natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(b) sugebėjimą tvarkyti tik kreditų veiklą;
(b) the ability to conduct credit-only activities;
(c) sugebėjimą skolinti toliau; ir
(c) the ability to on-lend; and
(d) suderintas, rizikos vertinimu paremtas taisykles, reglamentuojančias leidimus, registraciją, ataskaitų pateikimą ir tinkamą kontrolę.
(d) harmonised, risk-based rules as regards authorisation, registration, reporting and prudential supervision.
4 rekomendacija: dėl Direktyvos 2005/60/EB
Recommendation 4 : on Directive 2005/60/EC
5 rekomendacija: dėl konkurencijos taisyklių
Recommendation 5 : on competition rules
(a) Komisija, peržiūrėdama de minimis taisykles, turėtų numatyti:
(a) The Commission should, while reviewing the de minimis rules, provide for:
(i) de minimis ribų diferenciavimą valstybėse narėse, kiek tai susiję su finansine parama mikrokreditų teikėjams;
(i) the differentiation of the de minimis limits between Member States when it comes to financial support for micro-credit providers;
(ii) suteiktos de minimis pagalbos diskriminacijos panaikinimą, kai ji suteikiama įmonėms žemės ūkio sektoriuje, jei pagalba suteikta mikrokreditų gavėjams; bei
(ii) the abolition of the discrimination of de minimis aid granted to an undertaking in the agricultural sector if the aid is granted in connection with micro-credit; and
(iii) administracinės naštos sumažinimą, jei pagalba suteikiama mikrokreditų gavėjams.
(iii) a reduction of the administrative burden if the aid is granted in connection with micro-credit.
(b) Komisija teisės aktuose turėtų tiksliai apibrėžti, kad mikrokreditų teikėjų vaidmuo ir, jei taikytina, valstybės parama tokioms institucijoms suderinama su ES konkurencijos taisyklėmis.
(b) The Commission should specify in legislation that the role of micro-credit providers and, if applicable, the public support that such institutions receive are in line with the EU competition rules.
(c) Komisija turėtų taikyti taisykles, pagal kurias prekėms ir paslaugoms, teikiamoms mikrokreditų gavėjų, viešųjų pirkimų procedūrose būtų taikomas lengvatinis statusas.
(c) The Commission should implement rules that allow for a preferential treatment of goods and services provided by micro-credit borrowers in public procurement procedures.
Mikrokreditai pirmą kartą pradėti teikti Pietų Azijoje ir Lotynų Amerikoje, kur pirmosios mikrokreditų iniciatyvos imtos įgyvendinti 1970-ųjų viduryje.
The provision of microcredit has its roots in South Asia and Latin America, where first microcredit initiatives were launched in the mid-1970s.
Žymiausi mikrokreditų projektai – Bangladešo „Grameen“ banko, kurį 1976 m. įsteigė prof.
The most famous microcredit project is Grameen Bank in Bangladesh, which was founded in 1976 by Prof. Muhammad Yunus.
Muhammad Yunus. „Grameen“ banko, kuris šiuo metu yra didžiausia mikrofinansavimo institucija (MFI), turinti daugiau nei 6 mln. skolininkų, verslo modelį nukopijavo daug kitų MFI.
The business model of Grameen Bank, which is today the largest micro-finance institution (MFI) with more than 6 million borrowers, has been copied by many other MFIs.
Mikrokreditų verslo sėkmė mažinant skurdą besivystančiose šalyse iki šiol nebuvo pritaikoma Europos Sąjungoje.
The success of the microcredit business in relieving poverty in developing countries has up to now not been translated into the EU context.
Nors yra kelios viešos ir privačios iniciatyvos, kuriomis mėginama remti šį verslą ir Europoje, vis dar trūksta visuotinio požiūrio ir šiame sektoriuje yra rinkos spraga: visi rodikliai rodo, kad galimybė gauti mikrokreditų yra labai svarbi tiems asmenims, kurie negali gauti paskolų įprastame bankų sektoriuje.
Although there are several initiatives, both public and private, that try to promote this business also in Europe, a holistic approach is still missing, and a market gap in this sector exists: all indications point to a high potential demand for microcredit from people who are unable to obtain loans in the traditional banking sector.
Sėkminga Europos iniciatyva dėl mikrokreditų galėtų iš esmės padėti siekti atnaujintoje Lisabonos strategijoje numatytų augimo ir užimtumo tikslų ir sukurti naujovišką, kūrybišką ir dinamišką Europos ekonomiką.
A success of a European initiative on microcredit could contribute substantially to the achievement of the objectives of the Revised Lisbon Strategy for growth and jobs and the creation of an innovative, creative and dynamic European economy.
Mažos įmonės yra esminis augimo, užimtumo, verslinių gabumų, naujovių ir sanglaudos ES šaltinis.
Small enterprises are an essential source of growth, employment, entrepreneurial skills, innovation and cohesion in the EU.
Mikrokreditais visų pirma gali būti remiamas vienas iš keturių Lisabonos strategijos prioritetų – konkrečiai verslo galimybių atvėrimas, padedant socialiai ir ekonomiškai (re-) integruoti žmones, jiems patiems įsidarbinant.
Microcredit can in particular support one of the four priorities of the Lisbon strategy, namely the unlocking of business potential, by helping socially and economically (re-) integrate people through self-employment.
Iš tiesų Lisabonos strategija galės būti laikoma sėkminga tik jei bus gerokai padidintas užimtumo lygis.
In fact only if the level of employment is significantly raised can the Lisbon strategy be regarded as successful.
(„Mikrofinansavimo“ sąvoka apima ir kitas nedidelio masto finansines paslaugas, kaip antai mikrodraudimą, bazines einamąsias sąskaitas ir taupomąsias sąskaitas.
(The term 'microfinance' encompasses also other small scale financial services such as microinsurance, basic current accounts and savings accounts.
Šios sąvokos pranešime dėl mikrokreditų nebus nagrinėjamos).
These concepts will not be addressed in the report on micro-credit.)
Komisija apibrėžia mikrokreditą kaip 25 000 EUR arba mažesnę paskolą, teikiamą mikroįmonei (t. y. įmonei, kurioje dirba mažiau kaip 10 darbuotojų ir kurios metinė apyvarta ir (arba) metinis balansas neviršija 2 mln.
The Commission defines a microcredit as a loan of 25,000 EUR or less, made to a micro-enterprise (i.e. an enterprise with fewer than 10 employees whose annual turnover and/or annual balance sheet total does not exceed 2 m EUR).
Be to, buvo pradėta įgyvendinti nauja Europos lygmens priemonė JASMINE, kuria siekiama remti nebankinių MFI plėtrą valstybėse narėse.
In addition, JASMINE was launched, a new European-level facility which aims at supporting the development of non-bank MFIs in Member States.
Nors šios iniciatyvos elementai yra daug žadantys, jų trūkumas tas, kad juose klausimas iš esmės paliekamas valstybėms narėms ir nesukuriama tikra europinė sistema.
Even though the elements of this initiative are promising, their drawback is that they leave the issue largely in the hands of Member States instead of establishing a truly European framework.
Tikslinės grupės
Target groups
Pranešėjo nuomone, Europos iniciatyvos mikrokreditų srityje rezultatas turėtų būti naujoviškas, didžiausią dėmesį kreipiant į tas tikslines grupes, kurios iki šiol nebuvo sulaukusios pakankamai dėmesio.
In the opinion of the rapporteur, the outcome of a European initiative in the field of microcredit should be innovative, focussing on target groups that are up to now not paid sufficient attention.
Kadangi yra daugybė iniciatyvų, skirtų MVĮ, patenkančių į „mažųjų“ ir „vidutinių“ įmonių kategoriją, ir šias tikslines grupes dažniausiai aptarnauja tradiciniai bankai, pagrindinis Europos mikrokreditų plėtojimo iniciatyvos tikslas labiau turėtų būti nepalankioje padėtyje esantys asmenys, norintys įsteigti mikroįmonę, pvz., (ilgalaikiai) bedarbiai, asmenys, priklausomi nuo socialinių išmokų, imigrantai, etninės mažumos, šešėlinės ekonomikos sektoriuje veikiantys ar apleistose kaimo vietovėse gyvenantys asmenys, taip pat moterys.
As there are plenty of initiatives targeting SMEs that fall in the category of 'small' and 'medium sized' enterprises, and these target groups are in general served by traditional banks, the focus of a European initiative for the development of microcredit should rather be disadvantaged persons who want to start a micro enterprise, such as the (long-term) unemployed, welfare dependents, immigrants, ethnic minorities, people active in the informal economy or living in deprived rural areas and women.
Taigi reikia atsižvelgti į tai, kad tikslinės grupės valstybėse narėse labai skiriasi ir taip pat yra labai įvairios.
Thereby, it has to be taken into account that the target groups in the Member States differ widely and are very diverse respectively.
Reikia apsvarstyti klausimą, kas turėtų tarpininkauti kreditą imančiam asmeniui ir kredito teikėjui.
The question needs to be considered who should intermediate between credit taker and credit supplier.
Būtina atsižvelgti į tai, kad tarpininkas gali būti pasirenkamas iš pačios tikslinės grupės.
It is necessary to consider that an intermediary may be selected from the target group itself.
Toks sprendimas, viena vertus, gali būti veiksmingas, nes tikslinės grupės nariai gali labiau pasitikėti tokiu „savu“ tarpininku, nei tarpininku iš šalies.
Such a solution may be efficient on the one hand, as the target group members may trust such an inside intermediary more that an outsider.
Kita vertus, vidaus kreditų sistema gali netikti tam tikroms grupėms, nes ji gali paskatinti toje grupėje jau egzistuojančios aukštesnės klasės vyravimą.
On the other hand, an inside credit system may not be ideal for certain groups, as it may foster the reign of an already existing upper class in the group.
Specialiosios mikrokreditų ypatybės
Specific features of microcredit
Nusistovėjusiame bankų sektoriuje manoma, kad skolinimas pirmiau apibrėžtoms tikslinėms mikrokreditų grupėms yra rizikingas ir brangus.
The established banking sector considers lending to the microcredit target groups as defined above as risky and cost intensive.
Komerciniai bankai tvirtina susiduriantys su nepriimtinai didele įsipareigojimų nevykdymo ir mažo pelno rizika.
Commercial banks argue that they are confronted with unacceptably high risks of default and low margins.
Todėl tokie bankai nesuinteresuoti tam tikrais klientų segmentais ir dėl to šie vertinami kaip „nebankiniai“ klientai.
As a result, these banks are not interested in certain client segments which end up being 'non-bankable'.
Tai reiškia, kad mikrokreditų verslas skiriasi nuo tradicinio bankininkystės verslo.
This means that the business of microcredit is different from traditional banking business.
Jis apima naujoviškus ir subjektyvius elementus, kaip antai alternatyvūs turto įkeitimo reikalavimai arba tokių reikalavimų nebuvimas ir netradicinis kreditingumo vertinimas.
It includes innovative and subjective elements such as alternative or no collateral requirements and non-traditional credit worthiness evaluation.
Daugeliu atvejų mikrokreditas suteikiamas ne vien ekonominiais sumetimais ir ne tik tikintis pelno, bet juo siekiama ir sanglaudos tikslo, mėginant (re-) integruoti nepalankioje padėtyje esančius asmenis į visuomenę.
In many cases, microcredit is granted not only for economic reasons and not only to make profit, but serves also a cohesion purpose, by trying to (re-)integrate disadvantaged people into the society.
Tačiau netgi jei mikrokreditų teikimas nėra pelningas, ekonomiškai prasminga jį remti, nes apskritai finansinė parama savisamdai mažesnė nei nedarbo išmokų sąnaudos, bent vidutinio laikotarpio ir ilgalaikiu požiūriu.
But even if the provision of microcredit is not profitable, it makes economic sense to support it, as in general the financial support for self-employment is lower than the cost of unemployment benefits, at least in the medium and long term.
Galimi Europos mikrokreditų iniciatyvos elementai
Possible elements of a European initiative on microcredit
Mikrokreditų matomumo didinimas
Giving microcredit visibility
Siekiant padidinti mikrokredito sąvokos matomumą, kurio reikia ES lygmeniu mikrokreditų plėtojimui skatinti, būtina įvesti šią sąvoką kaip atskirą kategoriją statistikoje ir bankų reguliavime.
In order to give the concept of microcredit the visibility that is needed at the EU level to favour its development, its introduction as a separate category in statistics and banking regulation is needed.
Šiuo atžvilgiu ginčytina, ar Komisijos vartojama nediferencijuojama mikrokreditų sąvoka, taikoma visoms ES valstybėms narėms, yra tinkama.
In this regard, it is questionable whether the undifferentiated definition of microcredit applying to all EU Member States used by the Commission is appropriate.
Kadangi BVP vienam gyventojui valstybėse narėse labai skiriasi, tos pačios nominalios sumos paskola įvairiuose regionuose vertinama skirtingai.
As GDP per capita differ widely between Member States, a loan of the same nominal amount is regarded differently in different regions.
Mikrokreditus taip pat reikėtų skatinti mokesčių lengvatomis ir palūkanų normų ribų panaikinimu.
Microcredit should also be promoted by tax incentives and the abolition of interest rate caps.
Su palūkanų normų ribomis susijusi priežastis yra skolininkų apsauga nuo pernelyg didelės skolinimosi kainos.
The reason behind interest rate caps is the protection of borrowers against excessively high costs of borrowing.
Tačiau palūkanų normų ribos gali neleisti skolintojams padengti savo skolinimo išlaidų ir priversti asmenis skolintis iš lupikautojų, kurie nustato dar didesnes palūkanas.
However interest rate caps can prevent lenders from covering their costs of lending and force people to borrow from loan sharks that charge even higher interest rates.
Daugelis mikrokreditų verslo praktikų ginčija, kad didžiausia kliūtis mikrokreditų srityje, su kuria susiduria skolininkas, yra ne sąnaudos, o galimybė gauti tokį kreditą.
Many practitioners engaged in the microcredit business argue that the bottleneck with regard to microcredit on the borrower's side is not costs but access.
Kadangi mikrokreditai yra mažos sumos, kurių grąžinimo terminas trumpas, grąžinimo dalys mažos, nepaisant palūkanų normos, kuri iš pirmo žvilgsnio atrodo pernelyg didelė.
As microcredits are small amounts with short maturity, repayment instalments are minor in spite of interest rates that seem to be prohibitively high at first glance.
Todėl palūkanų normų ribas reikėtų taikyti tik vartojimo paskoloms.
Therefore, interest rate caps should be applied only when it comes to consumer loans.
ES finansavimas
EU funding
Išskyrus JASMINE, ES iniciatyvų, kurios turėtų skatinti mikrokreditus, taikymo sritis platesnė nei mikrokreditų, o tai neatitinka tikslo didžiausią dėmesį skirti būtent paramai nepalankioje padėtyje esantiems asmenims, teikiant jiems mikrokreditus.
With the exception of JASMINE, the EU initiatives that should foster microcredit have a wider application range than microcredit, which interferes with the objective of specifically focussing on the support of disadvantages people by granting them microcredit.
Be to, dėl iniciatyvų įvairovės ir jų administracinio sudėtingumo mažiems projektams sunku iš jų gauti naudos.
Moreover, the plurality of initiatives and their administrative complexity make it difficult for small projects to benefit from them.
Naudos galėtų duoti ES iniciatyvų supaprastinimas ir tikslesnis konkrečių tikslinių grupių diferencijavimas.
A streamlining of the EU initiatives and a more accurate differentiation between the specific target groups could be useful.
Siekiant paskatinti mikrokreditų teikimą nepalankioje padėtyje esančioms tikslinėms grupėms, ES finansavimą reikėtų teikti su sąlyga, kad šioms tikslinėms grupėms priklausantys asmenys bus remiami tokiose srityse:
To foster the provision of microcredit to disadvantaged target groups, EU funding should be granted under the condition that people belonging to these target groups are supported, in the following fields:
- netiesioginė parama, teikiant garantijas, nes tai skatina papildomą privačią paramą;
- Indirect support by the provision of guarantees, as this provides incentives for additional private support.
- verslo paramos paslaugų teikimo išlaidų padengimas, jei paslaugas teikia pati MFI ar kitos organizacijos.
- The covering of costs for the provision of business support services, if carried out by the MFI itself or other organisations.
Galimybė gauti verslo paramos paslaugas (pvz., vadovavimas, mokymas, konsultacijos, finansinis švietimas, „karštosios linijos“, mikroverslo būreliai) nepalankioje padėtyje esančiai tikslinei grupei priklausantiems mikroįmonių steigėjams yra ypač svarbi;
Access to business support services (such as mentoring, training, advice, financial education, hotlines, micro-entrepreneur circles) for founders of micro-enterprises belonging to a disadvantaged target group is essential.
- moksliniai tyrimai ir keitimasis geriausia praktika, pvz., naujoviškų mikrokreditų teikimo, apsaugos ir rizikos sušvelninimo būdų srityje (pvz., alternatyvūs turto įkeitimo reikalavimai, netradiciniai kreditingumo vertinimo metodai ar vertinimo taškais sistemos).
- Research and exchange of best practices, e.g. as regards innovative techniques for the granting, safeguarding and risk mitigation of microcredit (such as alternative collateral requirements, non-traditional credit worthiness evaluation methods or scoring systems).
Reikėtų įvertinti, kaip tokie metodai veikia Europos Sąjungoje ir kuriai tikslinei grupei juos galima taikyti.
It should be assessed to what extend such approaches work in an EU context and with which target group.
Reikėtų skatinti platų keitimąsi geriausia praktika ir patirtimi (Europos ir ne Europos šalių ir regionų).
An extensive exchange of best practices and experiences (of countries and regions in and outside Europe) should be promoted.
Mikrokreditų teikėjų reguliavimas
Regulation of microcredit providers
Atrodo, kad Kapitalo reikalavimų direktyvoje (KRD) nėra jokių kliūčių tam, kad licencijuotos finansų įstaigos teiktų mikrokreditus.
As regards the provision of microcredit by licensed financial institutions, the Capital Requirements Directive (CRD) does not seem to pose direct obstacles.
Tačiau paprastai tradiciniai bankai nenori aptarnauti „nebankinių“ asmenų ir todėl atrodo, kad nebankinės MFI gali geriau aprūpinti šią tikslinę grupę.
However by definition traditional banks are not willing to serve 'non-bankable' people and non-bank MFIs seem therefore better positioned to cover this target group.
Vis dėlto pagal KRD reikėtų numatyti palankesnį mikrokreditų, istoriškai vertinamų kaip mažiau rizikingų (daugelio mikrokreditų teikėjų patirtis parodė, kad grąžinimo mastas paprastai itin didelis), vertinimą.
Nevertheless a more favourable treatment under the CRD for microcredits which historical record indicate as less risky (experience of many microcredit providers has shown that repayment rates are in general remarkably high) should be foreseen.
Įtraukus „Mikrokredito“ sąvoką į KRD taip pat būtų prisidėta prie jos platesnio pripažinimo.
An introduction of the term 'microcredit' in the CRD would also contribute to its wider recognition.
Be to, kai kurie KRD aspektai ir tai, kad ši direktyva grindžiama minimalaus derinimo principu, sudaro netiesioginių kliūčių.
Furthermore, some aspects of the CRD and the fact that this Directive is based on the minimum harmonisation principle, pose obstacles indirectly.
Visų pirma pagal KRD tik finansų įstaigoms leidžiama priimti indėlius arba kitas grąžinamas lėšas iš visuomenės.
First of all, according to the CRD, only financial institutions are allowed to take deposits or other repayable funds from the public.
Administracinė finansų įstaigų našta yra didelė, o tai verčia nebankinius mikrokreditų teikėjus apsvarstyti banko licencijos įsigijimo (taigi ir galimybės gauti palyginti pigų indėlių finansavimą) pranašumus ir palyginti su buvimo reguliuojamu subjektu trūkumais.
The administrative burden for financial institutions is high, which compels non-banking providers of micro-credit to weigh up the advantages of having a banking licence (and thereby access to relatively cheap deposit funding) against the disadvantages of being a regulated entity.
Dar svarbiau yra tai, kad kai kurios valstybės narės patobulino KRD nuostatas savo nacionaliniuose įstatymuose ir beveik visą skolinimo veiklą leido vykdyti tik licencijuotiems bankams.
Even more relevant is that some Member States upgraded the CRD provisions in their national laws by restricting almost all lending activities to licensed banks.
Keliose valstybėse ribojamas ir tiesioginis iš bankų pasiskolintų lėšų perskolinimas mikrokreditų skolininkams.
The direct on-lending of funds borrowed from banks to microcredit borrowers is also restricted in several Member States.
Tokie reikalavimai kliudo nebankinėms MFI teikti mikrokreditus.
Such requirements pose an obstacle to the provision of microcredit by non-bank MFIs.
Kad būtų skatinamas nebankinių MFI kūrimasis, pranešėjas remia išsamią suderintą ES nebankinių MFI sistemą.
To foster the formation of non-bank MFIs, the rapporteur supports a comprehensive harmonised EU framework for non-bank MFIs.
Tačiau suderinta nebankinių MFI sistema neturėtų versti esamų mikrokreditų teikėjų atsisakyti savo individualumo.
However a harmonised framework for non-bank MFIs should not force existing microcredit providers to give up their individuality.
Šiame sektoriuje valstybėse narėse susiformavo įvairių modelių, kurie yra pritaikyti prie atitinkamos teisinės, ekonominės ir socialinės aplinkos.
The sector has generated different models in the Member States which are adapted to the respective legal, economic and social environment.
Be to, reikia užtikrinti, kad nebūtų nesąžiningos konkurencijos su licencijuojamais bankais.
Moreover, it must be ensured that no unfair competition with licensed banks will be created.
Teisės aktai, susiję su kova su pinigų plovimu ir terorizmu
Anti-money laundering and anti-terrorism legislation
Pagal Direktyvos 2005/60/EB nuostatas paskolos gali būti neteikiamos asmenims, kurie neturi nuolatinės gyvenamosios vietos ar asmens tapatybės dokumentų.
The provisions of Directive 2005/60/EC may exclude people who have no permanent address or identification documents from accessing loans.
Tačiau šioms asmenų grupėms neturėtų būti atimama galimybė gauti mikrokreditą.
However these groups of people should not be excluded from obtaining a microcredit.
Atsižvelgiant į nedidelę mikrokredito sumą, direktyvos tikslams nebus pakenkta, nustačius tam tikras išimtis.
Given the low amount of a microcredit, the objectives of the Directive will not be undermined by specific exemptions.
Valstybės pagalba ir (arba) de minimis reglamentas
State aid / de minimis Regulation
Valstybės pagalba yra svarbus veiksnys remiant mikrokreditus.
State aid is an important factor in the support of microcredit.
ES de minimis reglamentas dėl pranešimo įpareigojimų gali kelti sunkumų, susijusių su finansine parama mikrokreditui, nes pagal minėtą reglamentą mažesnė kaip 200 000 EUR finansinė valstybės parama konkrečiai įmonei per 3 finansinius metus nėra laikoma valstybės pagalba.
The EU de minimis Regulation on notification obligations can pose problems as regards the financial support for microcredit, as, according to the Regulation, state financial support of less than 200,000 EUR over a period of 3 financial years in favour of a given company does not constitute state aid.
Ši taisyklė taikoma be išimčių visoms valstybėms narėms, nors labai skiriasi sąlygos, visų pirma susijusios su mažosiomis įmonėmis ir savarankiškai dirbančiais asmenimis.
This rule applies to all Member States without any differentiation, although the conditions, in particular as regards small enterprises and self-employed people, differ widely.
Todėl reikėtų turėti omenyje skirtingų de minimis ribų nustatymą valstybėms narėms.
Therefore, a differentiation of the de minimis limit between Member States should be considered.
Žemės ūkio sektoriuje veikiančioms įmonėms visa de minimis pagalba, suteikta vienai įmonei, negali viršyti 7 500 EUR per trejus metus.
For undertakings active in the agricultural sector, the total de minimis aid granted to one undertaking shall not exceed 7,500 EUR over three years.
Tačiau šis sektorius sudaro nemažą potencialios mikrokreditų rinkos dalį ir neturėtų būti diskriminuojamas.
However this sector makes up a good share of the potential market for microcredit and should not be discriminated.