natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Apskritai, tokios abipusės garantijos iš tikrųjų sumažintų dalyvaujančių šalių motyvaciją kurti patikimą fiskalinę (ir makro-) politiką.
More gener-ally, such mutual guarantees necessarily reduce the incentive for sound fiscal (and macro) policies for the participating countries.
Labai svarbu, kad bet kurio tokio susitarimo valdysenos struktūra padėtų užtikrinti, kad šiuos motyvaciją silpninančius padarinius visiškai atsvertų kitos priemonės.
It is crucial that the govern-ance structure of any such arrangement ensures that these incentive-weakening effects are fully offset by other mechanisms.
Atrodo, kad dabartiniuose pasiūlymuose nėra tokių su motyvacija suderinamų sistemų, kurias būtų galima taikyti nekeičiant ES valdysenos struktūros (įskaitant Sutarties pakeitimus).
Current proposals do not seem to provide for such incentive-compatible frameworks without substantial changes to the EU governance structure (including Treaty changes).
Be to, atsižvelgiant į tai, kad tokia vertybinių popierių emisija tam tikru mastu prisidėtų prie palūkanų normų suvienodinimo dalyvaujančiose valstybėse narėse, ji taptų netiesiogine subsidija fiskaliniu požiūriu patikimoms ir mažiau patikimoms valstybėms narėms, taip dar labiau susilpnindama motyvaciją laikytis fiskalinės drausmės Europos pinigų sąjungoje.
Moreover, to the ex-tent that such issuance would equalise interest rates between participating Mem-ber States, it would create an implicit subsidy between fiscally sound and fis-cally less sound Member States, further weakening incentives for fiscal disci-pline within EMU.
Ar manote, kad ECB reikėtų papildomų naujų priemonių kovai su krize euro zonoje?
Do you think the ECB should need further new instruments to cope with the euro area crisis?
Pirmiausia norėčiau pareikšti, kad ECB euro zonos bankų sistemai teikė išimtinai didelę likvidumo paramą per visą finansinę krizę ir įsipareigoja tai daryti tol, kol tokia parama bus reikalinga.
Let me first state that the ECB has provided to the euro area banking system an exceptional high degree of liquidity support throughout the financial crisis and is committed to continue to do so as long as such support is needed.
Nuo 2008 m. spalio mėn. euro zonos bankai užstatydami labai įvairaus pobūdžio vertybinius popierius kaip tinkamą užstatą ir už fiksuoto dydžio palūkanas turi galimybę gauti neribotas centrinio banko pinigų sumas (bet kuriai ECB refinansavimo operacijai taikant išpirkimo terminus nuo 1 savaitės iki dabar galimų trijų mėnesių).
Euro area banks have since October 2008 the possibility to obtain, against a broad range of eligible securities as collateral and against a fixed rate, unlimited amounts of central bank liquidity (at any refinancing operation of the ECB at maturities ranging from 1 week to currently three months).
Šia fiksuotųjų palūkanų normų tolygaus paskirstymo procedūra užtikrinamas veiksmingas bankų apsidraudimas nuo likvidumo rizikos patiriant santykinai mažas išlaidas.
This fixed-rate full allotment procedure effectively provides to banks an insurance against liquidity risk at relatively low costs.
Dabartinėmis aplinkybėmis toks draudimas yra labai paklausus; jis labai brangus arba jo neįmanoma gauti tik tarpbankinėse rinkose.
Such insurance is, under current circumstances, in high de-mand and only very costly or impossible to obtain in the interbank markets.
Pabrėždamas šios priemonės laikiną pobūdį, ECB jau pareiškė, kad ši priemonė galios tiek, kiek reikia, bet mažiausiai iki 2012 m. pradžios.
While emphasising the temporary nature of this instrument, the ECB has already stated that this measure will remain in place for as long as needed but at least until the beginning of 2012.
ECB nuolat iš naujo vertina bendrą padėtį.
The ECB is constantly reviewing the overall situa-tion.
Galiausiai atsižvelgiant į tai, kokiu mastu dabartinės problemos euro zonos finansų rinkose viršija mokių bankų likvidumo ribas ir kiek jos susijusios su mokumo klausimais, reikia, kad sprendimo būdų ieškotų ir kiti, visų pirma nacionalinės vyriausybės, kurios turėtų numatyti paramos priemones kapitalo restruktūrizavimui pagal naujausio testavimo nepalankiausiomis sąlygomis išvadas, jeigu atitinkami bankai negalėtų gauti finansavimo iš rinkos.
Finally, to the extent that the current problems in euro area financial markets go beyond liquidity constraints on the part of solvent banks and rather relate to sol-vency concerns, solutions need to be sought from other sides, notably national governments who would need to provide support measures for recapitalisation, in line with the findings of the recent stress tests, if no market funding for the banks concerned could be obtained.
Tačiau pagrindinė dabartinių problemų priežastis negali ir neturėtų būti sprendžiama naudojantis centrinių bankų intervencija.
The root cause of the current problems, however, cannot and should not be dealt with by means of central bank interven-tion.
Todėl nemanau, kad ECB reikia naujų priemonių.
Therefore I do not see the need for new instruments for the ECB.
Kokį vaidmenį, jūsų nuomone, turėtų atlikti valstybių reitingai ECB politikoje?
What role should sovereign ratings have in your view on ECB policy?
Ar manote, kad ECB turėtų visų euro zonos vyriausybių obligacijas automatiškai pripažinti vertybiniais popieriais?
Do you think that ECB should accept as a rule all euro area government bonds as securities?
Nustatant tinkamo užstatu naudoti turto kredito standartus vykdant pinigų politikos operacijas, kredito reitingų agentūrų skelbiami reitingai yra vienas, tačiau ne vienintelis, taikomas kriterijus.
In the assessment of the credit standards of eligible assets as collateral at mone-tary policy operations, ratings from credit rating agencies are one, but not the only, input used.
Eurosistemoje taip pat atsižvelgiama į kitus požymius, padedančius užtikrinti aukštą rizikos apsaugos lygį.
The Eurosystem also takes into account other features guaran-teeing a high risk protection.
Jeigu šalyje vykdoma koregavimo programa, labai svarbu yra tai, kaip šalis jos laikosi ir kaip ECB ją vertina.
In the case of a country under an adjustment pro-gramme, the country's compliance with the programme and the ECB’s assess-ment of the programme is of crucial importance.
Kalbant apie euro zonos vyriausybių obligacijas, kaip ir visų kitų vertybinių popierių atveju, Eurosistema nustato savo kredito vertinimo sistemos standartus.
As regards euro area government bonds, as with all other securities, the Euro-system has set the standards in its Eurosystem Credit Assessment Framework.
Eurosistema teisėtai pasilieka teisę nustatyti, ar vertybinių popierių emisija, vertybinių popierių emitentas, skolininkas arba laiduotojas atitinka jam keliamus aukštus kredito standartų reikalavimus remiantis bet kokia, Eurosistemos dalyvio manymu, susijusia informacija, ir gali atmesti, riboti turto naudojimą arba taikyti papildomus vertės mažinimus tokiais pagrindais, jeigu to reikia siekiant užtikrinti pakankamą Eurosistemos apsaugą nuo rizikos pagal Europos centrinių bankų sistemos (ESCB) statuto 18 straipsnio 1 dalį.
The Eurosystem rightly reserves the right to determine whether an issue, issuer, debtor or guarantor fulfils its requirements for high credit standards on the basis of any information it may consider relevant and may reject, limit the use of as-sets or apply supplementary haircuts on such grounds if required to ensure ade-quate risk protection of the Eurosystem in line with Article 18.1 of the Statute of the ESCB.
Koks jūsų požiūris į Europos kreditų vertinimo agentūrą?
What is your view on a European Credit Rating Agency?
Galbūt būtų naudinga įkurti naują ir nepriklausomą Europos kreditų vertinimo agentūrą, visų pirma siekiant padidinti kreditų vertinimo agentūrų tarpusavio konkurenciją, o tai užtikrintų kokybiškesnius vertinimus, taip pat tikėtina, kad tokia agentūra galėtų geriau atsižvelgti į tam tikrus Europos finansams būdingus bruožus.
The possible establishment of a new independent European Credit Rating Agency may have potential benefits, notably increasing competition among rat-ing agencies, thereby leading to better assessments, possibly also being able to take better into account some European financial peculiarities.
Tačiau reikėtų, kad tokia agentūra išliktų visiškai nepriklausoma nuo politinės arba kitokios įtakos.
However, such an agency would need to remain fully independent from political or other influ-ences.
Taip pat gali prireikti šiek tiek laiko, kad tokia agentūra galėtų patikimai nustatyti griežtus, patikimus, nuolatinius reitingus, kurie būtų patvirtinami remiantis buvusia patirtimi ir laikantis Kredito reitingų agentūrų reglamente nustatytų reikalavimų.
It may also take some time until such an Agency could credibly issue rat-ings that are rigorous, sound, continuous, and subject to validation based on his-torical experience, and thus in compliance with the features required by the CRA Regulation.
Atsižvelgdamas į tai, manau, svarbu atkreipti dėmesį į pagrindinę pernelyg didelio pasikliovimo išoriniais reitingais problemą.
Having said this, I think it is important to point to the fundamental problem of over reliance on external ratings.
Finansinio stabilumo taryba (FSB), ES Komisija ir Bazelio bankų priežiūros komitetas (BCBS) dabar atlieka svarbius darbus šioje srityje.
The FSB, the EU Commission and the Basel Committee on Banking Supervision (BCBS) are currently undertaking important work in this respect.
Koks jūsų požiūris į vertybinių popierių rinkų programą (angl.
What is your view on the Securities Markets Programme (SMP)?
2011 m. rugpjūčio mėn. sprendimas vėl pradėti pirkti obligacijas buvo priimtas atsižvelgiant į kai kurių vyriausybių skolos vertybinių popierių rinkoms iškilusį pavojų tapti blogai veikiančiomis, taip pat atsižvelgiant į kitas rinkas beapimantį nerimą dėl intervencinių priemonių stokos.
The decision to start buying bonds again in August 2011 was taken in view of the significant risk of some government debt securities markets becoming dysfunctional and tensions spreading to other markets in the absence of intervention.
Blogai veikiančios vertybinių popierių, o ypač vyriausybės obligacijų rinkos gali sukelti rimtų neigiamų padarinių, nes pinigų politikos problemos persikeltų į realųjį ekonomikos sektorių (ir galiausiai paveiktų kainas).
Dysfunctional securi-ties markets – and government bond markets in particular – can have severe ad-verse effects on the transmission of the monetary policy stance to the real econ-omy (and ultimately to prices).
Vertinant iš išorės perspektyvos, beveik neįmanoma numatyti, ar pinigų politikos problemos iš tikrųjų turėtų neigiamų padarinių realiajam ekonomikos sektoriui ir kokio masto jie būtų.
From an outside perspective it is almost impos-sible to judge, if and to what extend such adverse effects on the transmission of the monetary policy stance to the real economy take place in reality.
ECB leidiniuose, pvz., mėnesiniame biuletenyje, turėtų būti pateikiama kuo daugiau informacijos.
The publi-cations of the ECB, e.g. the monthly bulletin, should provide as much informa-tion as possible.
Mano nuomone, labai svarbu, kad SMP būtų tik laikino ir riboto pobūdžio ir kad būtų galima numatyti, kada ši programa bus užbaigta, nes padidintas EFSF gali padėti užtikrinti operacijų vykdymą antrinėje rinkoje.
From my perspective, it is essential that SMP will be of a tem-porary and limited nature only and that the end of the scheme is foreseeable since the enhanced EFSF can undertake secondary market operations.
Antras svarbus aspektas yra tai, kad antrinės rinkos operacijos yra visiškai „nukenksmintos“ taip, kad, nukreipdamos trumpalaikes pinigų rinkos palūkanų normas pagal pinigų politikoje nustatytą kryptį, netrukdytų įgyvendinti pinigų politikos.
A second important aspect is that secondary market operations are fully sterilized so that they do not hinder the implementation of monetary policy by steering short-term money market interest rates in line with the policy monetary stance.
ECB siekia tik stabilizuoti sutrikusias rinkas.
The ECB is only aiming to stabilise those markets that stopped functioning normally.
Tačiau pirma – ir neabejotinai būtina – sėkmės sąlyga, kad vyriausybės paspartintų fiskalinę konsolidaciją ir ryžtingai įgyvendintų neišvengiamas griežtas priemones.
But the first – and absolutely necessary – condition for success is that governments accelerate fiscal consolidation and are unwavering in their imple-mentation of the tough measures that are indispensable.
Kai kurių valstybių narių vertybinių popierių rinkos sutrikimai atsirado todėl, kad atskiros vyriausybės vis dar turi užtikrinti savo visišką patikimumą rinkose ir kad pagal Stabilumo ir augimo paktą reikalaujama ekspertų priežiūra nebuvo tinkamai atliekama.
Market disruptions, in the case of the securities markets of some member countries, are due to the fact that governments, individually, still have to ensure their full credibility in the markets, and that the peer surveillance called for by the Stability and Growth Pact was not exercised correctly.
Neginčytina, kad kartais ECB buvo vienintelis euro zonos suinteresuotasis subjektas, galėjęs visapusiškai veikti nepaisant to, kad fiskalinė ir pinigų politika iš esmės turi būti atskirtos.
It is undisputed that the ECB was at times the only stakeholder in the euro area fully capable of acting, nevertheless fiscal and monetary policy shall be clearly separated as a matter of principle.
Todėl euro zonoje turi būti imamasi veiksmų ir turi būti įgyvendinamos būtinos priemonės (nacionalinės koregavimo priemonės, sustiprintas Europos finansinio stabilumo fondas, ESP, geresnės valdysenos struktūros) siekiant atkurti visapusiškus gebėjimus veikti ir taip leisti ECB nutraukti šią veiklą iš karto, kai tai bus galima padaryti dėl tinkamų rinkos sąlygų.
Therefore, the euro area has to act and implement the necessary prerequisites (adjustment measures on the national level, enhanced EFSF, ESM, better governance struc-tures) to regain full capacity to act and thus enable the ECB to withdraw from these activities, as soon as market conditions permit.
Kada prognozuojate visišką ECB dalyvavimo įgyvendinant dabartines nestandartines priemones pabaigą?
For when do you foresee the ECB's effective exit from the current non-standard measures?
Atsižvelgdamas į prastą padėtį finansų rinkose ir siekdamas paspartinti pinigų politikos perdavimo procesą ECB ėmėsi nestandartinių pinigų politikos priemonių.
The ECB’s non-standard monetary policy measures have been taken to enhance the transmission process of monetary policy, in view of impaired financial mar-kets.
Todėl dalyvavimo įgyvendinant šias priemones pabaiga priklauso nuo to, kaip, laikui bėgant, keisis sąlygos finansų rinkose, o tai, savo ruožtu, didele dalimi priklauso nuo tinkamų nacionalinių politikos sričių, kurios turės būti patvirtintos ir įgyvendintos.
The exit from these measures therefore is linked to the evolution of finan-cial market conditions over time, which in turn depends to a large degree on ap-propriate national policies to be decided upon and implemented.
Ryžtinga fiskalinė konsolidacija ir struktūrinės reformos finansiškai nestabiliose šalyse padėtų riboti iš obligacijų gaunamų pajamų rizikos priedus.
Decisive fiscal consolidation and structural reforms in financially stressed countries would limit risk premiums in bond yields.
Ryžtingos finansinių problemų turinčių bankų kapitalo restruktūrizavimo priemonės iš esmės prisidėtų sugrąžinant šiems bankams galimybes vėl dalyvauti pinigų rinkose, taip leidžiant ECB sumažinti savo kaip tarpininko vaidmenį.
Decisive measures for recapitalisation of banks with financial problems would contribute substantially to reviving the access of these banks to money markets, allowing the ECB to reduce its intermediation role.
SMP – kaip ir visos kitos nestandartinės pinigų politikos priemonės, kurių reaguodamas į krizę ėmėsi ECB – yra laikino pobūdžio.
The SMP – as all other non-standard monetary policy measures the ECB has taken in response to the crisis – is temporary in nature.
Ji yra ne tik papildoma pati savaime, bet ir papildo valdančiosios tarybos sprendimus dėl jai taikomų pagrindinių palūkanų normų, nes padeda skatinti pinigų politikos perdavimo procesą.
It is complementary rather than supplementary to the Governing Council’s decisions on its key inter-est rates as it enhances the transmission process of monetary policy.
Kaip ir visos nestandartinės pinigų politikos priemonės, vertybinių popierių rinkos programa turėtų baigtis iškart, kai tik išnyks sąlygos, dėl kurių ji buvo pradėta.
As all non-standard monetary policy measures, the SMP should be phased out as soon as possible, once the conditions that led to the initiation of the programme have dissipated.
Ar manote, kad ECB pozicija dėl tvirto priešinimosi Graikijos skolos restruktūrizavimui pasikeis?
Do you foresee the stance of the ECB to change as regards the strong opposition towards a restructuring of Greek debt?
Kalbant apie Graikijos skolos restruktūrizavimą ECB pozicija nuolat grindžiama trimis pagrindinėmis nuostatomis.
As regards the question of debt restructuring in Greece, the ECB has been con-stantly insisting on three key messages.
Pirma, ECB teigė, bet koks privačiojo sektoriaus dalyvavimas turi būti savanoriško pobūdžio ir šio reikalavimo laikomasi.
First, the ECB said that any participa-tion by the private sector had to be voluntary in nature, and this is being fol-lowed.
Antra, ECB sakė, kad būtina išvengti „kredito įvykio“ ir atrodo, kad tą taip pat pavyks padaryti.
Second, the ECB said that it was necessary to avoid a ‘credit event’, and it also seems likely that this will be avoided.
Trečia, ECB taip pat teigė, kad turėtų būti vengiama „nemokumo reitingo“, kad Graikija vykdytų savo skolinius įsipareigojimus ir griežtai laikytųsi sutartos programos ir tai darydama padėtų užtikrinti, kad euro zonos narių išlaidos, susijusios su nuostoliais, šalutiniu poveikiu ir neigiama įtaka būtų minimalios.
Third, the ECB also said that a ‘se-lective default’ should be avoided so that Greece honours its debt obligations and strictly adheres to the agreed programme and, in so doing, helps to ensure that costs in terms of losses, spillovers and contagion to euro area peers are minimised.
Valstybių ar vyriausybių vadovų liepos 21 d. priimtuose sprendimuose numatytos reikalingos apsaugos priemonės, skirtos reaguoti į ECB abejones šiuo klausimu.
The decisions taken by the Heads of State or Government on 21 July include necessary precautions to address the ECB’s concerns in this regard.
Atsižvelgiant į Graikijoje planuojamą specifinį privačiojo sektoriaus dalyvavimą, euro zonos valstybių ar vyriausybių vadovai liepos 21 d. pripažino, kad Graikijai taikomas požiūris buvo išimtinis ir unikalus, taip reaguojant į išimtinę ir unikalią padėtį.
With regard to the specific private sector involvement foreseen for Greece, the euro area Heads of State or Government on 21 July recognised that the approach followed for Greece was exceptional and unique in response to an exceptional and unique situation.
Visos kitos euro zonos šalys dar kartą iškilmingai patvirtino esančios tvirtai pasiryžusios visapusiškai laikytis įsipareigojimų, susijusių su valstybės garantuota skola, ir įgyvendinti įsipareigojimus siekti tvaraus fiskalinio konsolidavimo ir struktūrinės reformos.
All other euro area member countries solemnly reaffirmed their firm determination to honour fully their own individual sovereign debt and their commitments to sustainable fiscal consolidation and structural reform.
ECB mano, kad šis tvirtas pasiryžimas yra labai svarbus ir pripažįsta, kad visų valstybės garantuojamų skolų patikimumas yra svarbiausias aspektas siekiant užtikrinti visos euro zonos finansinį stabilumą.
The ECB views this firm determination as absolutely fundamental and sees the credibility of all the sovereign debt a decisive element for ensuring financial stability in the euro area as a whole.
Atsižvelgiant į numatytąją antrąją euro zoną / Tarptautinio valiutos fondo programą Graikijai, dėl kurios iš esmės taip pat buvo apsispręsta liepos 21 d., trejetas turi pateikti skolos tvarumo analizę.
In light of the envisaged second euro area/IMF programme for Greece, which was in principle also decided on 21 July, a debt sustainability analysis must be provided by the Troika.
Programa ir privačiojo sektoriaus dalyvavimas turi būti sukurti taip, kad padėtų išsaugoti arba pasiekti tvarią skolos padėtį Graikijoje.
The programme and the private sector involvement have to be designed in a way to maintain or achieve a sustainable debt situation for Greece.
ECB priklauso trejetui ir laikysis savo pozicijos užtikrindamas visos euro zonos finansinį stabilumą.
The ECB is part of the Troika and will follow its stance on ensuring fi-nancial stability in the euro area as a whole.
ECB visiškai pritaria skaidrumo ir atvirumo principams.
The ECB fully subscribes to the principles of transparency and openness.
Tačiau gali būti atvejų, kai reikia nukrypti nuo šių principų.
But there can be conditions which call for a deviation from these principles.
Pateikus daugiau informacijos apie sandorius, sudarytus įgyvendinant SMP arba padengtų obligacijų pirkimo programą, galima pakenkti šių programų veiksmingumui ir efektyvumui.
As re-gards giving more details about transactions conducted in the context of the SMP and the CBPP, this could harm the effectiveness and efficiency of these programmes.
Dėl to finansų rinkos dalyviai galėtų numatyti Eurosistemoje vykdysimus pirkimus ir parengti prekybos strategijas, kurios leistų jiems gauti naudos iš ECB intervencinių veiksmų.
It could allow financial market participants to anticipate purchases by the Eurosystem, and develop trading strategies that would allow it to benefit from the ECB’s interventions.
Tai reikštų, kad Eurosistemai reikėtų pirkti didesnius obligacijų kiekius, kad pasiektų norimą rezultatą.
This would imply that the Eurosystem would need to purchase larger amounts of bonds to achieve its desired effects.
Kalbant apie vis dar vykstančius pirkimus pagal SMP, ECB jau kas savaitę teikia informaciją pagal suvestinius duomenis apie obligacijų rinkoje išleistas sumas.
As re-gards the purchases in the context of the SMP that are still ongoing, the ECB al-ready provides on a weekly basis information on the amounts for which it inter-vened on bond markets on an aggregate basis.
Kaip vertinate padidėjusius ECB narių sistemos „Target II“ įsipareigojimus ir gautinas sumas?
How do you evaluate the grown Target II liabilities and receivables of the ECB members?
Dideli tarpvalstybinių mokėjimų srautai tarp euro zonos bankų yra įprastas pinigų sąjungos bruožas.
Large cross-border payment flows between banks in the euro area are a normal feature of monetary union.
Prieš finansų krizę srautai iš esmės dažniausiai buvo subalansuoti visose šalyse: šalies bankų sistema galėjo iš esmės kompensuoti mokėjimų nutekėjimą, susijusį su grynuoju prekių ir paslaugų importu arba turto įsigijimu iš įplaukų užsienyje, ypač pritraukiant lėšas tarpvalstybinėje tarpbankinėje rinkoje.
Before the financial crisis, the flows tended to be broadly balanced across countries: a country’s banking system could broadly compensate payment outflows associated with net imports of goods and services or the acquisition of assets abroad with inflows, notably by raising funds in the cross-border interbank market.
Kilus finansų ir valstybės skolos krizei, daugiau to nebėra: kai kurių euro zonos šalių (kaip antai Graikijos, Portugalijos ir Airijos) bankų sistemų nutekėjimai yra didesni negu įplaukos, o kitų euro zonos šalių (kaip antai Vokietijos) – atvirkščiai.
With the financial and sovereign debt crisis, this has no longer been the case: outflows are larger than inflows for the banking systems of some euro area countries (such as Greece, Portugal and Ireland), and vice versa for other euro area countries (such as Germany).
Šie nesubalansuoti tarpvalstybinių mokėjimų srautai reiškia, kad kai kuriose šalyse bankų sistemoms reikia daugiau centrinio banko likvidumo negu kitose, kuriose įplaukia komercinių bankų pinigai.
These imbalanced cross-border payment flows imply that the banking systems need more central bank liquidity in some countries than in others where commercial bank money is inflowing.