the Bulgarian nurses) were on death row in recent years.
2010 m. mirties bausmė buvo įvykdyta aštuoniolikai žmonių, keli iš jų buvo užsieniečiai, tačiau Libijos valdžios institucijos neatskleidė jų tapatybės, pilietybės ir kaltinimų.
18 people were executed in 2010, several being foreigners, but their identities, nationalities and charges were not disclosed by the Libyan authorities.
Libijoje valdžia naudojamasi nesilaikant teisinės valstybės arba demokratinės institucijų atskaitomybės principo, todėl Libijoje iš užsienio šalių atvykusių asmenų ir jų interesų atžvilgiu buvo imamasi savavališkų ir nenuspėjamų veiksmų, kaip kad, pavyzdžiui, neseniai buvo pasielgta su verslininku iš Šveicarijos.
State power not anchored in the rule of the law, nor on democratically accountable institutions, has led to arbitrary and unpredictable behaviour regarding foreign persons and interests in Libya, such as recently occurred with a Swiss businessman.
Libijos gyventojai ir Libijoje gyvenantys užsieniečiai neturi galimybės naudotis daugeliu pilietinių ir politinių teisių, konkrečiai, žodžio laisve, susirinkimų ir asociacijų laisve, teise į teisingą bylos nagrinėjimą, teisėmis į darbą, moterų teisėmis, teise periodiškai rengti laisvus ir sąžiningus visuotinius rinkimus, be to, dažni nesankcionuoto sulaikymo, kankinimo ir priverstinio dingimo atvejai.
Libyans and foreigners living in Libya do not enjoy most civil and political rights, namely freedom of expression, assembly and association, fair trial, labour rights, women’s rights, free and fair periodical and universal elections, with cases of arbitrary detention, torture and involuntary disappearances often occurring.
Libijai reikia užsienio šalių darbo jėgos.
Libya needs foreign labour.
Libijoje dirba beveik 2 mln. užsieniečių, t. y. trečdalis šalies gyventojų.
Almost 2 million foreigners – i.e. equivalent to one third of nationals – work in Libya.
Tačiau migrantų diskriminacija yra plačiai paplitusi, nes Libija nesuteikia šalyje teisėtai dirbantiems žmonėms specialaus statuso, nepalengvina jų pinigų perlaidų siuntimo.
However, discrimination targeted against migrants is widespread, Libya not recognising a particular status to people legally working in the country, nor facilitating their remittances.
Migrantės ypač dažnai tampa diskriminacijos, išnaudojimo ir prekybos žmonėmis aukomis.
Women migrants are particularly often victims of discrimination, exploitation and human trafficking.
Be to, Libijoje nėra prieglobsčio įstatymo, todėl būtinybė saugoti nuo persekiojimo bėgančius žmones nėra teisiškai pripažįstama.
Libya also does not have an asylum law, therefore not legally recognising the need to protect people escaping persecution.
Libijos konstitucijoje nurodyta, kad „politinių pabėgėlių ekstradicija draudžiama“.
Libya’s Constitution states that ‘the extradition of political refugees is prohibited’.
Tačiau Libija ne kartą grąžino šalyje neteisėtai gyvenančius asmenis į jų kilmės valstybes nekreipdama dėmesio į didelį jų gyvybei gresiantį pavojų.
However Libya has repeatedly returned people found illegally in the country to their countries of origin, disregarding serious risks to their lives.
Prieš uždarant JT pabėgėlių reikalų vyriausiojo komisaro biurą Tripolyje, Libijoje buvo užregistruota 8 950 pabėgėlių ir 3 680 prieglobsčio prašytojų.
Prior to the closure of the UNHCR office in Tripoli, there were 8950 refugees and 3680 asylum-seekers registered in Libya.
Daugelis jų buvo atvykę iš Eritrėjos, Irako, Somalio, Sudano, Etiopijos ir Čado.
Most originate from Eritrea, Iraq, Somalia, Sudan, Ethiopia and Chad.
Apie 3 700 pabėgėlių buvo iš Palestinos.
Around 3700 are Palestinian refugees.
ES paprašė į pagrindų susitarimą įtraukti readmisijos susitarimą, tačiau Tripolio institucijos neketino su tuo sutikti.
The EU has requested a ‘readmission agreement’ as part of the Framework Agreement, but Tripoli has no intention to accept it.