natgillin/translations-raw huggingface dataset:
1972 m. kovo mėn. komunistų partijai priklausanti Suomijos parlamento narė ir antroji Tarptautinės demokratinės moterų federacijos (angl.
In March 1972 Hertta Kuusinen, a Communist member of the Finnish Parliament and second chairperson of the Women’s International Democratic Federation (WIDF), proposed to the Commission on the Status of Women (CSW) that the UN declare an ‘International Women’s Year’ in order to draw the attention of the UN and the world to the situation of women and their specific problems.
WIDF) prezidentė Hertta Kuusinen Moterų padėties komisijai pasiūlė, kad JTO paskelbtų „tarptautinius moters metus“, siekiant atkreipti Jungtinių Tautų ir pasaulio dėmesį į moterų padėtį ir specifines jų problemas.
This proposal was supported by other women’s organisations, and the CSW recommended that the UN General Assembly declare 1975 International Women’s Year; the Assembly took a decision to that effect in December 1972.
Šie JTO sprendimai dėl Tarptautinių moters metų (1975 m.) ir Moters dešimtmečio (1975–1985 m.) įkvėpė tolesnius veiksmus visame pasaulyje.
The decisions on the International Women’s Year and the UN Decade for Women (1975-1985) inspired action in every part of the world.
Šiais Tarptautinės moters dienos paskelbimo 100-o metų sukakties metais JTO pasirinko temą „Vienodos teisės, lygios galimybės: visuotinė pažanga“.
For this year, a hundred years since International Women’s Day was first declared, the UN has chosen the theme of ‘equal rights, equal opportunities: progress for all’.
Metas įvertinti, kaip siekiama Pekino + 15 tikslo „Lyčių lygybė, vystymasis ir taika“, kurį Jungtinės Tautos pasirinko moterims skirto dešimtmečio tema.
The main focus of attention will be the Beijing + 15 review centring on ‘Equality, Development and Peace’, the theme of the UN Decade for Women.
Moterų ir vyrų lygybės gairės ir dabartinė padėtis
The 2006-2010 Roadmap and the current situation
Ši politika lėmė, kad skurde vargsta daugiau nei 85 milijonai žmonių, kurių dauguma – moterys ir vaikai, atsidūrę tokioje padėtyje dėl tokių reiškinių kaip nedarbas, laikinas įdarbinimas, menki atlyginimai, nepakankamo minimaliam pragyvenimui dydžio pensijos ir dėl menkų galimybių gauti kokybiškų viešųjų paslaugų.
Another factor involved in this outcome is the inconsistencies of Community policies, which have produced a situation in which more than 85 million people, mostly women and children, have been reduced to poverty by a combination of unemployment, casual labour, low wages, pensions below the minimum subsistence level, and the difficulties of obtaining access to good public services.
Be to, moterys ypač nukentėjo nuo dabartinės ekonominės ir socialinės krizės; dėl jos nelygybė ir diskriminacija ypač padidėjo.
Furthermore, the current economic and social crisis is having a particularly severe impact on women, exacerbating inequalities and discrimination.
Vidutinio moterų ir vyrų atlyginimo skirtumai Europos Sąjungos lygmeniu vis didėja ir vidutiniškai siekia 17 proc; ryškėja netiesioginės diskriminacijos didėjimo tendencija, o nedarbas auga ir tai turi pasekmių moterims ir mergaitėms.
In terms of men’s and women’s average wages, the disparities are widening, amounting on average to more than 17%, and indirect forms of discrimination tend to increase when unemployment is rising and affecting women and girls.
Nors pastaraisiais metais sukurta darbo vietų, ypač jaunimui ir moterims, tai – daugiausia laikinas ir menkai apmokamas darbas, nesuderinamas su žmogaus teisėmis, ypač motinystės požiūriu, o tai taip pat turi įtakos mažam gimstamumui.
Even the employment generated in recent years, especially jobs for young people and women, has mainly been insecure and poorly paid and failed to respect fundamental rights, not least where motherhood is concerned, a fact which has also contributed to the low birth rate.
Tam tikros moterų grupės, pvz., pagyvenusios moterys, moterys, besirūpinančios nuo jų priklausomais asmenimis, migrantės, mažumoms priklausančios moterys, turinčios negalią, kalinės ir pan., tampa daugialypės ir ypač didelės diskriminacijos aukomis.
Among the most serious forms of discrimination are those inflicted in numerous instances on specific categories of women, including older women, women with dependants, women who are migrants or belong to minorities, and women with disabilities.
Smurto lygis išlieka aukštas, o skurdas, nedarbas ir diskriminacija sąlygoja, kad įvairiose Europos Sąjungos šalyse ir toliau vyksta, ar netgi plečiasi, prekyba moterimis ir vaikais, kurie verčiami užsiimti prostitucija, – šias problemas reikia skubiai spręsti.
Violence and poverty are continuing at a high level; unemployment and discrimination have served to prolong or expand the trafficking in which women and children are brought to Member States to work as prostitutes: these problems need to be tackled as a matter of urgency.
Priemonės instituciniu lygmeniu
Measures at institutional level
Nors įvairių valstybių narių vykdoma lyčių lygybės politika pasiekusi nevienodus išsivystymo etapus, būtina užtikrinti lygias galimybes naudotis ištekliais, teisėmis ir galia, o dėl to reikia struktūrinių ir kultūrinių pokyčių, atsisakyti stereotipų ir propaguoti lygybę, kad įgyvendinant lyčių lygybę būtų daroma pažanga, o ne žengiama atgal.
Although the Member States’ equality policies have reached different stages of development, what is essential in every case is to guarantee equal access to resources, rights, and power, implying a need to bring about structural and cultural change, eliminate stereotypes, and promote equality with a view to achieving it in a context of progress as opposed to retrogression.
Dabartinės problemos ir įgyta patirtis rodo, kad moterų teisių klausimais reikia geresnio koordinavimo, sklaidos ir propagavimo, įtraukiant moterų organizacijas į kovą su diskriminacija ir nelygybe.
Existing challenges and the experience acquired suggest that women’s rights need to be coordinated more closely, publicised more widely, and promoted more effectively, and that women’s organisations need to play a role in combating discrimination and inequalities.
Dėl to labai svarbu, kad naująją Europos Sąjungos moterų ir vyrų lygybės strategiją sudarytų Pekino veiksmų programa pagrįsta veiksmų programa ir politinis įsipareigojimas ir kad ją, pasikonsultavusi su Parlamentu, priimtų Taryba, siekiant, kad strategija įgautų reikiamo politinio svorio ir užtikrintų naują postūmį lyčių lygybės politikai, atsižvelgiant į tai, kad moterų ir mergaičių teisės – nedaloma, neatskiriama ir integrali visuotinių žmogaus teisių dalis.
That is why the EU’s new gender equality strategy needs to be an agenda for action and a political commitment based on the Beijing Platform for Action; after consulting Parliament, the Council should adopt the strategy in order to lend greater political weight and provide fresh impetus for gender equality policy, bearing in mind that the human rights of women and girls form an inalienable and indivisible integral part of universal human rights.
Taip pat siūloma, kad kasmet vyktų trišalis Tarybos, Komisijos ir Parlamento susitikimas vyrų ir moterų lygybės strategijos įgyvendinimo Europos Sąjungoje pažangos klausimais.
In addition, the Council, the Commission, and Parliament should hold an annual tripartite meeting to review the progress of the strategy.
Tačiau, atsižvelgiant į tai, kad būtina įtraukti moteris ir jų organizacijas į šį procesą, siūloma kasmet organizuoti konferenciją lyčių lygybės klausimais, kurioje dalyvautų įvairių valstybių narių moterų organizacijos ir profesinės sąjungos, Parlamento nariai, Europos Komisijos, Tarybos ir nacionalinių parlamentų nariai, kiekvienais metais skiriant ypatingą dėmesį iš anksto pasirinktai temai.
Given that women and the organisations representing them need to be involved in the whole process, a conference on gender equality, attended by women’s organisations and trade unions from the Member States and Members of Parliament, the Commission, the Council, and the national parliaments should be held annually, focusing each year on a predetermined theme.
Būtina primygtinai raginti, kad Europos lyčių lygybės institutas pradėtų veikti visu pajėgumu ir kad būtų parengti rodikliai, kuriuos pasitelkiant būtų galima vykdyti stebėseną vyrų ir moterų lygybės klausimais visose srityse.
The European Institute for Gender Equality should become fully operational without delay, and all the necessary indicators should be devised to enable equality issues to be kept under review wherever they arise.
Europos Komisijos generaliniai direktoratai turi parengti koordinavimo mechanizmus, kuriais remiantis būtų nuolat stebima moterų ir vyrų vienodų teisių ir lygių galimybių politika.
The Commission’s directorates-general should set up coordinating machinery to provide permanent follow-up to gender equality and equal opportunities policies.
Taip pat reikėtų pabrėžti, kad labai svarbu lyčių lygybės aspektą integruoti į politiką įvairiose srityse, pvz., į ekonomiką, finansus, verslą, socialinius reikalus ir biudžetą.
The gender equality policies applying in various fields of activity, including the economic, financial, commercial, social, and budgetary spheres, have to based on an integrated approach.
Komisija ir valstybės narės raginamos vykdyti gerosios patirties pavyzdžių sklaidą ir pranešti apie sistemingus moterų teisių pažeidimus, ypač dirbančių moterų ir ypač „premijų už produktyvumą“, „kokybės“, „produktyvumo“ arba „stropumo“ aspektais, dėl kurių visuomet susidaro kliūtys pasinaudoti teisėmis į motinystę ir vaiko priežiūrą ir prižiūrėti vaikus ar kitus priklausomus asmenis, taip pat kliūtys profesinių sąjungų ir politinėms teisėms.
The Commission and the Member States should publicise examples of good practice and speak out against those cases in which women’s rights, and especially those of working women, are systemically violated; one matter to which particular attention should be drawn is the use of bonuses for ‘production’, ‘quality’, ‘productivity’, or ‘regular attendance’, the invariable purpose of which is to make maternity and paternity rights subject to conditions and create difficulties in terms of supporting children or other dependants, as well as limiting trade union and political rights.
Įskaitant ir Europos Parlamentą, reikia, kad įvairiausiose srityse įvairūs parlamentiniai komitetai ir delegacijos ypatingą dėmesį skirtų lygybės klausimams.
In Parliament too, across its varied range of activities, extending to committees and parliamentary delegations, particular importance should be assigned to equality issues.
Teminės sritys – tikslai
Policy areas – aims
Reikia, kad moterų ir vyrų vienodos teisės ir lygios galimybės būtų praktiškai įgyvendinamos ir daroma visuotinė socialinė pažanga, o ne žengiama atgal.
Gender equality and equal opportunities should be achieved in a context of social progress for all and not of retrogression.
Todėl labai svarbu tęsti ES pirmininkavusios Švedijos atliktą Pekino veiksmų programos (Pekinas +15) analizę ir ja remiantis ne tik parengti tinkamus rodiklius, bet taip pat nustatyti tikslus ir patvirtinti reikiamą politiką programoje numatytų 12-oje sričių.
It is therefore important to build on the analysis of the Beijing Platform (Beijing + 15) with a view not just to developing appropriate indicators, but also to defining goals and adopting the necessary policies in all of the 12 areas covered.
Esant tokiai krizės padėčiai, svarbu kuo skubiau suteikti pirmenybę kovai su skurdu ir peržiūrėti makroekonomikos, pinigų, socialinę ir darbo politiką, kuri nulemia skurdą, siekiant užtikrinti moterims ekonominį ir socialinį teisingumą, parengti strategijas, kuriomis būtų propaguojamas teisingas pajamų pasidalinimas, užtikrinamos minimalios pajamos, orumo nežeidžiantys atlyginimai ir pensijos, sukuriama pakankamai su teisėmis suderinamų darbo vietų moterims, sudaromos galimybės visoms moterims ir mergaitėms gauti kokybiškų viešųjų paslaugų, pagerinama socialinė apsauga ir rūpybos paslaugos, pvz., lopšeliai, darželiai, dienos centrai, bendruomenės laisvalaikio centrai ir pagalbos šeimoms tarnybos, ir užtikrinamas jų prieinamumas visoms moterims, vaikams ir pagyvenusiems asmenims.
In this time of crisis, one priority has to be to fight poverty by reforming the macroeconomic, monetary, social, and labour market policies lying at its roots with a view to guaranteeing economic and social justice for women and pursuing strategies to promote fair distribution of income, guarantee a minimum income and decent wages and pensions, create more jobs with rights for women, enable all women and girls to benefit from public services of a high standard, and improve welfare provision and neighbourhood services, for example crèches, nursery schools, kindergartens, day centres, and community leisure and family support centres, making them accessible to women, children, and older people as a whole.
Taip pat būtų galima kurti su teisėmis suderinamas darbo vietas moterims ir prisidėti prie socialinės integracijos.
This could afford an opportunity to create jobs with rights for women and help to foster social inclusion.
Svarbu paraginti skubiai imtis kovos su atlyginimų ir darbo vertinimo skirtumu priemonių ir peržiūrėti šiuo metu galiojančią direktyvą, parengti sektorių planus, kuriuose būtų numatyti etapai ir tiksliai apibrėžti tikslai, siekiant panaikinti tiesioginę ir netiesioginę diskriminaciją, arba paskatinti viešas derybas ir parengti patarėjų lyčių lygybės klausimais bei lygybės įgyvendinimo planų įmonėms ir kitoms darbo vietoms.
Steps need to be taken as a matter of urgency to combat discrimination in terms of wages and the value to be assigned to work, whether by revising the existing directive or by drawing up phased industry-wide plans, with clear-cut goals, aimed at doing away with direct and indirect forms of discrimination or by encouraging collective bargaining and the training of equality advisers and laying down equality plans for factories and other workplaces.
Nepakanka tik pateikti komunikatą, kaip kad Komisija padarė 2007 m. liepos mėn. išleidusi komunikatą „Kovoti su moterų ir vyrų darbo užmokesčio skirtumu“.
It is not enough to submit a communication, as the Commission did in July 2007, on the subject of reducing the gender pay gap.
Taip pat negalima pasitenkinti vien tik atlyginimų skirtumo priežasčių tyrimu.
Nor is it enough to examine the reasons for wage disparities.
Reikia kuo skubiau pateikti šio tyrimo rezultatus ir tikėtis, kad Komisija padarys išvadas ir skubiai pateiks reikiamų priemonių moterų ir vyrų atlyginimo skirtumui mažinti.
It is essential to reveal the findings, and it is to be hoped that the Commission will draw conclusions and, without fail, put forward measures aimed at narrowing the gender pay gap.
Reikia daugiau veiksmų, gerinti žinias ir priežiūrą darbo vietose, siekiant užtikrinti geresnes moterų darbo sąlygas, atsižvelgiant į darbo laiką, teises į motinystės ir vaiko priežiūros atostogas ir jų socialinę funkciją, darbo, šeimos ir asmeninio gyvenimo derinimą, ir skatinti plačiau taikyti motinystės ir vaiko priežiūros atostogas, jas visiškai apmokant, įteisinti apmokamas tėvystės atostogas ir kovoti su reiškiniais, kurie trukdo įgyvendinti minimus aspektus.
Greater action, awareness-raising, and supervision are needed at the workplace in order to create better working conditions for women, taking into account working times, compliance with maternity and paternity rights and their social function in terms of work-life balance and calling for wider uptake of maternity and parental leave, with full pay, the establishment of paid paternity leave, and remedies where the above rights are challenged.
Reikia politikos ir priemonių, skirtų smurtui prieš moteris panaikinti visose srityse, ir propaguoti moterų teises, kovoti su lyčių stereotipais ir bet kokia diskriminacija visuomenėje ir šeimoje, įskaitant švietimą, profesinį mokymą, žiniasklaidą ir politinį gyvenimą, ypač didelį dėmesį skiriant švietimo politikai ir lyčių lygybės propagavimui
It is necessary to adopt the policies and actions required to eradicate violence against women in every walk of life, promoting women’s human rights, combating gender stereotypes and all forms of discrimination in society and the family, not least in education, training, the media, and politics; policies must serve to educate and to promote equality.
Būtina sutelkti reikiamą dėmesį į moterų, dirbančių kartu su sutuoktiniu žemės ūkio, amatų, prekybos, žuvininkystės ir smulkaus šeimos verslo sektoriuose, padėtį, nes šiuose sektoriuose moterys daug labiau pažeidžiamos nei vyrai, ir numatyti priimti naujas priemones, kuriomis būtų apsaugoma motinystė, panaikinama netiesioginė diskriminacija, užtikrinama apsauga ir socialinė apsauga, taip pat kitos moterų teisės, įskaitant individualų verslą turinčias moteris.
Every attention should be brought to bear on the situation of women working with their spouses in agriculture, craft industries, commerce, or fisheries and on that of small family businesses, in which women are in a more vulnerable position than men; new measures should be taken to protect mothers, eliminate indirect discrimination, safeguard welfare provision, social security, and other entitlements accorded to women, including those working in a self-employed capacity.
Nors lytinės ir reprodukcinės sveikatos srityje padaryta pažanga, išlieka dar daug problemų, todėl svarbu užtikrinti, kad moterys galėtų valdyti savo lytines ir reprodukcines teises.
In spite of the progress in the area of sexual and reproductive health, there are still many unresolved problems, and women therefore have to be given control over their sexual and reproductive rights.
Reikia paraginti atsižvelgti į neseniai Europos Parlamento priimtas 2010 m. vasario 10 d. rezoliucijas dėl prekybos žmonėmis prevencijos ir moterų ir vyrų lygybės Europos Sąjungoje.
It is essential to ensure compliance with a number of important EU resolutions, not least those of 10 February 2010 on preventing trafficking in human beings ( P7_TA(2010)0018 ) and equality between women and men in the EU ( P7_TA(2010)0021 ).
dėl žmogaus teisių gynėjams palankių ES politikos priemonių
on EU policies in favour of human rights defenders
Pranešėja: Heidi Hautala
Rapporteur: Heidi Hautala
dėl žmogaus teisių gynėjams palankių ES politikos priemonių
on EU Policies in favour of human rights defenders
– atsižvelgdamas į Jungtinių Tautų chartiją, Visuotinę žmogaus teisių deklaraciją, tarptautinius žmogaus teisių paktus ir Tarptautinį pilietinių ir politinių teisių paktą (TPPTP) ir Tarptautinis ekonominių, socialinių ir kultūrinių teisių paktą (TESKTP);
– having regard to the Charter of the United Nations, the Universal Declaration of Human Rights, the International Covenants on Human Rights, the International Covenant on Civil and Political Rights (IOCPR) and the International Covenant on Economic, Social and Cultural Rights (ICESCR);
– atsižvelgdamas į Jungtinių Tautų deklaraciją dėl žmogaus teisių gynėjų ir į Jungtinių Tautų specialiojo pranešėjo veiklą, susijusią su žmogaus teisių gynėjų padėtimi,
– having regard to the United Nations Declaration on Human Rights Defenders and the activities of the United Nation Special Rapporteur on the Situation of Human Rights Defenders,
– atsižvelgdamas į Lisabonos sutartį, ypač į jos 3 ir 21 straipsnius, ir į Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartiją,
– having regard to the Lisbon Treaty, notably Articles 3 and 21 thereof, and to the Charter of Fundamental Rights of the European Union,
– atsižvelgdamas į Europos Sąjungos gaires dėl žmogaus teisių , ypač į 2004 m. birželio mėn. priimtas ir 2008 m. peržiūrėtas Europos Sąjungos gaires dėl žmogaus teisių gynėjų ; taip pat atsižvelgdamas į 2001 m. gruodžio mėn. priimtas ir 2009 m. peržiūrėtas ES gaires dėl dialogų žmogaus teisių klausimais,
– having regard to the European Union Guidelines on Human Rights, and in particular to the European Union Guidelines on Human Rights Defenders, adopted in June 2004, and reviewed in 2008; having regard also to the Guidelines on Human Rights Dialogues, adopted in December 2001 and reviewed in 2009,
– atsižvelgdamas į ES išorės susitarimuose numatytas nuostatas, susijusias su žmogaus teisėmis,
– having regard to human rights clauses in the EU’s external agreements;
– atsižvelgdamas į specialiąsias EP narių, vykstančių į trečiąsias šalis, žmogaus teisių ir demokratijos skatinimo veiklos gaires,
– having regard to its specific guidelines for human rights and democracy actions of MEPs in their visits to third countries,
– atsižvelgdamas į Europos Parlamento pirmininkų sueigos 2003 m. gegužės 15 d. priimtą ir 2006 m. birželio 14 d. pataisytą Sacharovo premijos „Už minties laisvę“ skyrimo statutą,
– having regard to the Statute of the Sakharov Prize for Freedom of Thought, adopted by the European Parliament Conference of Presidents on 15 May 2003, and modified on 14 June 2006,
– atsižvelgdamas į savo ankstesnes rezoliucijas dėl žmogaus teisių padėties pasaulyje ir ypač į jų priedus dėl atskirų atvejų,
– having regard to its previous resolutions on the situation with regard to human rights in the world, and especially to its annexes on individual cases,
– atsižvelgdamas į savo reguliarias diskusijas ir skubias rezoliucijas dėl žmogaus teisių, demokratijos ir teisinės valstybės principų pažeidimų,
– having regard to the regular debates and urgency resolutions on cases of breaches of human rights, democracy and the rule of law,
Europos Tarybos Ministrų komiteto patvirtintas rekomendacijas dėl nevyriausybinių organizacijų Europoje teisinio statuso
– having regard to the Recommendation on the legal status of Non-Governmental Organisations in Europe
– atsižvelgdamas į regionines žmogaus teisių priemones, ypač į Europos žmogaus teisių konvenciją, Afrikos žmogaus ir tautų teisių chartiją ir Afrikos žmogaus ir tautų teisių komisijos patvirtintas rezoliucijas dėl žmogaus teisių gynėjų, Amerikos žmogaus teisių konvenciją ir Arabų žmogaus teisių chartiją,
– having regard to regional human rights instruments, including in particular the European Convention on Human Rights, the African Charter on Human and Peoples’ Rights and the resolutions adopted by the African Commission on Human and Peoples’ Rights (ACHPR) on human rights defenders, the American Convention on Human Rights and the Arab Charter on Human Rights,
OL L 243, 2009 9 15, p.
OJ L 243, 15.09.2009, p.
– atsižvelgdamas į žmogaus teisių gynėjų, kuriems gresia pavojus, apsaugos ir priėmimo programas, įgyvendinamas kai kuriose ES valstybėse narėse,
– having regard to the programmes for protecting and sheltering threatened human rights defenders which are being implemented in some EU Member States,
A. kadangi pagal Jungtinių Tautų chartiją kiekviena valstybė narė privalo skatinti visuotinę pagarbą žmogaus teisėms bei laisvėms ir jų laikymąsi,
A. whereas, under the Charter of the United Nations, every member state has the responsibility to promote universal respect for, and observance of, human rights and freedoms,
B. kadangi pagal 1998 m. patvirtintą JT deklaraciją sąvoka „žmogaus teisių gynėjas“ vartojama norint apibūdinti žmogų, kuris savarankiškai arba kartu su kitais siekia taikiomis priemonėmis skatinti ir ginti žmogaus teises,
B. whereas, according to the UN Declaration adopted in 1998, ‘human rights defender’ is a term used to describe persons who, individually or with others, act to promote or protect human rights through peaceful means,