natgillin/translations-raw huggingface dataset:
dėl Europos ombudsmeno specialiosios ataskaitos remiantis rekomendacijos Europos Komisijai projektu dėl skundo 676/2008RT
on the Special Report by the European Ombudsman following his draft recommendation to the European Commission in complaint 676/2008RT
– atsižvelgdamas į specialiąją Europos ombudsmeno ataskaitą, Europos Parlamentui pateiktą 2010 m. vasario 24 d.,
– having regard to the Special Report from the European Ombudsman to the European Parliament submitted on 24 February 2010,
– atsižvelgdamas į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 228 straipsnio 1 dalies antrą pastraipą (ankstesnis EB sutarties 195 straipsnis),
– having regard to Article 228(1), second subparagraph, of the Treaty on the Functioning of the European Union (ex Article 195 TEC),
– atsižvelgdamas Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnio 1 dalį, 42 ir 43 straipsnius,
– having regard to Articles 41(1), 42, and 43 of the Charter of Fundamental Rights of the European Union,
– atsižvelgdamas į Komisijos komunikatą Europos Parlamentui ir Europos ombudsmenui dėl ryšių su skundo dėl Bendrijos teisės pažeidimų teikėju ( COM(2002)0141 )
– having regard to the Commission communication to the European Parliament and the European Ombudsman on relations with the complainant in respect of infringements of Community law ( COM(2002)0141 )
– atsižvelgdama į Europos Parlamento Darbo tvarkos taisyklių 205 straipsnio 2 dalies pirmą sakinį,
– having regard to Rule 205(2), first sentence, of its Rules of Procedure,
– atsižvelgdamas į Peticijų komiteto pranešimą ( A7-0293/2010 ),
– having regard to the report of the Committee on Petitions ( A7-0293/2010 ),
A. kadangi Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 228 straipsnyje Europos ombudsmenui suteikiami įgaliojimai priimti kiekvieno Sąjungos piliečio skundus dėl netinkamo administravimo atvejų Sąjungos institucijų ar įstaigų veikloje,
A. whereas Article 228 of the Treaty on the Functioning of the European Union empowers the European Ombudsman to receive complaints from any citizen of the Union concerning instances of maladministration in the activities of the Union institutions or bodies,
B. kadangi ES piliečių teikiami skundai yra svarbus informacijos apie galimus ES teisės pažeidimus šaltinis,
B. whereas complaints submitted by EU citizens constitute an important source of information on possible infringements of EU law,
C. kadangi Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnyje numatyta, jog „kiekvienas asmuo turi teisę į tai, kad Sąjungos institucijos, įstaigos ir organai tvarkytų jo reikalus nešališkai, teisingai ir per kiek įmanoma trumpesnį laiką“,
C. whereas, according to Article 41 of the Charter of Fundamental Rights of the European Union, ‘Every person has the right to have his or her affairs handled impartially, fairly and within a reasonable time by the institutions, bodies, offices and agencies of the Union’,
D. kadangi 2007 m. kovo 1 d. nevyriausybinė organizacija, kurios veikla susijusi su aplinkos apsauga, kreipėsi į Komisiją prašydama leisti susipažinti su Įmonių ir pramonės generalinio direktorato ir buvusio Komisijos pirmininko pavaduotojo, atsakingo už įmones ir pramonę, saugoma informacija ir dokumentais, susijusiais su Komisijos ir automobilių gamintojų atstovų posėdžiais, kuriuose buvo nagrinėjamas Komisijos požiūris automobilių išmetamo anglies dioksido tema,
D. whereas, on 1 March 2007, a non-governmental organisation acting in the field of environmental protection asked the Commission for access to information and documents held by the Directorate-General for Enterprise and Industry and the former Vice-President of the Commission responsible for Enterprise and Industry, relating to meetings between the Commission and representatives of car manufacturers at which the issue of the Commission’s approach to carbon dioxide emissions from cars had been discussed,
E. kadangi Komisija leido susipažinti su 15 iš 18 laiškų, kurie buvo siųsti tuo metu buvusiam Komisijos nariui Günteriui Verheugenui, turiniu, tačiau atsisakė suteikti galimybę susipažinti su trijų laiškų, kuriuos siuntė Vokietijos automobilių „Porsche“ gamintojas, turiniu, motyvuodama tuo, kad šių laiškų atskleidimas pažeistų įmonės komercinių interesų apsaugą,
E. whereas the Commission granted access to 15 out of 18 letters sent to then-Commissioner Günter Verheugen, but refused access to three letters sent by the German car manufacturer Porsche on the grounds that their disclosure would undermine protection of the company’s commercial interests,
F. kadangi Reglamento 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais
F. whereas Article 1(a) of Regulation 1049/2001 regarding public access to European Parliament, Council and Commission documents
G. kadangi Komisija atsisakė suteikti galimybę peticijos pateikėjui susipažinti su šiais UAB Porsche laiškais, vadovaudamasi Reglamento 1049/2001 4 straipsnio 2 dalimi, kurioje teigiama, kad institucijos nesuteikia galimybės susipažinti su dokumentais, dėl kurių atskleidimo nukentėtų komercinių fizinių arba juridinių asmenų interesų, įskaitant intelektinės nuosavybės, apsauga,
G. whereas the Commission refused to grant the complainant access to the relevant letters from Porsche AG on the basis of the first paragraph of Article 4(2) of Regulation 1049/2001, which provides that ‘ th e institutions shall refuse access to a document where disclosure would undermine the protection of commercial interests of a natural or legal person, including intellectual property ... ’ ,
H. kadangi UAB Porsche siuntė Komisijai šiuos laiškus, kai vyko pagrindinių suinteresuotoųjų subjektų konsultacijos persvarstant Komisijos strategiją, pagal kurią siekiama sumažinti keleivinių automobilių išmetamo anglies dioksido kiekį, taigi galima manyti, kad šiuose trijuose laiškuose buvo informacijos apie UAB Porsche verslo santykius, ir kadangi dėl šios priežasties Komisija galėjo manyti, kad jiems taikoma Reglamento 1049/2001 4 straipsnio 2 dalies pirmoje pastraipoje numatyta išimtis,
H. whereas the letters in question were sent by Porsche AG in the context of the Commission’s consultation of key stakeholders concerning the review of the Community strategy to reduce carbon dioxide emissions from passenger cars, whereas it was consequently likely that the three letters contained information on Porsche AG’s business relations, and whereas the Commission could therefore have regarded them as falling within the scope of the exception laid down in Article 4(2), first paragraph, of Regulation 1049/2001,
I. kadangi Ombudsmeno tarnyba išnagrinėjo tris UAB Porsche laiškus ir Komisijos bei įmonės „Porsche“ susirašinėjimą elektroniniais laiškais, kur Komisija informuoja įmonę „Porsche“, kad ji nemano suteikti galimybės susipažinti su minėtaisiais trimis laiškais, ir kadangi Ombudsmenas, vadovaudamasis patikrinimo rezultatais, padarė išvadą, kad Komisija pasielgė neteisėtai, atsisakydama leisti susipažinti su visu UAB Porsche laiškų turiniu pagal Reglamento 1049/2001 4 straipsnio 2 dalies pirmą pastraipą
I. whereas the Ombudsman’s services inspected the three letters from Porsche AG as well as an exchange of e-mails between the Commission and Porsche in which the Commission informed Porsche that it intended not to disclose the three letters, and whereas the Ombudsman, on the basis of the inspection, concluded that the Commission had wrongly refused full access to the letters from Porsche AG under Article 4(2), first paragraph, and partial access under Article 4(6) of Regulation 1049/2001
Reglamento 1049/2001 4 straipsnio 6 dalyje teigiama: Jei kuri nors iš išimčių yra taikoma tiktai kai kurioms dokumento dalims, likusios dokumento dalys yra išduodamos. arba iš dalies susipažinti pagal 4 straipsnio 6 dalį, ir kadangi tai yra netinkamo administravimo atvejis,
Article 4(6) of Regulation 1049/2001 reads as follows: ‘ If only parts of the requested document are covered by any of the exceptions, the remaining parts of the document shall be released. ’ , and whereas this was an instance of maladministration,
K. kadangi Ombudsmenas, remdamasis EB sutarties 195 straipsniu (dabar SESV 228 straipsnis), prašė Komisijos per tris mėnesius, taigi iki 2009 m. sausio 31 d., pateikti išsamią nuomonę,
K. whereas the Ombudsman, on the basis of Article 195 EC (now Article 228 TFEU), asked the Commission to give a detailed opinion within three months, that is, by 31 January 2009,
L. kadangi per SESV 228 straipsnyje numatytą laikotarpį, per tris mėnesius, Komisija nepateikė nuomonės, tačiau šešis kartus prašė pratęsti terminą detaliai nuomonei apie Ombudsmeno rekomendacijos projektą pateikti, ir kadangi Ombudsmenas 2009 m. liepos mėn. ir pakartotinai rugpjūčio mėn. informavo Komisijos sekretoriatą apie tai, kad, jeigu jis negaus atsakymo dėl savo rekomendacijos projekto, jis Europos Parlamentui pateiks specialiąją ataskaitą,
L. whereas the Commission did not give its opinion within the three-month deadline provided for in Article 228 TFEU, but instead requested six extensions of the deadline for submitting its detailed opinion on the Ombudsman’s draft recommendation, and whereas, in July and again in September 2009, the Ombudsman informed the Commission Secretariat of his intention to present a Special Report to Parliament if he did not receive an answer to his draft recommendation,
M. kadangi pradėjusi eiti pareigas naujoji Komisija leido susipažinti su laiškų turiniu, tačiau kadangi tai užtruko daugiau negu 15 mėnesių po to, kai buvo parengtas rekomendacijos projektas, o ne trys, kaip numatyta Ombudsmeno statute ir SESV 228 straipsnyje,
M. whereas the new Commission, once it had had taken office, did indeed grant access to the letters, but whereas this occurred more than 15 months after the draft recommendation had been issued rather than the three months stipulated in the Ombudsman’s Statute and in Article 228 TFEU,
N. kadangi Komisija, 15 mėnesių atidėliodama atsakymą dėl rekomendacijos projekto, pažeidė įsipareigojimą atvirai ir sąžiningai bendradarbiauti su Ombudsmenu nagrinėjant bylą 676/2008/RT, ir kadangi tai kenkia ne tik interinstituciniam dialogui, bet ir ES viešajam įvaizdžiui,
N. whereas the Commission, by delaying its reply to the draft recommendation for 15 months, breached its obligation to cooperate with the Ombudsman sincerely and in good faith during his inquiry into case 676/2008/RT, and whereas this is detrimental not only to interinstitutional dialogue, but also to the EU’s public image,
O. kadangi Ombudsmenas nustatė, kad Komisija vėluoja atsakyti nagrinėjant kitą bylą (355/2007(TN)FOR), susijusią su galimybe susipažinti su dokumentais, kur Komisija turėjo Ombudsmenui pateikti detalią nuomonę apie Ombudsmeno rekomendacijos projektą iki 2009 m. spalio 31 d., tačiau tai nepadaryta iki šiol,
O. whereas the Ombudsman has identified delays by the Commission in a further case involving access to documents (355/2007(TN)FOR), in which the Commission should have submitted its detailed opinion to the Ombudsman’s draft recommendation by 31 October 2009, but has still not done so to date,
1. pritaria toms Europos ombudsmeno kritinėms pastaboms ir rekomendacijai Komisijai, susijusiai su skundu 676/2008/RT;
Endorses the European Ombudsman’s critical remarks and his recommendation to the Commission in relation to complaint 676/2008/RT;
5. primena teismų praktiką, susijusią su sąžiningu bendradarbiavimu (ES sutarties 4 straipsnio 3 dalis), pagal kurią Sąjungos institucijos turi pareigą sąžiningai bendradarbiauti tarpusavyje, ir pažymi, kad ši pareiga aiškiai numatyta ES sutarties 13 straipsnio 2 dalyje;
Recalls the relevant case-law concerning the principle of sincere cooperation (Article 4(3) TEU), according to which the Union institutions have a duty to cooperate in good faith in their relations with each other, and notes that this obligation is clearly stipulated in the new Article 13(2) TEU;
7. prašo Komisijos įsipareigoti Europos Parlamentui, kad ateityje ji vykdys sąžiningo bendradarbiavimo su Europos ombudsmenu pareigą;
Demands that the Commission give an undertaking to the European Parliament that it will fulfil its duty of sincere cooperation with the European Ombudsman in future;
Specialiosios ataskaitos – kraštutinė Europos ombudsmeno priemonė.
Special reports are the European Ombudsman’s ultimate weapon.
Ombudsmeno sprendimai teisiškai neįpareigoja, taigi jie paremti įtikinimu, pagrįstais argumentais ir kartais viešumu bei viešąja nuomone.
The Ombudsman’s decisions are not legally binding, and he therefore relies on persuasion, on the ability to convince through reasoned argument and, from time to time, on publicity and the force of public opinion.
Tai, kad Europos ombudsmenas Europos Parlamentui turėjo pateikti labai mažai specialiųjų ataskaitų (nuo 1995 m. – 17), rodo, jog didžiąja dauguma atvejų Europos institucijos taiko bendradarbiavimo metodą.
The very small number of special reports that the European Ombudsman had to present to the European Parliament (17 since 1995) is evidence of the co-operative approach adopted by the EU Institutions in the overwhelming majority of cases.
Tačiau dalį šio bendradarbiavimo prielaidų sudaro tai, kad suteiktos galios pateikti Europos Parlamentui specialiąją ataskaitą.
Part of the background to that co-operation, however, is the existence of the power to make a special report to the European Parliament.
Ypač kai parengiamas rekomendacijos projektas, žinia, kad kita priemonė gali būti specialioji ataskaita, padeda įtikinti susijusią instituciją ar įstaigą pakeisti nuomonę.
Especially when a draft recommendation is made, the knowledge that the next step could be a special report often helps to persuade the institution or body concerned to alter its position.
Taigi dažnai specialiosios ataskaitos pateikiamos svarbiais klausimais, kuriais Parlamentas galėtų padėti įtikinti susijusią instituciją arba įstaigą pakeisti nuomonę.
Special reports should, therefore only be presented in relation to important matters, on which the Parliament could help persuade the institution or body concerned to alter its position.
Europos Parlamentas, kaip politinė institucija, nepriklausomai nagrinėja specialiąsias Ombudsmeno ataskaitas, atsižvelgdamas ir į priemonių bei veiksmų procedūrą, ir nagrinėdamas juos iš esmės.
As a political body, the European Parliament is sovereign in dealing with the Ombudsman’s special reports, as regards both its procedures and the substance of its approach and actions.
Parlamentas nagrinėdamas specialiąsias ataskaitas visada atsižvelgia į tai, kad teisė kreiptis į Ombudsmeną, kaip ir teisė Europos Parlamentui teikti peticiją – pagrindinė piliečių teisė, numatyta Pagrindinių teisių chartijoje, kuri pagal Lisabonos sutartį turi teisinę galią.
When considering a special report, the Parliament always takes into account that the right to apply to the Ombudsman, alongside the right to petition the European Parliament, is a fundamental right of citizenship that is firmly enshrined in the Charter of Fundamental Rights, which now, under the Treaty of Lisbon, has legal value.
2007 m. kovo mėn. nevyriausybinė organizacija, kurios veikla susijusi su aplinkos apsauga, vadovaudamasi reglamentu (EB) Nr. 1049/2001 dėl galimybės visuomenei susipažinti su Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos dokumentais, paprašė leisti susipažinti su tam tikrais dokumentais.
In March 2007 a non-governmental organisation acting in the field of environmental protection, asked for access to certain documents under Regulation 1049/2001 regarding public access to European Parliament, Council and Commission documents.
Dokumentai buvo susiję su Europos Komisijos ir automobilių gamintojų posėdžiais, kuriuose buvo nagrinėjamas Komisijos požiūris automobilių išmetamo anglies dioksido tema.
The documents related to meetings between the European Commission and car manufacturers at which the issue of the Commission’s approach to carbon dioxide emissions from cars was discussed.
2007 m. lapkričio mėnesį Komisija leido susipažinti su 15 iš 18 laiškų, kurie buvo siųsti tuo metu buvusiam Komisijos nariui Günteriui Verheugenui, turiniu.
In November 2007, the European Commission granted access to 15 out of 18 letters sent to the then Commissioner Günter Verheugen.
Tačiau atsisakė suteikti galimybę susipažinti su trijų laiškų, kuriuos siuntė Vokietijos automobilių „Porsche“ gamintojas, turiniu, motyvuodama tuo, kad šių laiškų atskleidimas pažeistų įmonės komercinių interesų apsaugą.
However, in the case of 3 letters sent by the German car manufacturer Porsche, it refused access on the grounds that their disclosure would undermine the protection of the company’s commercial interests.
Tada skundo teikėjas kreipėsi į Europos ombudsmeną.
The complainant then turned to the European Ombudsman.
2008 m. rugsėjo mėn. tarnyba išnagrinėjo laiškus Komisijos patalpose.
In September 2008, the Ombudsman’s services carried out an inspection of the letters at the Commission’s premises.
Taigi jis pateikė Komisijai rekomendacijos projektą, kuriame prašė leisti susipažinti su visu šių laiškų turiniu arba jo dalimi.
He therefore made a draft recommendation to the Commission that it should grant access to these letters in their entirety, or consider partially disclosing them.
Pagal Europos Parlamento parengto Europos ombudsmeno statuto 3 straipsnio 6 dalį, Europos Komisija per tris mėnesius turėjo pateikti detalią nuomonę apie šį rekomendacijos projektą.
According to Article 3 (6) of the Statute laid down for the European Ombudsman by the European Parliament, the European Commission had three months in which to give a detailed opinion on his draft recommendation.
Taigi Komisijos atsakymo terminas buvo 2009 m. sausio 31 d.
The deadline for the Commission to respond was, therefore, 31 January 2009.
Europos ombudsmenas, patenkinęs visus šiuos Komisijos prašymus pratęsti terminą, 2009 m. liepos 9 d. parašė Komisijai, prašydamas, paaiškinimo, kodėl parengti detalią nuomonę trunka taip ilgai, kad nepaisant ir taip ilgo termino prireikė jį pratęsti dar šešis kartus.
Having granted the European Commission all its requests for extensions to the original deadline, the Ombudsman wrote to the Commission on 3 July 2009 stating that it was unclear why the drafting of a detailed opinion was taking such a long time, that it required six extensions of an already generous deadline.
2009 m. rugsėjo 30 d., praėjus dešimt mėnesių nuo rekomendacijos projekto pateikimo, Europos Komisija pranešė Ombudsmenui, kad ji nusprendė leisti susipažinti su šių laiškų turiniu iš dalies ir tuo tikslu parengė redaguotas jų versijas.
On 30 September 2009, 10 months after the draft recommendation, the European Commission informed the Ombudsman that it had decided to grant partial access to these letters and had created edited versions for the purpose.
Ji taip pat pažymėjo, kad numatyti apie šį sprendimą informuot įmonę „Porsche“.
It also indicated its intention to inform Porsche of its decision.
Iki 2010 m. vasario 24 d., kai Europos ombudsmenas pateikė Europos Parlamentui specialiąją ataskaitą, jo niekas neinformavo nei apie pranešimą, nei apie leidimą susipažinti su laiškais.
Until the date of the submission of his Special Report to the European Parliament on 24 February 2010, the European Ombudsman had not been informed of either the notification letter, or of the act of granting access to the letters.
Kai naujoji Komisija pradėjo eiti pareigas ir Ombudsmenas pateikė specialiąją ataskaitą, Komisija leido susipažinti su laiškų turiniu.
Once the new Commission had taken office, and the Ombudsman had submitted his Special Report, the Commission did indeed grant access to the letters.
Tačiau tai atsitiko praėjus 15 mėnesių (o ne trims mėnesiams, kaip Europos Parlamentas nustatė Ombudsmeno statute ir kaip numatyta pagal SESV 228 straipsnį) po to, kai buvo parengtas rekomendacijos projektas.
This, however, occurred more than 15 months after the draft recommendation had been made rather than the three months prescribed by the European Parliament in the Ombudsman’s Statute and by Article 228 of the TFEU.
Daugelyje savo laiškų šiuo klausimu Europos Komisija aiškina, kad ji nesilaikė savo pareigos atsakyti į rekomendacijos projektą dėl derybų su įmone „Porsche“, kurios ir buvo skirtos šių dokumentų turinio atskleidimui.
In its various communications on the matter, the European Commission explained that it could not comply with its obligation to reply to the draft recommendation because of ongoing consultations with Porsche concerning the proposed disclosure of the documents in question.
Komisija teisindama šių derybų trukmę pateikė du argumentus: visų pirma, buvo tikimasi gauti teigiamą derybų su įmone „Porsche“, skirtų šių dokumentų turinio atskleidimui, rezultatą, antra, reikėjo skirti pakankamą terminą įmonei „Porsche“, kad ji galėtų imtis teisinių veiksmų, susijusių su Komisijos sprendimu atskleisti minėtųjų dokumentų turinį.
The Commission justified the length of the said consultations by putting forward two arguments: firstly, that there was a prospect of achieving a positive outcome in the negotiations with Porsche as regards the proposed disclosure, and secondly, that there was a need to give Porsche a reasonable period of time to take legal action against the Commission’s decision to disclose the documents in question.
Nagrinėjant pirmąjį Komisijos argumentą reikia priminti, kad Reglamento 1049/2001 aiškinimuose numatoma, jog Komisija trečiosios šalies dokumento autoriui turi skirti terminą pateikti atsakymą.
As regards the European Commission’s first argument, it has to be recalled, that in the framework of the consultations provided for in Regulation 1049/2001, the Commission must establish a deadline for the third party author of a document to reply.
Komisija tikrai galėjo skirti tokį terminą, kuris būtų sudaręs jai galimybes nepažeisti savo terminų.
The Commission should certainly exercise this power in a way that enables it to abide by its own deadlines.
Nagrinėjant antrąjį Komisijos argumentą reikia pastebėti, kad siekis užtikrinti įmonės „Porsche“ teises nepateisina labai ilgo Komisijos atidėliojimo, visų pirma, atsakyti į rekomendacijos projektą, paskui, informuoti įmonę „Porsche“ apie savo tikslus leisti susipažinti su dokumentais.
As regards the Commission’s second argument, it must be noticed that the need to allow Porsche to exercise its legal rights cannot justify the Commission’s extraordinary delay in first replying to the draft recommendation and subsequently in carrying out its decision to inform Porsche of its intention to release the documents.
Atsižvelgiant į tai reikia paminėti teismų praktiką, susijusią su sąžiningu bendradarbiavimu (ES sutarties 4 straipsnio 3 dalis), pagal kurią Sąjungos institucijos turi pareigą sąžiningai bendradarbiauti.
In this connection it must be recalled that the relevant case-law concerning the principle of sincere cooperation (Article 4, paragraph 3, Treaty on European Union), according to which the Union institutions are subject to the duty to cooperate in good faith in their relations with each other.
Ši pareiga aiškiai suformuluota Europos Sąjungos sutarties naujo 13 straipsnio 2 dalyje.
This obligation is clearly stipulated by the new Article 13, paragraph 2 of the Treaty on European Union.
Kita informacija
Further Information
Pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnyje teigiama, kad „[k]iekvienas asmuo turi teisę į tai, kad Sąjungos institucijos ir organai jo reikalus tvarkytų nešališkai, teisingai ir per kiek įmanomai trumpesnį laiką “,
According to Article 41 of the Charter of Fundamental Rights, ‘ Every person has the right to have his or her affairs handled impartially, fairly and within a reasonable time by the institutions, bodies, offices and agencies of the Union ’ .
Deja, Ombudsmeno patirtis rodo, kad Komisija per dažnai nesilaiko Reglamente 1049/2001 numatytų terminų patenkinti prašymus susipažinti su dokumentais.
Unfortunately, it is the experience of the Ombudsman that the Commission too often fails to respect the deadlines established by Regulation 1049/2001 for dealing with public access requests.