natgillin/translations-raw huggingface dataset:
30. primena aprūpinimo maistu koncepcijos, kuri apibrėžiama kaip šalies ar regiono gebėjimas demokratiškai įgyvendinti savo žemės ūkio ir maisto politikos kryptis, prioritetus ir strategijas taikant tvaraus žemės ūkio modelį, svarbą; primena, kad kai kurių besivystančių šalių esami gamybos pajėgumai gali nepatenkinti poreikių ir kad norint užtikrinti ilgalaikį aprūpinimą maistu reikia mažinti priklausomybę nuo importo ir kurti šalies pajėgumus;
Recalls the importance of the food security concept, defined as the capacity of a country or a region to democratically implement its own agricultural and food policies, priorities and strategies by means of a sustainable agricultural model; recalls that current production capacities in some developing countries may not cover needs and that achieving long-term food security requires a reduction in import dependencies by building up these domestic capacities;
32. palankiai vertina apsisprendimą į ES programas integruoti mitybos aspektą; ragina Komisiją parengti komunikatą, specialiai skirtą šiam klausimui; ragina visam laikui įtraukti mitybos aspektą į aprūpinimo maistu politiką ir į žemės ūkio sektoriaus intervencijas;
Welcomes the resolve to integrate the nutritional dimension into EU programmes; calls on the Commission to draw up a specific Communication on this dimension; calls for the permanent inclusion of the nutrition aspect in food security policies and interventions in the agriculture sector;
34. ragina Komisiją ir kitas tarptautines institucijas, pvz., FAO, ir toliau nuolat konsultuotis su pilietine pasaulio visuomene ir nevalstybiniais subjektais, ypač su žemdirbių, žvejų ir gyvulių augintojų organizacijomis, kurių įnašas rengiant konkrečias maisto gamybos gerinimo priemones yra labai svarbus;
Calls on the Commission and international organisations such as the FAO to continue their ongoing consultation processes with global civil society and non-state actors, in particular with farmers’, fishermen’s and breeders’ organisations, the involvement and contribution of whom is vital with a view to adopting specific measures to improve food production;
39. ragina Komisiją ir Tarybą skatinti naujoviškų finansinių priemonių, pvz.., tarptautinio finansinių sandorių mokesčio, įgyvendinimą; primena, kad šios priemonės turėtų papildyti JT nustatytą tikslą – 0,7 proc.
Highlights the statement by the UN Special Rapporteur on the right to food that farmer participation is vital to the success of agroecological practices and stimulates continued learning for farmers; therefore encourages food producers in the developing countries to become involved in global and local NGOs and farmers’ cooperatives;
41. atkreipia dėmesį į struktūrines kainų svyravimo priežastis ir itin pabrėžia, kad spekuliacijos pagrindinių maisto prekių išvestinėmis priemonėmis stipriai padidino maisto kainų svyravimą; pritaria JT specialiojo pranešėjo teisės į maistą klausimais išvadoms dėl didelių investuotojų vaidmens darant įtaką biržos prekių kainų indeksams;
Draws attention to the structural causes of price volatility and strongly emphasises that speculation on derivatives of essential food commodities has significantly worsened price volatility; endorses the conclusions of the UN Special Rapporteur on the right to food regarding the role played by large investors in influencing commodities price indexes;
53. atkreipia dėmesį į tai, kad užsienio investuotojai įsigyja ne tik žemę, bet ir žvejybos leidimus; pabrėžia skaidrumo poreikį ir tai, kad derybose dėl sutarčių reikia leisti dalyvauti nacionaliniams parlamentams ir pilietinei visuomenei, taip pat pabrėžia poreikį parengti viešojoje srityje sudarytų susitarimų sąrašą;
Draws attention to the acquisition not only of land but also of fishing licences that is practised by foreign investors; stresses the need for transparency and allowing participation in the contract negotiations for national parliaments and civil society, as well as the need to keep a list of agreements concluded in the public domain;
57. išreiškia gilų susirūpinimą dėl gamtos išteklių mažėjimo ir veiksmingų žemės ūkio gamybos sąlygų išlaikymo, įskaitant dirvožemio kokybę, prieigą prie vandens ir aplinkos taršos prevenciją; primygtinai tvirtina, kad visos suinteresuotosios šalys, ypač ūkininkai, vietos ir regioninės valdžios institucijos ir pilietinės visuomenės organizacijos turėtų atlikti svarbų vaidmenį kuriant tvarią žemės ūkio plėtros strategiją;
Expresses its deep concerns regarding the decline of natural resources and the maintaining of effective conditions for agricultural production, including soil quality, water access and the prevention of environmental pollution; insists on the fact that all stakeholders, particularly farmers, local and regional authorities and civil society organisations, should play a significant role in the development of a sustainable agricultural development strategy;
60. ragina rengiant BŽŪP po 2013 m. taikyti globalesnį požiūrį, kuris turėtų būti grindžiamas žalos vengimo besivystančių šalių maisto rinkose principo;
Urges the adoption of a more global perspective in the design of the CAP post-2013 which should adhere to the principle of ‘do no harm’ to food markets in developing countries;
62. ragina Komisiją ištirti masto atliekų problemą ES, nes manoma, kad iki 40 proc. turimo maisto, įskaitant besivystančiose šalyse pagamintą ir į ES eksportuojamą maistą, yra išmetama į šiukšlių dėžę, ir pasiūlyti veiksmingas priemonės šiai problemai spręsti ir vartojimo modeliams gerinti;
Urges the Commission to investigate the problem of food waste inside the EU, as up to 40 % of the available food, including food produced in developing countries and exported to the EU, is thought to be thrown in the dustbin, and to propose effective measures to tackle the problem and improve consumption patterns;
68. primena, kad Europos Sąjunga turėtų užtikrinti visišką bendradarbiavimo, vystymosi ir prekybos politikos krypčių nuoseklumą, atsižvelgdama tiek į ES valstybių narių, tiek į besivystančių šalių poreikius ir problemas;
Recalls that the European Union should ensure maximum consistency between its cooperation and development policies and its trade policies, taking account of the needs and concerns both of the EU Member States and of the developing countries;
72. mano, kad Komisija turėtų remti baltymingas kultūras Europos Sąjungoje, kad suteiktų Sąjungai didesnę autonomiją ir taip prisidėtų prie žemės ūkio įvairinimo besivystančiose šalyse, kuriose neretai žemės ūkio politika vykdoma remiantis vien tik eksportu ir prieiga prie išorinių rinkų, pakenkiant vietos bendruomenių gerovei ir poreikiams;
Believes that the Commission should support protein crops in the European Union so as to give the Union greater autonomy, thus contributing to the diversification of agriculture in the developing countries, which often have agricultural policies operating purely on the basis of exports and access to external markets, to the detriment of the wellbeing and needs of local communities;
Dėl maisto stygiaus sunku pasiekti Tūkstantmečio vystymosi tikslus, ypač Užsachario Afrikoje ir mažiausiai išsivysčiusiose šalyse.
Food insecurity is challenging the achievement of the Millennium Development Goals, especially in sub-Saharan Africa and the least developed countries.
2010 m. rugsėjo mėn. vykusiame TVT aukščiausiojo lygio susitikime buvo pranešta, kad pažanga siekiant su badu susijusių tikslų akivaizdžiai nepakankama.
At the MDG Summit in September 2010, it was reported that progress towards the achievement of the hunger targets had clearly been insufficient.
Yra svarių įrodymų, kad dėl per pastaruosius kelis mėnesius padidėjusių maisto kainų šis skaičius jau išaugo, nors Maisto ir žemės ūkio organizacija tikslių skaičių dar nepateikė.
There is strong evidence that food price increases during the last few months have already augmented that number even if there is still no official number available by FAO.
Nauji iššūkiai, įskaitant didėjančią spekuliacijos maistu grėsmę, klimato kaitą, pasaulinį žemės supirkimą, biodegalus, biologinės įvairovės mažėjimą, žemės būklės blogėjimą ir grėsmę vandeniui, prisidėjo prie tolesnio poveikio pasaulio aprūpinimo maistu padėčiai.
New challenges, including the growing threat of food speculation, climate change, global land acquisitions, bio-fuels, loss of biodiversity, land degradation and pressures on water, have contributed to further affect the state of food security in the world.
Atsižvelgiant į tai, dabartinės su badu ir prasta mityba susijusios problemos lėmė tai, kad požiūris į aprūpinimą maistu iš naujo svarstomas ne tik ES, tačiau ir pasauliniu lygmeniu.
In this context, the current problems around hunger and malnutrition have led to a rethink of the food security approach not only at the EU but also at the global level.
Pranešėja nori pareikšti, kad, nepaisant tvirtų įsipareigojimų įgyvendinant žmogaus teises į maistą, vandenį, energiją ir kt., Europos Sąjungos institucijos ir valstybės narės vis dar neįtraukė skurdo, bado ir prastos mitybos išnaikinimo kaip pirmojo savo darbotvarkių punkto ar kaip vidutinio ar ilgojo laikotarpio savo politikos strategijų tikslo.
The Rapporteur wants to assert that the European Institutions as well as the Member States still have not put the eradication of poverty, hunger and malnutrition as the first point on their agendas or as a medium and long-term objective in their policy strategies, despite strong commitments regarding the enforcement of human rights to food, water, energy, etc.
Todėl, norint iki 2015 m. pasiekti TVT, bus būtina peržiūrėti ir, jei reikia, pakeisti visas ES strategijas, tokias kaip „Europa 2020“, „Globalioji Europa“, energetikos politika, tvaraus vystymosi strategija, ir būsimą ES vystomąjį bendradarbiavimą.
As a consequence, in order to reach the MDGs by 2015 it will be crucial to review, and to change if necessary, all EU strategies, such as Europe 2020, Global Europe, Energy Policy, Strategy for Sustainable Development and the future of EU development cooperation.
Be to, pranešėja ragina ES ir valstybes nares ginti savo įsipareigojimus kovoti su skurdu ir badu pasauliniu mastu tarptautinėse organizacijose, tokiose kaip Pasaulio bankas TVF ir PPO.
Furthermore, the Rapporteur calls on the EU and Member States to stand up for their commitments to fight poverty and hunger worldwide within the international organisations such as the World Bank, IMF and WTO.
Pranešėja mano, kad privačiosios institucijos ir fondai visuomet gali papildyti vyriausybinių organizacijų darbą kuriant politiką, tačiau niekuomet jų nepakeis, nes jie neturi demokratinės atskaitomybės.
Additionally, the Rapporteur believes that private institutions and foundations can always complement the work of governmental organisations in developing policies but never replace them because of their lack of democratic accountability.
Finansinių sandorių mokestis galėtų būti labai naudingas siekiant gauti papildomų lėšų skurdui šalinti.
The implementation of a financial transaction tax could be very useful to generate additional funds for the eradication of poverty.
Remdamasi atnaujintomis diskusijomis dėl aprūpinimo maistu, Europos Komisija 2010 m. kovo 31 d. priėmė naują komunikatą dėl aprūpinimo maistu, kuris turėtų sudaryti ES ir jos valstybių narių bendrosios veiksmų programos pagrindą.
In the framework of the renewed debate on food security, the European Commission adopted on 31 March 2010 a new Communication on food security which should constitute the basis for a common framework for action for the EU and its Member States.
Dėl „ maisto tiekimo galimybių didinimo “ pranešėja sutinka, kad ES pagalba turėtų būti orientuota į tvarią smulkaus masto maisto gamybą, siekiant padidinti maisto tiekimo galimybes, nes besivystančioje pasaulio dalyje žemės ūkis vis dar sudaro kaimo ekonomikos pagrindą.
On ‘ Increasing availability of food’ , the Rapporteur agrees that EU assistance should focus on sustainable small scale food production to increase the availability of food as agriculture still forms the basis of rural economies throughout the developing world.
Būtina pertvarkyti žemės ūkio gamybos sistemas, keičiant dabartines sistemas, kurios labai priklausomos nuo išorės priemonių ir naftos, daug labiau orientuojantis į prie aplinkos pritaikyto ūkininkavimo sistemas, kuriose nereikia daug išorės priemonių ir kurios yra pritaikytos prie vietos ir regioninių sąlygų.
A remodelling of agricultural production systems is necessary, departing from current systems which are highly dependent on external inputs and oil and focussing much more on agro-ecological systems with low external inputs and adapted to local and regional conditions.
Ypatingą dėmesį reikia skirti moterims ir jų poreikiams, nes jos sudaro smulkių ūkininkų daugumą.
Particular attention has to be paid to women and their needs as they constitute the majority amongst smallholder farmers.
„ Galimybių gauti maisto didinimo “ klausimu pranešėja palankiai vertina aiškų politinį pasirinkimą siūlyti „teisę į maistą“ kaip kertinį ES programos akmenį.
On ‘Improving access to food’ , the Rapporteur welcomes the clear political choice to propose the ‘right to food’ as a cornerstone of the EU framework.
Nustatydama politikos kryptis ir šalių bendradarbiavimo strategijas bei bendradarbiavimo programas, ES turėtų laikytis teisėmis grįsto požiūrio, taip pat ji turėtų remti vyriausybes, kad jos įtvirtintų „teisę į tinkamą maistą“ savo konstitucijose.
The EU should apply a rights-based approach for the design of policies and country cooperation strategies and cooperation programmes and should support governments to adopt the ‘right to adequate food’ in their constitutions.
Be to, ES ir šalys partnerės turi sukurti skaidrius stebėsenos mechanizmus, įskaitant pilietinės visuomenės organizacijų ir vietos valdžios institucijų dalyvavimą, kad teisė į maisto politiką visuomet būtų tinkamai įgyvendinta.
Additionally, the EU and partner countries have to establish transparent monitoring mechanisms, including the participation of Civil Society Organisations and Local Authorities, in order to guarantee that right to food policies will be properly implemented.
„ Vartojamo maisto kokybės gerinimo “ tema pranešėja taip pat mano, kad reikia daugiau nuveikti didinant su maisto kokybe susijusios veiklos mastą ir geriau derinti paramos teikėjų kišimąsi į šį sektorių.
On ‘Improving nutritional adequacy of food intake’ , the Rapporteur also believes that more needs to be done to scale up nutrition activities and to better align donor interventions in this sector.
Siekiant padidinti maisto kokybės aspekto svarbą, pranešėja siūlo išplėsti koncepciją ir ateityje kuriant politikos kryptis ir programas vartoti aprūpinimo maistu ir maisto kokybės užtikrinimo sąvoką.
To put more importance on the nutritional aspect, the Rapporteur suggests broadening the concept and using the notion of food and nutrition security in the future elaboration of policies and programmes.
Pranešėja pažymi, kad, be „teisės į maistą požiūrio“, norint stipriai sumažinti badą pasauliniu mastu gali būti labai naudinga apsirūpinimo maistu nepriklausomumo koncepcija.
In addition to the ‘right to food’ approach, the Rapporteur points out that the concept of food sovereignty could be very useful in significantly reducing hunger worldwide.
Ši koncepcija apibrėžiama kaip šalies ar regiono teisė ir pajėgumas demokratiškai spręsti dėl savo žemės ūkio ir maisto politikos, prioritetų ir strategijų bei juos įgyvendinti; koncepcijoje pirmenybė teikiama vietos maisto poreikių tenkinimui naudojant vietinę produkciją ir saugoma kultūrų, ūkininkų žinių ir gamybos metodų įvairovė.
The concept is defined as the right and the capacity of a country or a region to democratically decide about and implement its own agricultural and food policies, priorities and strategies; the concept prioritises local production for local food needs and preserves the diversity of cultures, farmers´ knowledge and production methods.
Dėl demokratinio šios koncepcijos aspekto visi suinteresuotieji ir maisto politikos veikiami subjektai gali dalyvauti ir būti įtraukti.
The democratic dimension of the concept allows for the participation and inclusion of all stakeholders interested in and affected by food policies.
Šiuo požiūriu struktūriniame dialoge taikoma strategija, kuri teikė skaidrių ir įtraukiančių rezultatų, galėtų būti panaudota taikant apsirūpinimo maistu nepriklausomumo koncepciją.
In this respect, the methodology applied for the Structured Dialogue which has delivered transparent and inclusive results could be used for the application of the food sovereignty concept.
Pranešėja apgailestauja, kad komunikate dėl aprūpinimo maistu problemų nėra tinkamai išplėtotas lyčių lygybės aspektas.
The Rapporteur regrets that the gender aspect is not properly developed in the Communication on food security challenges.
Nors pripažįstama, kad moterų vaidmuo sprendžiant aprūpinimo maistu problemas yra labai svarbus, komunikate nepateikiama tikros šio vaidmens analizės ir priemonių, kurių galėtų reikėti joms paremti.
Whilst there is a recognition that women play an important role in overcoming food security challenges, the Communication does not provide a real analysis of this role and the measures that could be needed to support them.
Pranešėja ragina ES tvirtai palaikyti JT minimalios socialinės apsaugos iniciatyvą, kuri padėtų patenkinti pagrindinius skurdžių gyventojų mitybos poreikius.
The Rapporteur urges the EU to strongly support the UN social protection floor initiative, which would help satisfy the basic food needs of impoverished populations.
Svarbiausiosios paslaugos (galimybė gauti visuomenines paslaugas ir jomis naudotis) ir socialiniai mokėjimai (mokami skurstantiems ir pažeidžiamiems asmenis, siekiant padidinti aprūpinimą maistu ir maisto kokybę) yra du pagrindiniai aspektai, padedantys įgyvendinti žmogaus teisėmis grįstą požiūrį.
Essential services (availability and access to public services) and social transfers (paid to the poor and vulnerable to enhance food security and nutrition) are the two main elements helping to realise the human rights approach.
Nors pranešėja pripažįsta teigiamus į naująjį komunikatą įtrauktus aspektus, ji apgailestauja, kad nėra tinkamai sprendžiamos pagrindinės maisto stygiaus priežastys .
While acknowledging the positive elements included in the new Communication, the Rapporteur regrets that the root causes of food insecurity are not properly addressed.
Maisto ir žemės ūkio organizacijos maisto kainų indeksas buvo 230 taškų – tai 14 taškų daugiau nei jo didžiausia vertė 2008 m. per maisto kainų krizę.
In March 2011, the FAO Food Price Index was 230 points, 14 points above its peak in 2008 during the food price crisis.
Šiuo metu plačiai pripažįstama, kad per 2008 m. kainų šuolį ir neseniai vykusį maisto prekių kainų augimą esminį vaidmenį atliko spekuliacija.
It is now widely recognised that speculation played a key role during the 2008 price spike and in the recent increases in food commodity prices.
Be to, naftos kainų svyravimas yra tiesiogiai susijęs su maisto kainų svyravimu, o tai išplečia problemos mastą.
Furthermore, oil price volatility is directly connected to food price volatility which puts the problem in a wider context.
Todėl visuose sprendimuose reikės atsižvelgti į problemos sudėtingumą.
Any solutions will therefore have to take the complexity of the problem into account.
Pranešėja tvirtai įsitikinusi, kad su maisto kainų svyravimu susijusiems klausimas turi būti teikiama aiški pirmenybė.
The Rapporteur strongly believes that high priority should be given to issues around food price volatility.
Todėl ji ragina imtis veiksmingų priemonių prieš nekontroliuojamą spekuliaciją maisto ir žemės ūkio prekėmis.
As a consequence, the Rapporteur calls for effective measures against uncontrolled speculation on food and agricultural commodities.
Galima atsižvelgti į įvairius sprendimus, pavyzdžiui, riboti išvestinių priemonių pozicijas, riboti tam tikrų investuotojų prekybos galimybes, siekiant apsaugoti žemės ūkio produkciją, stabdyti nebiržinės prekybos galimybes ir labai padidinti žemės ūkio rinkų ir prekybos skaidrumą.
Different solutions can be taken into account such as limiting positions of derivates, limiting trade possibilities to certain investors aiming at safeguarding agricultural production, stopping over the counter trade possibilities and highly increasing transparency in agricultural markets and trade.
Taip pat būtina užtikrinti galimybę pasinaudoti gamtos ištekliais, ypač kai smulkių ūkininkų žemėvaldos teisėms kyla grėsmė dėl stambaus masto žemės pirkimų, ypač tų, kuriuos atlieka užsienio investuotojai į žemės ūkį.
There is also a particular need for securing access to natural resources, especially as land tenure by smallholder farmers is threatened by large-scale land acquisitions made, notably, by foreign agricultural investors.
Žemė dažnai įsigyjama negavus išankstinio vietos bendruomenių sutikimo ir netinkamai dalijantis ar visai nesidalijant iš jos gaunama nauda.
Land acquisitions are often realised without prior consent by local communities and with inadequate or no benefit sharing.
Kadangi daug kuriose tikslinėse šalyse valdymo sistema yra silpna, o žemės naudotojų teisės menkai apsaugotos, žemės įsigijimas stambiu mastu gali padidinti skurdą kaimo vietovėse ir gali išstumti vietos gyventojus.
As many target countries are weakly governed and the right of land users weakly protected, large-scale acquisitions can increase poverty in rural areas and can lead to expulsions of local populations.
Pranešėja mano, kad į diskusijas reikėtų iš naujo įtraukti žemės ūkio reformą ir žemės perskirstymą, kaip būdą spręsti smulkių ūkininkų galimybę gauti žemės.
The Rapporteur believes that agrarian reform and land redistribution should be reintroduced into the debate as a way to address access to land by smallholder farmers.
Pranešėja taip pat mano, kad žemės užgrobimas pakenkiant vietos bendruomenių teisei į maistą negali būti priimtinas ir kad reikėtų sukurti ir priimti griežtas nacionalines ir tarptautines taisykles dėl žemės įsigijimo.
The Rapporteur also believes that land grabbing to the detriment of the right to food of local communities cannot be accepted and that strict national and international regulation on land acquisition should be developed and adopted.
Pranešėja norėtų priminti, kad didėjanti agrodegalų paklausa neturėtų kelti pavojaus aprūpinimui maistu ir kad reikia stengtis, jog nesusidarytų padėtis, kai kyla konkurencija tarp maisto ir degalų gamybos.
The Rapporteur would like to recall that food security should not be jeopardised by the growing demand of agro-fuels and situations of competition between food and energy production have to be avoided.
Todėl ES energetikos strategijas reikėtų įšaldyti iki tol, kol bus pašalintas jų galimas neigiamas poveikis aprūpinimo maistu politikai.
Therefore, the energy strategies of the EU should be frozen until its possible negative impacts on food security policies are ruled out.
Be to, dėl didėjančios paklausos kyla didelis tolesnio atogrąžų miškų naikinimo pavojus.
Furthermore, there is a great danger of further deforestation of rainforest because of the growing demand.
b) ES žemės ūkio politikos (BŽŪP) ateitis
b) The future of EU agriculture policy (CAP)
Pranešėja ragina Komisiją atsižvelgti į išorinį BŽŪP priemonių poveikį aprūpinimo maistu padėčiai besivystančiose šalyse.
The Rapporteur urges the Commission to take into account the external impact of CAP measures on the food security situation in developing countries.
Kruopščiai išnagrinėti pagal BŽŪP išorinio poveikio tarptautinėms maisto rinkoms ir besivystančių šalių aprūpinimui maistu nustatomas taisykles yra ir turi būti ES pareigos įvykdyti savo įsipareigojimus dėl tarptautinio teisingumo ir skurdo šalinimo pagrindas.
Scrutinising the external impact of rule-making under CAP on international food markets and food security in developing countries is and must be fundamental to the EU’s obligation to honour its commitments to international fairness and poverty eradication. .
Į būsimą BŽŪP reikėtų įtraukti „ nekenkimo “ besivystančių šalių maisto rinkoms principą ir jo laikytis.
The future CAP should incorporate and adhere to the principle of ‘ do-no-harm ’ to food markets in development countries.