natgillin/translations-raw huggingface dataset:
susirūpinęs pažymi, kad vyrų ir moterų skirtumai darbo rinkoje išlieka dideli, nes moterų nedarbo lygis vis dar aukštesnis palyginti su bendru ir vyrų nedarbo lygiais, o tai yra nepriimtina; mano, jog nepriimtina, kad nuo 2003 m. nemažėja vyrams ir moterims mokamo atlyginimo skirtumas, nes moterims vis dar mokama vidutiniškai 15 proc. mažiau nei vyrams (25 proc. mažiau privačiajame sektoriuje bei 30 proc. mažiau pramonės sektoriuje) ir kad realiame gyvenime vis dar nėra lyčių lygybės siekiant karjeros;
Notes with concern that the differences between men and women in the labour market remain significant, since the female unemployment rate remains unacceptably higher compared to the total and to the male unemployment rate; finds it unacceptable that since 2003 there has been no decrease in the gender pay gap, as women continue to earn on average 15% less than men (25% less in the private sector, and 30% in industry) and that gender equality in careers is still not a reality;
pabrėžia, kad jaunimo nedarbas, kuris šiandien sudaro maždaug 18 proc., išlieka pagrindinė problema ir kad per pastaruosius 25 metus nepavyko iš esmės sumažinti jaunimo nedarbo lygio; atkreipia dėmesį į Europos užimtumo strategijos dešimties metų laikotarpio vertinimą, kurį atliko Komisija ir kuriame nurodoma, kad jaunimo galimybės būti įdarbintiems yra daugiau nei dukart mažesnės kaip darbingiausio amžiaus suaugusiųjų;
Stresses that youth unemployment remains a key problem which today stands at around 18% and that over the last 25 years no real breakthrough has been achieved in reducing it; takes note of the Commission's evaluation of ten years of the European Employment Strategy where it states that 'young people are more than two times as likely to be unemployed than prime-age adults';
pažymi, kad nuo 2000 m. išaugo pajamų skirtumai ir kad 20 proc. turtingiausių ir 20 proc. skurdžiausių santykis 2006 m. išaugo nuo 4,5:1 iki 4,8:1, o tai parodo, kad ES turto koncentracija iš esmės padidėjo;
Points out that income inequalities have risen since 2000, with the ratio between the 20% richest and the 20% poorest having increased from 4.5:1 to 4.8:1 in 2006, reflecting a substantial increase in the concentration of wealth in the EU;
mano, jog nepriimtina, kad ES didėja socialinė nelygybė ir skurdas ir kad 78 mln. žmonių, ypač moterys ir vaikai, gyvena skurde arba ties skurdo riba; pabrėžia, kad dirbančiųjų ir skurstančiųjų skaičius sudaro daugiau kaip vieną trečiąją viso ES ties skurdo riba gyvenančiųjų skaičiaus;
Finds it unacceptable that social inequalities and poverty are increasing in the EU, with 78 million people living in or at risk of poverty, especially women and children; stresses that in-work poverty accounts for more than a third of the overall poverty risk in the EU;
atkreipia dėmesį į vadinamųjų Lisabonos tikslų paversti Europą ,,konkurencingiausia ir dinamiškiausia žinių ekonomika pasaulyje, užtikrinančia darnų ekonomikos augimą, daugiau ir geresnių darbo vietų bei didesnę socialinę sanglaudą“ ir jos neoliberalios politikos prieštaringumą;
Draws attention to the contradiction between the so-called 'Lisbon Objectives' - to make Europe 'the most competitive and dynamic knowledge-based economy in the world, capable of sustainable economic growth with more and better jobs and greater social cohesion'- and the neo-liberal policies applied;
apgailestauja, kad Komisijai nepavyko savo komunikate, skirtame 2008 m. pavasarį vyksiančiam Vadovų Tarybos susitikimui, pasiūlyti, kaip reiktų spręsti per 8 metus įgyvendinant Lisabonos strategiją iškilusius svarbius socialinius ir ekonominius klausimus;
Regrets that the Commission, in its Communication to the 2008 Spring Council, has failed to address the deep social and economic consequences of eight years of the Lisbon Strategy;
apgailestauja, kad Komisija, priešingai, ragina toliau vystyti savo neoliberalią programą, tolesnį liberalizavimą, didesnę riziką ir skatina Lisabonos darbotvarkės savitą interpretavimą;
Deplores the fact that the Commission, on the contrary, is pushing for a deepening of its neo-liberal programme. with further liberalisations and increased insecurity, and is promoting the 'externalization' of the Lisbon Agenda;
dar kartą patvirtina, kad Lisabonos strategija, kuri buvo numatyta 2000 m. kovo mėn. ir 2005 m. vykusiuose Europos Vadovų Tarybos susitikimuose ir kurią aiškiai rėmė didžiosios Europos darbdavių organizacijos, yra pagrindinė ES priemonė siekiant skatinti viešųjų komunalinių paslaugų įmonių ir paslaugų liberalizavimą bei privatizavimą, darbo rinkų lankstumą ir prisitaikomumą, darbo užmokesčio ribojimą ir didelės dalies socialinės apsaugos tiekimo, įskaitant pensijas ir sveikatą, atvėrimą privatiems interesams;
Reaffirms that the Lisbon Strategy, as defined by the European Councils of March 2000 and 2005 (with the clear support of the major European employers' organisations), has been the main tool within the EU to promote the liberalisation and privatisation of public utilities and services, flexibility and adaptability of labour markets, wage restraint, and the opening-up to private interests of the bulk of social security provisions, including pensions and health;
apgailestauja dėl to, kad 2005 m. vadinamojo Lisabonos strategijos atgaivinimo metu dar labiau buvo pabrėžtas neoliberalus turinys, ir primena, jog visos valstybės narės jį perkėlė į konkrečias nacionalinių reformų programas, rizikuodamos pakenkti socialinei dimensijai ir ignoruodamos ekonomines, socialines ir aplinkos apsaugos problemas, su kuriomis susidūrė įvairios ES valstybės narės;
Regrets the fact that the so-called revival of the Lisbon Strategy in 2005 has accentuated even more the neo-liberal content, and recalls that this content has been translated into concrete national reform programmes by all Member States, putting at risk the social dimension and disregarding the economic, social and environmental problems faced by the different EU Member States;
pabrėžia, kad Bendrijos Lisabonos programa ir nacionalinės reformų programos pagal persvarstytą Lisabonos strategiją – tai priemonės, suteikiančios nacionalinį pagrindimą ir paskatinimą vienodoms struktūrinėms reformoms visose valstybėse narėse, ypač atsižvelgiant į darbo rinką ir socialinę apsaugą, ir tai taip pat turės rimtų ekonominių ir socialinių pasekmių, kurias sustiprins integruotosios gairės ir Stabilumo ir augimo paktas; mano, kad šios reformos kels pavojų darbininkų, pensininkų, viešųjų paslaugų naudotojų ir vartotojų teisėms;
Stresses that the Community's Lisbon Programme and the national reform programmes in the framework of the revised Lisbon Strategy are a tool to provide national justification for and push forward the same structural reforms in all the Member States, in particular as regards the labour market and social security, and that this will have serious economic and social consequences, intensified by the integrated guidelines and the Stability and Growth Pact; considers that these reforms will jeopardise the rights of workers, pensioners, public service users and consumers;
pabrėžia, kad vykstantis rinkų liberalizavimo ir viešųjų komunalinių paslaugų privatizavimo procesas nedavė regimos naudos kainų, paslaugų kokybės arba viešųjų išlaidų sumažėjimo požiūriu; pažymi, kad vartotojų ir viešųjų paslaugų naudotojų asociacijos, priešingai, pranešė apie kainų augimą, blogėjančią paslaugų kokybę ir paslaugų teikimo išlaidų didėjimą; taip pat pažymi, kad liberalizavimas sudarė sąlygas panaikinti darbo vietas paveiktuose sektoriuose ir sukurti privačias monopolijas, kurios kelia pavojų darbuotojų, viešųjų paslaugų naudotojų ir vartotojų teisėms;
Stresses that the ongoing process of liberalising markets and privatising public utilities has not brought any visible gains in terms of prices, service quality or a reduction in public expenditure; notes, on the contrary, that consumers' and public service users' associations have reported price increases, a drop in the level of service quality and increases in the costs of provision; notes, furthermore, that liberalisation has contributed to the destruction of jobs in the sectors affected and the creation of private monopolies that put the rights of workers, public service users and consumers at risk;
todėl nepritaria viešojo transporto, energijos ir ryšių sistemų liberalizavimui ir ypač naujiems susitarimams dėl tarptautinio keleivių vežimo geležinkeliais ir pašto paslaugų liberalizavimo;
Rejects, therefore, the liberalisation of public transport, energy and communications systems and, in particular, the recent agreements on liberalisation of international passenger rail particular traffic and postal services;
pabrėžia viešųjų paslaugų svarbą siekiant skatinti ES socialinę, ekonominę ir teritorinę sanglaudą; pabrėžia, kad nereikėtų viešųjų struktūrinių sektorių atverti konkurencijai, bet verčiau jie turi priklausyti ir būti valdomi valstybinių institucijų, nes tai vienintelis būdas užtikrinti teikiamų paslaugų kokybę, tinkamumą ir įperkamumą bei garantuoti naudotojų teises;
Highlights the importance of public services for the promotion of social, economic and territorial cohesion in the EU; stresses that public structural sectors should not be open to competition but, rather, should be owned and managed by public authorities, as the only way to ensure the quality, availability and affordability of the service provided and so guarantee the users' rights;
pabrėžia, kad pagal Europos užimtumo strategiją numatomos priemonės sudaro sąlygas darbo rinkų reguliavimo panaikinimui, pastovių darbo vietų pakeitimui nepastoviomis ir darbuotojų teisių bei kolektyvinių derybų silpnėjimui, kadangi šioje strategijoje skatinamos darbuotojų galimybės įsidarbinti ir prisitaikyti;
Stresses that the European Employment Strategy has provided the tools for the deregulation of labour markets, the transition from stable to insecure jobs and the weakening of workers' rights and collective bargaining as it promotes the employability and adaptability of workers;
mano, kad Europos Teisingumo Teismo (ETT) neseniai paskelbti nutarimai Vaxholm-Laval ir Viking Line bylose parodo esamų Sutarčių, kurios įtraukiamos į Lisabonos sutartį, taikymo pasekmes; labai apgailestauja, kad ETT suteikė pirmenybę ES konkurencijos taisyklėms ir įteisino socialinį dempingą bei pakenkė darbuotojų teisėms;
Considers that the recent rulings of the European Court of Justice (ECJ) on the Vaxholm-Laval and Viking Line cases show where the orientation of the current Treaties, which remains in the Treaty of Lisbon, leads to; deeply regrets the way the ECJ has prioritised competition rules in the EU above all else, legitimating social dumping and undermining workers' rights;
iš esmės nepritaria naujam lankstumo ir užimtumo garantijų principui ir pastangoms įtraukti jį kaip pagrindinį principą į Europos užimtumo strategiją bei integruotas gaires augimo ir užimtumo klausimais kitu trejų metų ciklo laikotarpiu;
Strongly rejects the new concept of 'flexicurity' and the attempt to make it the overarching approach for the next three-year cycle of the European Employment Strategy and the Integrated Guidelines for Growth and Jobs;
mano, kad ši koncepcija skatina atleidimo iš darbo liberalizavimą, darbo (ir algų) priderinimą prie verslo ciklo, kai valstybių narių valstybinėms įdarbinimo tarnyboms tenka profesinio perkvalifikavimo ir darbuotojų perkėlimo išlaidos, ir darbo sutarčių reguliavimo panaikinimą, o tai kelia grėsmę socialinei sanglaudai ir darbo kokybei; perspėja, kad vienas iš šios strategijos tikslų yra bedarbių pašalpų sistemos persvarstymas siekiant sumažinti pašalpas ir jų trukmę;
Considers that this concept promotes the liberalisation of firing, the adjustment of labour (and wages) to the business cycle with the public employment services of the Member States assuming the costs of labour recycling and rotation, and the deregulation of work contracts, jeopardising social cohesion and the quality of work; warns that behind this strategy there also lies the purpose of reviewing unemployment benefit schemes with the aim of reducing benefits and their duration;
atkreipia dėmesį į tai, kad ypač kai kuriose valstybėse narėse vis dar didelis nebaigusiųjų vidurinės mokyklos asmenų skaičius;
Draws attention to the still high rate of early school leavers, particularly in some Member States;
Mano, kad siekiant paversti ES „konkurencingiausia ir dinamiškiausia žinių ekonomika pasaulyje” reikia atsisakyti esamos švietimo ir mokymo politikos, pagal kurią investicijos moksliniams tyrimams, taikomajai veiklai ir švietimui yra derinamos prie laisvosios rinkos kaitos ir tokiu būdu pagrindžiamas žinių, švietimo ir mokslinių tyrimų komercializavimas (Bolonijos procesas);
Considers that in order to make the EU 'the most competitive and dynamic knowledge-based economy in the world' a break is needed with the current education and training policies tying investment in research and development and education to the whims of the free market and thus justifying the commodification of knowledge, education and research (the Bologna process);
mano, kad ES pinigų ir fiskalinė politika yra varžanti, nukreipta į pagrindinius – kainų stabilumo ir biudžeto konsolidavimo pagal Stabilumo ir augimo pakto reikalavimus – tikslus; pabrėžia, kad nominalios euro konvergencijos procesas ir jo pasekmės turėjo neigiamos įtakos ekonomikos ir užimtumo augimui, socialinei ir ekonominei sanglaudai ir tikram valstybių narių suartėjimui bei viešosioms investicijoms, o tai sukėlė grėsmę dabartiniam mažam ekonomikos atsigavimui ir kovai su nedarbu;
Considers that monetary and fiscal policy in the EU has been restrictive, with its overarching objectives of price stability and budget consolidation in line with the Stability and Growth Pact; stresses that the process of nominal convergence towards the euro and what followed has had a negative impact on economic and employment growth, on social and economic cohesion, on real convergence between the Member States, and on public investment, putting at risk the current meagre economic recovery and the fight against unemployment;
atkreipia dėmesį į neseną finansinių rinkų sukrėtimą, kuris stipriai paveikė ir vis labiau veikia ne tik JAV, bet ir ES bei kitų šalių ekonomiką; pabrėžia didesnį finansinės krizės pavojų, kuris kyla dėl kapitalo rinkų reguliavimo panaikinimo ir jų didėjančio nepastovumo pasaulio mastu bei augančio vadinamųjų kazino ekonomikų, kurios kelia nuolatinę grėsmę realiai ekonomikai, skaičiaus; atmeta reguliavimo panaikinimą, numatytą į Lisabonos strategiją įtrauktame finansinių paslaugų veiksmų plane;
Draws attention to the recent rupture of financial markets, affecting deeply and more and more not only the US but the EU and other economies; stresses the increased risks of financial crisis due to the deregulation of capital markets and their increased volatility worldwide, with an increase in 'casino' economies that pose a permanent danger to the real economy; rejects the deregulation envisioned in the action plan for financial services included in the Lisbon Strategy;
atkreipia dėmesį į tai, kokį poveikį daro Europos centrinio banko nurodymai pinigų klausimais ir jo atkaklus reikalavimas teikti pirmenybę kainų stabilumui tuomet, kai Federalinių rezervų sistema mažina palūkanų normas ir netgi Tarptautinis valiutos fondas įspėja dėl susiklosčiusios padėties;
Draws attention to the consequences of the monetary orientations of the European Central Bank and its insistence on giving priority to price stability, at a time when the Federal Reserve System is lowering the interest rates and even the International Monetary Fund is issuing warnings on the situation;
atkreipia dėmesį į ES išorės veiksmų darbotvarkę, kuriai būdinga vis agresyvesnė išorės prekybos ir investicinė politika bei naujas neoliberalus požiūris į santykius su mažiau išsivysčiusiomis šalimis;
Draws attention to the EU's external agenda, which is characterised by an increasingly aggressive external trade and investment policy and by a neo-liberal reshaping of relations with less developed countries;
iš esmės prieštarauja tam, kad ES skatintų vadinamuosius Ekonominės partnerystės susitarimus su trečiosiomis šalimis ir nustatytų viešųjų paslaugų ir komunalinių paslaugų liberalizavimą bei užtikrintų rinkų atvėrimą Europos įmonėms siekiant baigti Dohos derybų vilkinimą;
Strongly opposes the EU's promotion of the so-called Economic Partnership Agreements with third countries, imposing the liberalisation of their public services and utilities and guaranteeing the opening of markets to European business, in order to overcome the stalling of the Doha talks;
apgailestauja, kad ES patvirtino 2008 m. biudžetą laikydamasi neratifikuotoje Europos Konstitucijoje nurodytų ir dabar įtrauktų į Lisabonos sutarties projektą prioritetų, t. y. dėl konkurencijos ir (arba) konkurencingumo, saugumo ir militarizavimo, o ne socialinių, ekonominių ir aplinkos apsaugos uždavinių, su kuriais susiduria išsiplėtusi ir sanglaudos siekianti ES, sprendimo;
Regrets that the EU adopted a budget for 2008 based on the priorities stated in the non-ratified 'European Constitution' and now present in the 'Treaty of Lisbon' project, i.e. on competition/competitiveness, security and militarisation, instead of addressing the social, economic and environmental challenges facing the enlarged EU and its cohesion needs;
Time for change - a new 'Strategy for Solidarity and Sustainable Development'
Time for change - a new ' Strategy for Solidarity and Sustainable Development '
Calls on the Council to commit itself to real change and to focus on securing the welfare and living standards of citizens, fighting poverty, and developing social and economic cohesion and the sustainable use of resources,
Calls on the Council to commit itself to real change and to focus on securing the welfare and living standards of citizens, fighting poverty, and developing social and economic cohesion and the sustainable use of resources,
Stresses that a new strategy is needed to set a new path for Europe: a path of full employment, decent jobs with rights, better wages, social and economic cohesion and social protection for all, guaranteeing the highest living standards; a path that pays heed to the development needs of each Member State, in particular the less developed, that promotes real convergence, and that helps reduce the development gap between Member States and the existing economic, social and regional disparities;
Stresses that a new strategy is needed to set a new path for Europe: a path of full employment, decent jobs with rights, better wages, social and economic cohesion and social protection for all, guaranteeing the highest living standards; a path that pays heed to the development needs of each Member State, in particular the less developed, that promotes real convergence, and that helps reduce the development gap between Member States and the existing economic, social and regional disparities;
Calls, therefore, for the Lisbon Strategy to be replaced by a ' European Strategy for Solidarity and Sustainable Development ' based on the abovementioned principles, with a new set of economic, social and environmental policies to encourage investment:
Calls, therefore, for the Lisbon Strategy to be replaced by a ' European Strategy for Solidarity and Sustainable Development ' based on the abovementioned principles, with a new set of economic, social and environmental policies to encourage investment:
(i) in the quality of work in all its aspects (wages, stability, working conditions and training) and improving qualifications, in order to achieve a highly trained and skilled workforce,
(i) in the quality of work in all its aspects (wages, stability, working conditions and training) and improving qualifications, in order to achieve a highly trained and skilled workforce,
(ii) in basic and industry-supportive infrastructure,
(ii) in basic and industry-supportive infrastructure,
(iii) in public services, in order to improve their quality,
(iii) in public services, in order to improve their quality,
(iv) in a strong cohesion policy, in order to promote social and economic cohesion,
(iv) in a strong cohesion policy, in order to promote social and economic cohesion,
(v) in the protection of the environment and in eco-technologies,
(v) in the protection of the environment and in eco-technologies,
(vi) in improving labour, social, environmental and safety standards, in order to achieve harmonisation to meet the highest standards,
(vi) in improving labour, social, environmental and safety standards, in order to achieve harmonisation to meet the highest standards,
(vii) in the social economy,
(vii) in the social economy,
(viii) in social protection, in order to eradicate poverty and fight against social exclusion,
(viii) in social protection, in order to eradicate poverty and fight against social exclusion,
(ix) in (public) research and innovation, in order to guarantee its benefits to all,
(ix) in (public) research and innovation, in order to guarantee its benefits to all,
(x) in the promotion of culture, sports and civil participation,
(x) in the promotion of culture, sports and civil participation,
(xi) in the progressive ' dematerialisation ' of the economy;
(xi) in the progressive ' dematerialisation ' of the economy;
Insists on the revocation of the Stability and Growth Pact, in parallel with the establishment of an Employment and Growth Pact which will foster public investment, improve efficiency, and set specific economic, social and environment criteria tailor-made to the particular needs of each Member State, in particular targeting unemployment reduction;
Insists on the revocation of the Stability and Growth Pact, in parallel with the establishment of an Employment and Growth Pact which will foster public investment, improve efficiency, and set specific economic, social and environment criteria tailor-made to the particular needs of each Member State, in particular targeting unemployment reduction;
Stresses the need to support the development of the less-favoured regions, areas with permanent structural disadvantages, the outermost regions, and areas affected by recent deindustrialisation or industrial restructuring, in order to strengthen economic and social cohesion and women's social inclusion in those areas and regions;
Stresses the need to support the development of the less-favoured regions, areas with permanent structural disadvantages, the outermost regions, and areas affected by recent deindustrialisation or industrial restructuring, in order to strengthen economic and social cohesion and women's social inclusion in those areas and regions;
Stresses the importance of the state's role in the promotion of economic development, support for productive investment, creation of jobs with rights, stimulation of exports, and support to micro-businesses and SMEs, the cooperative sector and families;
Stresses the importance of the state's role in the promotion of economic development, support for productive investment, creation of jobs with rights, stimulation of exports, and support to micro-businesses and SMEs, the cooperative sector and families;
Insists on the strengthening of the state's role in regulation, participation and intervention as regards the market and on a better regulatory framework, in particular for financial markets;
Insists on the strengthening of the state's role in regulation, participation and intervention as regards the market and on a better regulatory framework, in particular for financial markets;
Calls for the implementation within the EU of a tax on capital movements, in view of the increasing volatility and instability of the financial markets, the danger posed to the real economy by speculation, and the need to obtain new sources of tax revenue with a view to redressing the tax balance as between labour and capital;
Calls for the implementation within the EU of a tax on capital movements, in view of the increasing volatility and instability of the financial markets, the danger posed to the real economy by speculation, and the need to obtain new sources of tax revenue with a view to redressing the tax balance as between labour and capital;