natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Ne mažiau svarbi šioje srityje turėtų būti kalbinė reforma, panaikinanti bet kokią lyties požiūriu diskriminuojančią konotaciją; pavyzdžiui, visur, kur įmanoma, posakyje „žmogaus teisės“ žodį „žmogus“, turintį papildomą „vyro“ reikšmę, reikia pakeisti kitu žodžiu tose Europos Sąjungos kalbose, kuriose dėl istorinių priežasčių šis skirtumas vis dar yra.
One component - not to be undervalued - of such an approach should be a reform of language so as to remove all sexist connotations; for example, wherever possible expressions of the type ‘rights of man’ should be replaced by ‘human rights’ in those Union languages where, for historical reasons, such a distinction persists.
Visuotinio mirties bausmės panaikinimo link
Towards abolition of the death penalty worldwide
Dabartinės mūsų kartos turėtų siekti, kad visame pasaulyje galutinai išnyktų pasenusi barbariška ir netoleruotina mirties bausmė.
Those alive today need to seek the final abolition everywhere in the world of the barbarous, intolerable and archaic phenomenon that is the death penalty.
Kaip ankstesnės kartos pasiekė, kad praktiškai visiškai išnyktų vergija, taip ir mes šiandien turime siekti, kad visame pasaulyje būtų panaikintas mirties bausmės vykdymas, nes šiais laikais toks siekis yra istoriškai įmanomas ir įgyvendinamas.
Just as our forbears succeeded in eradicating slavery almost everywhere, today we must fight to put an end to capital punishment worldwide, as a goal that is historically possible and achievable in our time.
Šioje šiuolaikinėje kovoje Europos Sąjunga turi tęsti savo pažangią veiklą, rodydama kuo didesnį politinį ryžtą ir suteikdama naujų postūmių, remdamasi 1998 m. patvirtintomis ir 2008 m. patikslintomis ES mirties bausmės politikos, susijusios su trečiosiomis šalimis, gairėmis
In this latter-day struggle, it is for the EU to keep up its vanguard action, with all possible political will and fresh impetus, on the basis of the EU policy guidelines concerning third countries and the death penalty, adopted in 1998 and revised in 2008
Metinė ataskaita suteikia galimybę apžvelgti svarbius šio visuotinio ir galutinio mirties panaikinimo proceso įvykius.
Over the year covered by the report, significant steps were taken as regards the global objective of ending the death penalty forever.
Visų pirma ES atkakliai, nors ne visada sėkmingai, daug pastangų dėjo veikloje, susijusioje su mirties bausme 47 šalyse
Persistently albeit with varying results, the EU has continued to make representations on the subject, with the 47 countries that unfortunately still have capital punishment
Afganistanas, Baltarusija, Bisau Gvinėja, Brunėjus, Burundis, Čadas, Egiptas, Etiopija, Fidžis, Gana, Grenada, Gvatemala, Indija, Irakas, Iranas, Japonija, JAV, Jemenas, Jungtiniai Arabų Emyratai, Kanada, Kazachstanas, Kenija, Kirgizstanas, Kongas, Kongas (Brazavilis), Kuveitas, Liberija, Libija, Madagaskaras, Malavis, Marokas, Namibija, Nigerija, Palau, Papua, Pietų Korėja, Pusiaujo Gvinėja, Rusija, Saudo Arabija, Sirija, Sudanas, Taivanas, Tanzanija, Togas, Turkmėnistanas, Uzbekistanas ir Zambija. , kuriose, deja, ši bausmė vis dar taikoma.
Afghanistan, Belarus, Brunei, Burundi, Canada, Chad, Congo (DRC), Congo (Brazzaville), Egypt, Equatorial Guinea, Ethiopia, Fiji, Ghana, Grenada, Guatemala, Guinea-Bissau, India, Iran, Iraq, Japan, Kazakhstan, Kenya, Kuwait, Kyrgyzstan, Liberia, Libya, Madagascar, Malawi, Morocco, Namibia, Niger, Palau, Papua New Guinea, Russia, Saudi Arabia, South Korea, Sudan, Syria, Taiwan, Tanzania, Togo, Turkmenistan, United Arab Emirates, the US, Uzbekistan, Yemen, and Zambia. .
Kita vertus, šiuo klausimu buvo paskelbti vieši pranešimai, ypač dėl mirties bausmės vykdymo nepilnamečiams Irane.
A number of public statements were also made on the issue, notably following the announcement of executions of minors in Iran.
Su džiaugsmu sutiko žinią apie mirties bausmės panaikinimą Ruandoje ir Uzbekistane (2008), taip pat Naujojo Džersio valstijoje (JAV, 2007).
It welcomed the announced abolition of the death penalty in Rwanda and Uzbekistan (2008), and in the American state of New Jersey (2007).
Kaip nurodoma metinėje ataskaitoje, tai labai svarbus įvykis, kuris „vainikavo ilgalaikes ES pastangas JT siekiant panaikinti mirties bausmę ir paženklino esminį pasiekimą pasaulinėje kovoje“.
This is a development of major importance; as the Annual Report stresses, it represents the culmination of prolonged efforts by the EU and is also a turning-point in the worldwide campaign against capital punishment at the UN.
Nors negalime būti visiškai patenkinti
The progress achieved towards abolition of the death penalty, though not sufficient to satisfy us
Pagal International Amnesty 2007 m. ataskaitą tais metais mirties bausmė buvo įvykdyta mažiausiai 1 252 žmonėms 24 šalyse, o nubausti mirties bausme buvo 3 347 žmonės 51 šalyje.
According to Amnesty International’s 2007 report, that year saw at least 1252 executions in 24 countries and 3347 death sentences in 51 countries.
88 % visų žinomų mirties bausmių buvo įvykdyta penkiose šalyse: Kinijoje (mažiausiai 470), Irane (mažiausiai 317), Saudo Arabijoje (mažiausiai 143), Pakistane (mažiausiai 135) ir JAV (42). , vis dėlto pažanga mirties bausmės panaikinimo požiūriu teikia vilčių, nes įrodo, kokia svarbi gali būti ES veikla, kai kalbama vienodai pasisakoma vieningai, o veikiama atkakliai ir koordinuotai.
88 % of all recorded executions took place in five countries: China (at least 470), Iran (at least 317), Saudi Arabia (at least 143), Pakistan (at least 135) and the US (42). , is encouraging as evidence of the powerful effectiveness which the EU can have when it speaks with a single voice and acts in persistent and coordinated fashion.
Dialogų ir konsultacijų dėl žmogaus teisių plėtojimas ir pobūdis
Dialogues and consultations on human rights: development and characteristics
Ataskaitoje aptariamais metais padaugėjo įvairių formų dialogų ir konsultacijų dėl žmogaus teisių, ES reguliariai organizuojamų su trečiosiomis šalimis.
The year covered by the report witnessed an increase in the number of structured consultations and dialogues on human rights carried out in diverse forms between the EU and third countries on a regular basis.
Dėl to reikia džiaugtis.
This development is to be welcomed.
Aišku, šių įvairių formų dialogų lankstumas būtinas dėl pačios diskusijų įvairovės ir kompleksiškumo.
However, this does not mean that the Union’s approach should vary according to the nature of the partner or the interests at stake in the relationship.
Vis dėlto sprendžiant, kas bus mūsų pašnekovai ir kurie interesai svarbiausi, tai neturėtų sukelti nesutarimų dėl Europos Sąjungos metodų.
While one cannot be totally idealistic, it is desirable that the Union should seek to be as coherent as possible and avoid lapsing into Realpolitik , with all the adverse consequences which that involves.
Šiuo požiūriu būtinas didesnis Europos Sąjungos suderinamumas siekiant išvengti perdėtos „realpolitik“ įtakos ir neišvengiamai neigiamų jos padarinių.
This need for coherence concerns two fields.
Visų pirma pačių ES institucijų ir jos valstybių narių, kurios savo tikslų, vertybių ir veiksmų požiūriu turi išlikti kuo vieningesnės, suderinamumas.
First, it is important to ensure coherence between the Union institutions and the Member States, while the latter should maintain the highest possible degree of unity in terms of objectives, values and attitudes.
Antra, ir svarbiausia, suderinamumas siekiant išvengti klausimų, reiškiančių „dvejopų standartų“ poziciją ar bent skatinančių manyti, kad esama dvejopų standartų, dalyvių įtakos ar dabartinių interesų atžvilgiu.
Second and more important, coherence is required in order to avoid positions which might represent, or give the appearance of representing, any practice of double standards determined by the power exercised by the partner or the interests at stake.
Kad ir kaip būtų gaila, paprasto skundo ar protesto dažnai neužtenka padėčiai pagerinti, o kartais dėl sukeltos reakcijos jie netgi gali pasunkinti ją.
It is unfortunately the case that in many cases condemning or protesting alone will not improve matters and may even be counterproductive.
Visada reikia pagalvoti apie savo veiksmų, pasiūlymų, reakcijos pasekmes tuo požiūriu, kad juos apibrėžiant ir įgyvendinant galimų pasekmių įvertinimas visada būtų vienas pagrindinių reikalavimų priimant sprendimą.
We need to be aware at all moments of the likely consequences of our actions, initiatives and reactions, in such a way as to make the evaluation of those consequences, in terms of definition and application, an integral part of decision-making.
ES dėl savo tikslų, taip pat ir dėl savo pobūdžio daug labiau yra linkusi įtikinti, o ne primesti savo požiūrį.
The EU is, both by choice and by its nature, a power more oriented to persuasion than to imposition.
Tačiau Europos „švelniosios galios“ dominavimo nereikėtų painioti su silpnumu.
Nonetheless, its preference for ‘soft power’ should not be confused with weakness or inconsistency.
ES „politinė galia“ saikingai, bet tvirtai ir suderintai visada turi išlikti sankcionuojančia alternatyva, kai aiškiai pažeidžiami susitarimai dėl pagarbos žmogaus teisėms arba nepaneigiamų žmogaus teisių pažeidimų atveju.
The Union’s political power authorities must at all times, with moderation but also with firmness and coherence, keep open the option of sanctions in cases of visible non-compliance with the existing agreements on human rights or of flagrant human rights violations.
Šiuo požiūriu ES turi toliau vykdyti ir stiprinti savo veiksmus, siekdama įtikinti valstybes taikyti Tarptautinio baudžiamojo teismo Romos statutą.
It is essential in this connexion that the EU should continue and step up its pressure on third countries to accede to the Rome Statute of the International Criminal Court.
EP patvirtintuose ir Žmogaus teisių pakomitečio pirmininkės Hélène Flautre
The reports adopted by Parliament and drawn up respectively by Hélène Flautre
http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//NONSGML+REPORT+A6-2008-0309+0+DOC+PDF+V0//ES&language=ES bei EP narės Elenos Valenciano
http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//NONSGML+REPORT+A6-2008-0309+0+DOC+PDF+V0//ES&language=ES , chair of the Subcommittee on Human Rights, and Elena Valenciano
http://www.europarl.europa.eu/meetdocs/2004_2009/documents/pr/667/667365/667365es.pdf parengtuose veiksmų, susijusių su dialogais dėl žmogaus teisių su trečiosiomis šalimis, pranešimuose prašoma gerinti informavimo, konsultavimo ir EP dalyvavimo minėtuose dialoguose priemones, taip pat gerinti ES sankcijų trečiosioms šalims taikymą siekiant, kad įvairaus pobūdžio ES ir jos partnerių įsipareigojimų dėl žmogaus teisių pažeidimai, kai nesilaikoma žmogaus teisių, sulauktų atsako ir suderintų veiksmų, vadovaujantis aiškiais ir skaidriais kriterijais, kurie leistų objektyviai įvertinti padėtį.
http://www.europarl.europa.eu/meetdocs/2004_2009/documents/pr/667/667365/667365es.pdf called for the improvement of the mechanisms for the information, consultation and participation of Parliament in the dialogues, as well as the rationalisation of EU sanctions against third countries, so as to ensure that in cases of abuses that violate the human rights provisions included in the various types of agreement between the EU and its partners there is always a response backed up by coherent action grounded in clear and transparent criteria permitting an objective assessment.
Žmogaus teisių srityje, susijusioje su konkrečia daugybės pasaulio žmonių kančia, taikant svarbius kriterijus neturėtų būti siekiama staigaus skundo poveikio, ypač politinio ir paviešinančio pobūdžio, arba klaidingai manoma, kad tylima tik dėl valstybės interesų ar dėl su valstybe susijusių priežasčių.
The main criteria in the field of human rights - a matter which concerns the real suffering of large number of people in the world - should not include either seeking immediate effect for a denunciation, especially where it is of political character and relayed by the media, or preserving a false realism which hushes things up and obeys only government interests or raison d ’ etat .
Kompleksine ir nuolatine veikla, kurioje tam tikras vaidmuo tenka įvairių formų dialogui, sutartims, įtikinėjimams ir, kai to reikia, tvirtiems bei logiškiems veiksmams ir spaudimui, prireikus netgi sankcijoms ar tarptautiniam teisingumui, reikia siekti konkretaus, pozityvaus trumpalaikio, vidutinės trukmės ar ilgalaikio poveikio.
What should be aimed at is to ensure a concrete and positive impact, in the short, the medium and the long term, by means of a complex and continuous action including the various dimensions of dialogue, alliances, persuasion, and, where necessary, firm and coherent measures and pressures which may if required lead to sanctions or recourse to international legal instruments.
Šiuo požiūriu Europos Sąjungos institucijų suderinamumo ir glaudaus bendradarbiavimo, be to, objektyvumo, griežtumo ir skaidrumo taikant tam tikras priemones pažeidus žmogaus teises reikalavimai yra tai, ko reikia siekti ir nuolat tobulinti.
In this context, it is necessary to pursue and maintain at all times a number of principles, including overall coherence, close cooperation between the Union institutions, and objectivity, rigour and transparency in implementing action against human rights violations.
ES veikla Jungtinių Tautų Žmogaus teisių taryboje
The EU ’ s actions in the UN ’ s Human Rights Council
EP diskusijose dėl ankstesnių metinių ataskaitų buvo pažymėta, kaip svarbu, kad iniciatyva pertvarkyti Jungtinių Tautų struktūrą žmogaus teisių požiūriu pavyko.
The debates in Parliament on the previous annual reports have repeatedly stressed how important it is that the initiative for reforming the UN’s human rights machinery should succeed.
ES palankiai įvertino Žmogaus teisių tarybos įsteigimą kaip teigiamą ir svarbią pažangą, be to, kaip savo būsimosios veiklos prioritetą.
The EU has welcomed the creation of the Human Rights Council as a major improvement and a priority for future action.
Vis dėlto akivaizdu, kad net jei nebus aiškių buvusiosios Žmogaus teisių komisijos nesuderinamumų, dabartinė Žmogaus teisių taryba yra ir ateityje bus prieštaringų dialogų, akistatų ir įtampos dėl skirtingų vertybių ir valstybės interesų vieta.
Nonetheless, it is clear that, although it has not so far exhibited the severe divergences that marred the old Human Rights Commission, the present Human Rights Council is - and will continue to be - a terrain of dialogue, confrontation and conflictive tension between different values, interests and conceptions of raison d ’ état .
Praėjus šešiasdešimčiai metų po Visuotinės žmogaus teisių deklaracijos pasirašymo ir nepaisant pažangos, padarytos tuo istoriniu laikotarpiu, šiandien jos principų visuotinumas kelia daugiau dvejonių, negu tuo istoriniu momentu, dėl kultūrinio santykinumo ir jos pažeidžiamumo Vakaruose.
Sixty years on from the signing of the Universal Declaration of Human Rights and despite the advances of the present historical period, the universal character of that declaration’s principle is now more contested than it was at the time, on grounds of cultural relativism and of the breaches of human rights practised in the West.
Žmogaus teisių taryba yra labai svarbi konkreti ir simbolinė vieta sukurti veiklai, kuri padėtų panaikinti tokią padėtį, blogiausiu atveju galinčią sumenkinti visuotinės žmogaus teisių sampratos patikimumą, taigi ir susilpninti ją skatinančią ir ginančią tarptautinę veiklą.
The Human Rights Council is a forum of particular importance, both concretely and symbolically, in the context of creating a means of dealing with a situation which, in the worst-case scenario, could result in a serious undermining of the credibility of the universal concept of human rights, thus sapping the effectiveness of international actions for the promotion and defence of that concept.
Dėl joje minimų vertybių ir kultūrų įvairovės bei gausos ir dėl santykinių teiginių, kuriuos norima suformuluoti, tendencijų svarbu suvokti, kad visame pasaulyje yra žmonių, kurie iš ES tikisi nuoseklios ir aktyvios pozicijos įtvirtinant žmogaus teisių visuotinę vertę.
On the matter of the diversity and plurality of values and cultures and the tendency to draw relativist conclusions from that phenomenon, we need to recall that throughout the world there are people who expect the EU to act coherently and forcefully in order to affirm human rights as a universal value.
Taigi reikia dirbti siekiant sustiprinti Žmogaus teisių tarybą kaip patikimą ir veiksmingą instituciją.
We need, then, to work to strengthen the HRC as a credible and effective body.
Jos reformos kulminacija ir veiklos priemonių tvirtinimu turėtų prasidėti rezultatyvesnis laikotarpis, kad ši institucija galėtų pateisinti į ją dėtas viltis.
The completion of its reform and the adoption of its working procedures should launch a period of greater effectiveness, allowing it to meet the expectations it has generated.
Dėl visuotinės reguliarios peržiūros veiksmingumo ir patikimumo svarbu, kad ji būtų atlikta remiantis turimomis tikrinamos valstybės ir pačių Jungtinių Tautų atitinkamų institucijų parengtomis ataskaitomis ir nevyriausybinių organizacijų atsiliepimais.
For the effectiveness and credibility of the UPR, it is important that it should be carried out on the basis of the available prior reports, to be drawn up by the country under examination and the relevant UN bodies, together with the remarks of the appropriate NGOs.
Sukaupiant vis daugiau visuotinės reguliarios peržiūros patirties turi tapti veiksmingesnis valstybių ataskaitų pateikimo valdymas ir palengvėti valstybių bendradarbiavimas, taip pat atsakomybės paskirstymas ir nevalstybinių veikėjų ataskaitų pateikimas.
The development of UPR practice should serve for the effective regulation of countries’ own reporting and for cooperation between countries, as also for the definition of responsibilities and reporting on the part of non-state actors.
Metinėje ataskaitoje be eufemizmų nurodoma, – ir tai pagirtina, – kad ES „ Žmogaus teisių taryboje priklauso mažumai“ ir kad tokioje situacijoje ji „turės atsispirti pagundai veikti savarankiškai“ ir turės „stengtis palaikyti dialogą nepaisydama regioninių skirtumų“.
The report states, without mincing its words (and this is commendable), that the EU ‘is in a minority position in the Human Rights Council’, and that in these circumstances it ‘will have to resist the temptation to remain isolated and endeavour to pursue dialogue transcending regional divisions’.
Tokioje situacijoje ES turi atidžiai stebėti ir skatinti Žmogaus teisių tarybos brendimo ir jos darbų veiksmingo įgyvendinimo procesą.
In this situation, the EU must exercise vigilance and encourage the further development of the HRC and the implementation of the fruits of its work.
Todėl ji turi ieškoti visų įmanomų ir kuo platesnių ryšių bei juos plėtoti siekdama, kad ši taryba, kaip pagrindinė žmogaus teisių plėtros pasaulyje priemonė, taptų veiksminga ir patikima.
To this end, the Union must seek, within and outside it, the broadest possible alliances and majorities, with the common objective of conferring effectiveness and credibility on the HRC as a key institution for advancing the cause of human rights in the world.
Šie ES veiksmai turi būti nukreipti į tarpregioninių vyriausybinių ir pasaulinių koalicijų kūrimą bei plėtojimą ir į skatinimą suderinti įvairių pasaulio šalių bei regionų viešąsias nuomones.
This Union action must be aimed at forming and developing intergovernmental coalitions at interregional and global level, and at encouraging consensus-formation on the level of public opinion encompassing the different countries and regions of the world.
Reikia labiau plėtoti dialogą ir bendradarbiavimą su visais tais nevalstybiniais veikėjais, susiduriančiais su ES, bendrai siekiant demokratiją padaryti visuotinę, taikiai spręsti konfliktus, lyčių lygybės, darnaus vystymosi, t. y. žmogaus teisių pažangos konkretaus, pasaulinio ir bendro progreso požiūriu.
We need further development of dialogue and cooperation with all these non-state agents, who share with the Union a set of common aspirations: the universalisation of democracy, non-violent conflict resolution, gender equality, sustainable development, and generally the advancement of human rights on a context of real and shared global progress.
Ekonominės, socialinės ir kultūrinės teisės
Economic, social and cultural rights
Jau vien dėl to, kad metinėje ataskaitoje yra ekonomines, socialines ir kultūrines teises apibendrinantys skyriai, ji tampa svarbi.
It is significant in itself that the report contains sections on economic, social and cultural rights.
Visų pirma taip išreiškiama tam tikra mokslinė pozicija, kurią reikia pagirti.
This represents a certain stand of principle which is to be welcomed.
Kita vertus, tai yra tarsi būtinas Europos Sąjungos bendros atsakomybės šiuo pasaulio ekonominės ir maisto krizės laikotarpiu priminimas.
It is also a necessary reminder of the Union’s common responsibilities at this moment of economic and food crises in the world.
Kaip žinoma, vyko mokslinė diskusija – ji dar ne visai pasibaigusi – tarp tų, kurie mano, kad tarp pagrindinių žmogaus teisių yra teisė į maitinimąsi, darbą ar vystymąsi, ir tų, kurie, norėdami teisiškai ir politiškai apriboti žmogaus teisių sritį iki griežtų individualių pilietinių ir politinių prerogatyvų, mato sumaištį kiekviename žingsnyje galimo laipsniško ekonominių, socialinių ir kultūrinių teisių įteisinimo link.
As is well known, there has existed, and to some extent still exists, a doctrinal dispute between those who believe that fundamental human rights include the rights to food supplies, work and development, and those who, preferring the legal and political restriction of the territory of human rights to the area of individual civil and political rights in the strict sense, believe that any steps to give juridical status to economic, social and cultural rights are liable to sow confusion.
Savo ataskaitoje palikdama tokius skyrius dėl žmogaus teisių pasaulyje, ES eina išvien su tais, kurie tarptautinėse institucijose ir pilietinėje visuomenėje į pasaulinę darbotvarkę įtraukia laipsniškos teorinės ir praktinės pažangos poreikį siekiant teisiškai išsaugoti ekonomines, socialines ir kultūrines teises
By including these sections in its report on human rights in the world, the EU has aligned itself with those who, at the level of international institutions and civil society, believe the global agenda must include the requirement of gradually moving, in both conceptual and practical terms, towards a specific legal regime for the protection of economic, social and cultural rights
Šiuo požiūriu yra reikšmingas ir svarbus teiginys, kurį ES metinės ataskaitos įvade pasirašo B. Kouchner, J. Solana ir B. Ferrero-Waldner: „ Visos pilietinės, politinės, ekonominės, socialinės ir kultūrinės teisės yra nedalomos, tarpusavyje susijusios ir viena kitą sustiprinančios.“ .
Here we may draw attention to the words of Bernard Kouchner, Javier Solana and Benita Ferrero-Waldner in their introduction to the Annual Report: ‘All civil, political, economic, social and cultural rights are indivisible, interdependent and mutually reinforcing’. .
Jungtinių Tautų Generalinei Asamblėjai patvirtinus prie Tarptautinio ekonominių, socialinių ir kultūrinių teisių pakto pridėtą protokolą, žengtas tvirtas žingsnis pirmyn šiame procese, kuriam vykstant teigiama, kad žmogaus teisės yra tarpusavyje susijusios ir nedalomos.
The adoption by the UN General Assembly of the optional protocol to the International Pact on Economic, Social and Cultural Rights is a welcome step forward in this process of affirmation of the interdependent and indivisible nature of human rights.