natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Dalyvavau priimant daugelį sprendimų ekonomikos ir finansų klausimais nacionaliniu, Europos ir tarptautiniu lygmeniu.
I have been party to many decisions at the national, European and international level in economic and financial matters.
Kaip Belgijos finansų ministro kabineto administracijos vadovas nacionaliniu lygmeniu dalyvavau įgyvendinant pagrindines mokesčių ir reguliavimo reformas.
At the national level, as chief of staff of the Belgian Minister of Finance, I was involved in major taxation and regulatory reforms.
Taip pat norėčiau paminėti naują Belgijos nacionalinio banko Finansinio stabilumo skyrių, įsteigtą 2002 m. siekiant atlikti geresnę šios srities analizę ir mokslinius tyrimus.
I would also like to mention the creation in 2002 of a new Financial Stability Department at the National Bank of Belgium, strengthening the focus on analysis and research in this area.
Visai neseniai Belgijoje buvau aktyviai įsitraukęs į finansų krizės valdymo procesą ir buvau Lamfalussy aukšto lygio grupės, kuri Belgijoje parengė naują priežiūros sistemą, narys.
More recently, I actively participated in the management of the financial crisis in Belgium, and was a member of the Lamfalussy high-level group, which outlined a new supervisory architecture for Belgium.
Be to, neseniai dirbau su pagrindinėmis tarptautinės politikos grupėmis, dirbančiomis reagavimo į krizę klausimais.
I also recently contributed to major international policy groups in response to the crisis.
Europos lygmeniu buvau aktyviai įsitraukęs į iniciatyvas, kuriomis buvo stiprinamas tarpvalstybinis krizių valdymas finansų sektoriuje.
At the European level, I actively participated in initiatives to reinforce cross-border crisis management in the financial sector.
Kaip Bazelio komiteto narys, atkakliai siekiau, kad įgyvendinant vadinamąjį „Bazelio III“ paketą finansų sistema taptų atsparesnė.
As a member of the Basel Committee, I have ardently worked on making the financial system more resilient via the so-called Basel III package.
Kokių pagrindinių tikslų sieksite aštuonerius metus eidamas Europos centrinio banko vykdomosios valdybos nario pareigas?
What would be the guiding objectives you will pursue during your eight-year mandate as a Member of the Executive Board of the European Central Bank?
Visų pirma ištikimai vykdysiu Sutartyje Europos centriniam bankui nustatytus įgaliojimus.
I will first and foremost be fully devoted to the Treaty mandate of the ECB.
Atsižvelgdamas į ECB kompetenciją, veiksiu nepriklausomai euro zonos bendrojo intereso ir visos ES bei jos piliečių naudai.
In line with the competences of the ECB, I will act with independence in the general interest of the Euro area and the EU as a whole and of their citizens.
Labai vertinu sąžiningumą, skaidrumą ir atskaitomybę.
I highly value integrity, transparency and accountability.
Be to, manau, kad kolegialus sprendimų priėmimas ir aukštos kvalifikacijos darbuotojai – tai pagrindinis ECB turtas.
I also believe that collegial decision-making and a highly professional staff are major assets for the ECB.
Kaip vertinate pastaruosius dvylika metų Europos centrinių bankų sistemos (ECBS) vykdomą pinigų politiką ?
What is your assessment of the monetary policy as it has been implemented by the ESCB for 12 years?
Kokius pakeitimus, jeigu turite tokių pasiūlymų, siūlytumėte įgyvendinti, jei būsite paskirtas vykdomosios valdybos nariu ?
What changes, if any, would you promote when becoming a Member of the Executive Board?
Apskritai pinigų politika, mano manymu, euro zonoje buvo plėtojama gana gerai.
Overall, monetary policy in the euro area has developed satisfactorily in my view.
Apklausos ir finansų rinkos rodikliai, susiję su infliacijos lūkesčiais, atitinka ECB kainų stabilumo apibrėžtį.
Surveys and financial market indicators for inflation expectations have been overall in line with the ECB’s definition of price stability.
Šiuo infliacijos lūkesčių įtvirtinimo lygiu patvirtinama, kad rinkos ir visuomenė su dideliu pasitikėjimu vertina ECB įsipareigojimą užtikrinti tai, ko iš jo tikimasi, t. y. kainų stabilumą.
This anchoring of inflation expectations witnesses the large degree of credibility that markets and the public attach to the ECB’s commitment to deliver what it is expected to deliver, i.e. price stability.
ECB pasiekė šį tikslą, nepaisant daugelio išskirtinių problemų, su kuriomis jam teko susidurti per pastaruosius dvylika metų.
The ECB has achieved this objective despite many exceptional challenges it had to weather in the past 12 years.
2007 m. kilus finansinei suirutei, vėliau peraugusiai į finansų krizę, ECB reagavo nedelsdamas.
The ECB reacted promptly when the financial turmoil erupted in 2007 and when it next turned into a financial crisis.
Net šiuo laikotarpiu, kelis mėnesius vyraujant neigiamai infliacijai, išliko įtvirtinti infliacijos lūkesčiai vidutinės ir ilgesnės trukmės laikotarpiais.
Even in this period, with a few months of negative inflation rates, the medium to longer-term inflation expectations remained well-anchored.
Atsižvelgiant į tai, finansų krizės laikotarpiu iškilo keletas klausimų dėl pinigų politikos ir finansinio stabilumo sąsajų.
This being said, the financial crisis has raised a number of questions on the relation between monetary policy and financial stability.
Labai svarbu geriau suprasti finansų sektoriaus vaidmenį pinigų politikos perdavimo mechanizme.
A better understanding of the role of the financial sector in the transmission mechanism of monetary policy is of the essence.
Kaip minėjau 6 atsakyme, turto kainų pokyčių stebėjimas – svarbi tvirtos pinigų politikos strategijos dalis.
As mentioned in answer 6, monitoring asset price developments is one important element in a robust monetary policy strategy.
Per pastaruosius trisdešimt metų infliacijos lygis ir jos nepastovumas pirmiausia sumažėjo išsivysčiusiose, o vėliau – ir besivystančiose šalyse.
Over the last 30 years the level of inflation and its volatility have declined first in developed and, at a later stage, developing economies.
Iki finansų krizės proveržio diskusijos jau seniai buvo nukreiptos į galimus šio vadinamojo „didžiojo sulėtėjimo“ reiškinio aiškinimus kaip struktūrinius pokyčius, apimančius globalizaciją ir veiksmingesnę pinigų politiką.
Until before the eruption of the financial crisis, the debate had long focused on possible interpretations of this so-called Great Moderation like structural changes including globalisation and more efficient monetary policy.
Labiausiai tikėtinas atsakymas yra tas, kad abu šie veiksniai svariai prisidėjo prie infliacijos ir jos kintamumo mažinimo.
The most likely answer is that both these factors significantly contributed to reduce inflation and its volatility.
Tačiau negalime teigti, kad kova su infliacija neabejotinai laimėta ir kad įžengėme į naują laikotarpį, kai infliacija labiau reiškiasi turto, o ne vartotojų kainų kilimu.
Nevertheless we cannot say that the fight against inflation has been definitely won and that we have entered into a new era where inflation reveals itself in asset rather than consumer prices.
Kartu tiesa tai, kad sutramdyti infliacijos pokyčiai mažinant finansų rinkų reikalaujamo rizikos priedo dydį galėjo paskatinti netvarius kai kurių turto kainų pokyčius.
At the same time, it is true that the tamed developments in inflation dynamics, by reducing the risk premium demanded by financial markets, may have contributed to fostering unsustainable developments in some asset prices.
Ateityje centriniai bankai turi išsaugoti savo sunkiai per pastaruosius trisdešimt metų įgytą pasitikėjimą ir toliau daug dėmesio skirti tikslui palaikyti savo kainų stabilumą, kartu tinkamai atsižvelgdami į turto kainų pokyčių poveikį vidutinės ir ilgesnės trukmės rizikai kainų stabilumui.
Looking forward, central banks must preserve their own hard gained credibility over the past 30 years and remain focused on their price stability objective, while taking due account of the implications of asset price developments for medium to longer term risks to price stability.
Turto kainų pokyčių stebėjimas – tai svarbi tvirtos pinigų politikos strategijos dalis.
Monitoring asset price developments is one important element in a robust monetary policy strategy.
Netvarūs turto kainų pokyčiai gali reikšti gana skausmingą korekciją, – net tolimoje ateityje, – kuri gali kelti pavojų ilgalaikiam centrinio banko gebėjimui palaikyti kainų stabilumą.
Unsustainable developments in asset prices may herald quite painful adjustments – even far away in the future – that may jeopardise a central bank’s ability to maintain price stability on a lasting basis.
Pvz., rengiant ECB pinigų politikos strategiją ilgalaikė rizika kainų stabilumui, kylanti dėl netvarios turto kainų dinamikos, turi tinkamai atsispindėti svarstant pinigų politikos klausimus.
The ECB’s monetary policy strategy, for example, is designed in such a way as to duly incorporate the longer term risks to price stability emanating from unsustainable asset price dynamics into monetary policy deliberations.
Atliekant pinigų analizę, kuri labai svarbi rengiant vidutinės ir ilgesnės trukmės kainų pokyčių perspektyvą, vertinant pinigų ir kredito pokyčius suteikiama galimybių stebėti kainų formavimosi nekilnojamojo turto rinkose ir kredito bei likvidumo susidarymo finansų sektoriuje sąveiką.
In the monetary analysis, which plays an important role in shaping the medium to longer-term outlook for price developments, the assessment of money and credit developments makes it possible to follow the interactions between price formation in asset markets and credit and liquidity creation in the financial sector.
Tai skatina pinigų politikoje taikyti aktyvesnį palūkanų normų reguliavimą, t. y. „aktyviau pasipriešinti“ (angl. leaning-against-the-wind ) turto kainų svyravimams, kuriuos atspindi pinigų ir kredito bendrų sumų dinamika.
This encourages monetary policy to adopt a leaning-against-the-wind attitude to incipient asset price imbalances that are reflected in the dynamics of monetary and credit aggregates.
Taip pinigų politika galima riboti nekilnojamojo turto kainų burbulų susidarymą finansiniais ciklais ir palaikyti kainų stabilumą ilguoju laikotarpiu.
It helps monetary policy to limit the build-up of asset price bubbles over financial cycles and thereby to maintain price stability on a lasting basis.
Nepaisant to, pinigų politika nebūtinai yra tinkamiausia priemonė kovoti su kredito ir (arba) turto kainų pakilimais.
Nevertheless, monetary policy is not necessarily the most appropriate instrument to deal with credit/asset price booms.
Labiau tiktų naudoti makrolygio rizikos ribojimo priemones, nukreiptas į finansinio aktyvumo šaltinius.
The use of macro prudential instruments targeted on the sources of financial exuberance may be more appropriate.
Tačiau turime mažai šių priemonių taikymo patirties.
At the same time, we have little experience with these instruments.
Kaip vertinate didėjančių pagrindinių produktų kainų įtaką pinigų politikai?
How do you assess the consequences of rising commodity prices for the monetary policy?
Ar yra prieštaravimas pinigų politikos atžvilgiu siekiant kovoti su ekonomikos nuosmukiu ir išlikti budriems dėl infliacijos (lūkesčių)?
Is there a conflict in terms of monetary policy between fighting the recession and remaining vigilant about inflation (expectations)?
ECB pinigų politikoje daugiausia dėmesio skiriama kainų pokyčiams vidutinės trukmės laikotarpiu.
The monetary policy of the ECB focuses on price developments in the medium term.
Praeina šiek tiek laiko, kol pinigų politikos pozicijos pokyčiai padaro įtaką ekonomikai, o galiausiai ir kainoms.
Changes in the monetary policy stance take some time to affect the economy and, ultimately, prices.
Todėl didėjančios pagrindinių produktų kainos, kurios stebimos šiuo metu, įtakos pinigų politikai turės tik tiek, kiek jos turės įtakos kainų stabilumui vidutinės trukmės laikotarpiu.
Rising commodity prices, as currently observed, therefore will affect monetary policy only to the extent that they create upside risks for price stability in the medium term.
Trumpalaikis poveikis bendrai infliacijai, kylantis dėl tiesioginio aukštesnių pagrindinių produktų kainų poveikio infliacijai, ir netiesioginis poveikis, kuris atsiranda ją naudojant kaip sąnaudas gamybos procese, iš esmės nesudaro pagrindo ECB reaguoti, nes poveikis vartotojų kainoms tėra laikinas.
Short-term effects on overall inflation, stemming from direct effects of higher commodity prices on inflation, and indirect effects from its use as input in the production process, are in principle no reason for the ECB to react as the effect on consumer prices would only be temporary.
Kitokia padėtis susiklostytų, jeigu ši trumpalaikio kainų kilimo tendencija įsivyrautų vartotojų, gamintojų ir finansų rinkos dalyvių elgsenoje ir sukeltų antrinį poveikį.
Things start to become different if this short-run upward pressure on prices would become entrenched in the behaviour of consumers, producers and financial market participants leading to the emergence of second-round effects.
Be to, jeigu nuolat didėtų pagrindinių produktų kainos, centriniam bankui tektų įsikišti, nes ilgalaikis nukrypimas nuo kainų stabilumo tikslo gali pakenkti infliacijos lūkesčių įtvirtinimui.
Also, in case of sustained upward trends in commodity prices the central bank may need to intervene when a sustained deviation from the price stability objective risks undermining the firm anchoring of inflation expectations.
Tokiais atvejais reikėtų sugriežtinti pinigų politiką siekiant vėl palaikyti kainų stabilumą ir įtvirtinti infliacijos lūkesčius.
In such cases, a monetary policy tightening would be required to return to a situation of price stability and well-anchored inflation expectations.
Esant dabartinei padėčiai, mums reikia atidžiai stebėti pagrindinių produktų kainas bei jų poveikį ekonomikai ir infliacijai.
In the current situation, we need to closely monitor the prices of commodities and their pass-through to the economy and inflation.
Pagrindinis ECB uždavinys – palaikyti kainų stabilumą vidutinės trukmės laikotarpiu.
The ECB’s primary mandate is to maintain price stability in the medium term.
Šiam tikslui pasiekti jis nustato palūkanų normas, o šiuo metu įgyvendina ir nestandartines priemones, kuriomis siekiama užtikrinti, kad žemos palūkanų normos turėtų poveikį ekonomikai kaip įprastiniais laikais.
To achieve that, it sets interest rates, and currently it also implements non-standard measures that aim at ensuring that low interest rates are transferred to the economy as in normal times.
Kainų stabilumo užtikrinimas – tai geriausias įnašas, kuriuo ECB gali prisidėti prie didėjančių lūkesčių dėl tvaraus ekonomikos atsigavimo (žr. taip pat 8 atsakymą į klausimą).
Ensuring price stability is the best contribution the ECB can make to raising prospects for a sustainable economic recovery (see also the answer to the question 8).
Kaip, jūsų nuomone, ECB, nepažeisdamas kainų stabilumo tikslo, turi įgyvendinti savo antrinius įsipareigojimus, numatytus Sutartyje (prisidėti prie ekonomikos augimo ir visiško užimtumo), ir kokias priemones ECB gali panaudoti šiems įsipareigojimams įgyvendinti ?
Without prejudice to the objective of price stability, how in your view should the ECB fulfil its secondary obligations under the Treaty (to contribute to economic growth and full employment) and what instruments could the ECB use to do so?
Vadovaudamasis Sutarties nuostatomis, ECB nustatė aiškų kiekybinį rodiklį siekiant kainų stabilumo.
In line with the Treaty, the ECB has set a clear numerical benchmark for the achievement of price stability.
Jis įsipareigojęs vidutiniu laikotarpiu išlaikyti mažesnį, bet artimą 2 proc. infliacijos lygį, ir iš pradžių jam visiškai pavyko įgyvendinti šį tikslą.
It aims to maintain inflation below, but close to, 2% over the medium term and has fully accomplished this goal from the start.
Neabejotinai sutariama, kad centrinis bankas negali daryti įtakos tvariam ekonomikos augimui keisdamas pinigų pasiūlą.
A broad consensus exists on the fact that a central bank cannot influence economic growth in a sustainable manner by changing the money supply.
Tačiau kainų stabilumas – tai svarbiausias indėlis, dėl kurio pinigų politikoje galima pasiekti, kad ekonominė aplinka taptų palanki, o užimtumas – aukšto lygio.
However, price stability is the most important contribution that monetary policy can make to achieve a favourable economic environment and a high level of employment.
Tai yra struktūrinis įnašas į kitus Europos Sąjungos tikslus didinant euro zonos ekonomikos augimo potencialą.
It makes a structural contribution to the other objectives of the European Union by increasing the growth potential of the euro area economy.
Sutartyje taip pat numatyta, kad, nepažeisdama kainų stabilumo tikslo, ECBS remia Europos Sąjungos bendrąsias ekonominės politikos kryptis, kad prisidėtų, inter alia , prie Europos tvaraus vystymosi remiantis subalansuotu ekonomikos augimu ir siekiant visiško užimtumo.
Without prejudice to the objective of price stability, the Treaty also envisages the support by the ESCB of the general economic policies in the Union, with a view to contributing inter alia to the sustainable development of Europe based on balanced economic growth and aiming at full employment.
Per finansų krizę pinigų politika buvo tinkamai reaguota į ekonominius ir finansinius sukrėtimus siekiant užtikrinti infliacijos lūkesčių įtvirtinimą ir stabilizuoti makroekonominius rodiklius vidutinės trukmės laikotarpiu.
During the financial crisis, monetary policy reacted to economic and financial shocks with the appropriate medium-term orientation to ensure a solid anchoring of inflation expectations and to stabilise macroeconomic developments.
Nesukeldamas pavojaus kainų stabilumui, ECB pakankamai rėmė ekonomiką taikydamas palūkanų normų mažinimo priemonę.
Without endangering price stability, the ECB has been giving a sufficient degree of support to the economy by using its interest rate instrument.
Be palūkanų normų, kurios buvo sumažintos iki istoriškai žemo lygio, ECB atsakas buvo taip pat gana lankstus, atsižvelgiant į susiklosčiusias aplinkybes.
Moreover, in addition to conventional interest rate cuts to historically low levels, the ECB’s response was sufficiently flexible as circumstances required.
Jis taikė vadinamąsias nestandartines priemones, siekdamas užtikrinti sklandų pinigų politikos perdavimą tuo metu, kai finansų rinkose vyravo neįprastai aukštas netikrumo ir nestabilumo lygis.
It adopted so called non-standard measures with a view to ensuring the smooth transmission of monetary policy in a context of unusually high uncertainty and instability in financial markets.
Kaip vertinate ECB, Tarybos ir (arba) Euro grupės institucinius santykius?
How do you judge the institutional relation between the ECB, the Council and/or the Eurogroup?
Ar manote, kad koordinavimas ir ekonominis stebėjimas Euro grupės viduje turėtų būti tobulinami?
Do you think that the coordination and economic surveillance inside the Eurogroup should be improved?
ECB nuolat dalyvauja Ekonomikos ir finansų reikalų tarybos, Euro grupės ir jų parengiamųjų komitetų posėdžiuose.
The ECB takes part, on a permanent basis, in the meetings of the ECOFIN Council, the Eurogroup and their preparatory committees.
ECB pirmininkas taip pat reguliariai dalyvauja Europos Vadovų Tarybos posėdžiuose svarstant atitinkamus klausimus.
The ECB President is also regularly participating in relevant parts of the meetings of European Council.
Šis glaudus bendradarbiavimas sudaro sąlygas ECB informuoti ministrus apie savo pinigų politikos sprendimus ir pateikti ekonominių ir finansinių pokyčių vertinimą.
This close cooperation allows the ECB to inform Ministers about its monetary policy decisions and its assessment of economic and financial developments.
Ir, atvirkščiai, dalyvaudamas šiuose forumuose ECB įsitraukia į diskusijas apie ES valstybių narių fiskalinius ir kitus makroekonominės ir struktūrinės politikos sritis (pagal „Europos semestrą“), tarptautinius finansinius reikalus ir finansų sektoriaus politiką.
Conversely, via its participation in these fora, the ECB is engaged in discussions about EU Member States' fiscal and other macroeconomic and structural policies (as covered by the EU Semester), international financial affairs and financial sector policies.
Nepaisant to, reikėtų iš tikrųjų tobulinti Komisijos teisės aktų pasiūlymus dėl ekonomikos valdysenos, koordinavimo ir ekonominės priežiūros Europos Sąjungoje.
Nevertheless, the Commission's legislative proposals on economic governance in the EU, coordination and economic surveillance should indeed be strengthened.
Euro grupė atliko svarbiausią vaidmenį įtvirtindama ekonominės ir pinigų sąjungos (EPS) „ekonominį“ ramstį.
The Eurogroup has a crucial role to play, embodying the “Economic” pillar of EMU.
Šiuo glaudesniu bendradarbiavimu turėtų būti vengiama netvaraus disbalanso susidarymo galinčio kelti grėsmę sklandžiam ekonominės ir pinigų sąjungos veikimui, užtikrinant tvarią fiskalinę būklę ir didinant galimybes euro zonai plėstis.
This strengthened cooperation should be aimed at avoiding the build-up of unsustainable imbalances that might endanger the smooth functioning of economic and monetary union, ensuring sustainable fiscal positions and enhancing the growth potential of the euro area.
Koks jūsų požiūris į pasiūlymus dėl „ekonomikos valdysenos reformos“ teisės aktų projektų, kurie šiuo metu svarstomi Europos Parlamente?
What do you think of the "economic governance reform" draft legislative proposals currently debated in the European Parliament?
Ar manote, kad integruota priežiūra – tai žingsnis į priekį, o gal verčiau sutelktumėte dėmesį į biudžeto priežiūrą?
Would you think that integrated surveillance is a step forward or would you rather focus on budgetary surveillance?
Nors Komisijos pateiktuose pasiūlymuose numatyti svarbūs planai išplėsti ir sustiprinti ES vykdomą fiskalinę ir makroekonominę priežiūrą, ekonominės ir pinigų sąjungos (EPS) ekonomikos valdysenos sistemoje nesiekiama „kokybinio postūmio“ tam, kad būtų įgyvendinta stipresnė ekonominė sąjunga, kurios pageidauja Europos centrinis bankas (ECB).
While the proposals put forward by the Commission represent an important broadening and strengthening of the existing framework for fiscal and macroeconomic surveillance in the EU, they do not go as far as the "quantum leap" in the economic governance framework of EMU to achieve a deeper economic union called for by the ECB.
Šiuo atžvilgiu palankiai vertinu Europos Parlamento pastangas ir manau, kad Parlamentas visiškai išnaudos Sutartyje numatytas galimybes, kad artėjančio trišalio dialogo su Taryba ir Komisija metu būtų kuo labiau sustiprinta ekonomikos valdysena.
In this respect, I welcome the efforts by the European Parliament and hope that they will fully use the room available in the Treaty to reinforce economic governance to the maximum possible in the upcoming trialogue discussions with the Council and the Commission.
Pagrindinė pamoka, kurią turėtume išmokti iš priežiūros vykdymo praeityje, yra ta, kad taisyklių turi būti griežtai laikomasi ir kad bet kokius nukrypimus turi lydėti pusiau automatiški taisomieji veiksmai.
The main lesson we should draw from how surveillance was practiced in the past is that rules need to be adhered to strictly and that any deviations are followed by quasi-automatic corrective steps.
Tai galima pasiekti imantis aiškių ir laiku taikomų procedūrų, kurias būtų paprasta aiškinti ir įgyvendinti.
This can be achieved through clear and timely procedures that are straightforward to interpret and implement.
Pastarojo meto krizė parodė, kad makroekonominis disbalansas gali kelti labai didelę riziką viešiesiems finansams, ir ši rizika gali labai greitai tapti tikrove.
The recent crisis has shown that macroeconomic imbalances can pose large risks to public finances, which might materialise very quickly.
Be to, visiškai aišku, kad ši rizika esamoje valdysenos sistemoje nebuvo pakankamai stebima ir naikinama.
It has also become very clear that these risks were not sufficiently monitored and addressed in the current governance framework.
Todėl reikalingas integruotesnis požiūris į priežiūrą.
A more integrated approach to surveillance is therefore needed.