natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Angelika Beer, Panagiotis Beglitis, André Brie, Elmar Brok, Simon Coveney, Véronique De Keyser, Giorgos Dimitrakopoulos, Camiel Eurlings, Maciej Marian Giertych, Ana Maria Gomes, Alfred Gomolka, Richard Howitt, Toomas Hendrik Ilves, Ioannis Kasoulides, Joost Lagendijk, Vytautas Landsbergis, Cecilia Malmström, Francisco José Millįn Mon, Pasqualina Napoletano, Annemie Neyts-Uyttebroeck, Baroness Nicholson of Winterbourne, Justas Vincas Paleckis, Alojz Peterle, Tobias Pflüger, João de Deus Pinheiro, Mirosław Mariusz Piotrowski, Hubert Pirker, Paweł Bartłomiej Piskorski, Michel Rocard, Raül Romeva i Rueda, Libor Rouček, György Schöpflin, Gitte Seeberg, Istvįn Szent-Ivįnyi, Konrad Szymański, Charles Tannock, Inese Vaidere, Ari Vatanen, Karl von Wogau, Luis Yañez-Barnuevo García
Angelika Beer, Panagiotis Beglitis, André Brie, Elmar Brok, Simon Coveney, Véronique De Keyser, Giorgos Dimitrakopoulos, Camiel Eurlings, Maciej Marian Giertych, Ana Maria Gomes, Alfred Gomolka, Richard Howitt, Toomas Hendrik Ilves, Ioannis Kasoulides, Joost Lagendijk, Vytautas Landsbergis, Cecilia Malmström, Francisco José Millán Mon, Pasqualina Napoletano, Annemie Neyts-Uyttebroeck, Baroness Nicholson of Winterbourne, Justas Vincas Paleckis, Alojz Peterle, Tobias Pflüger, João de Deus Pinheiro, Mirosław Mariusz Piotrowski, Hubert Pirker, Paweł Bartłomiej Piskorski, Michel Rocard, Raül Romeva i Rueda, Libor Rouček, György Schöpflin, Gitte Seeberg, István Szent-Iványi, Konrad Szymański, Charles Tannock, Inese Vaidere, Ari Vatanen, Karl von Wogau, Luis Yañez-Barnuevo García
Laima Liucija Andrikienė, Įrpįd Duka-Zólyomi, Glyn Ford, Milan Horįček, Tunne Kelam, Jaromír Kohlíček, Janusz Onyszkiewicz, Rihards Pīks, Aloyzas Sakalas
Laima Liucija Andrikienė, Árpád Duka-Zólyomi, Glyn Ford, Milan Horáček, Tunne Kelam, Jaromír Kohlíček, Janusz Onyszkiewicz, Rihards Pīks, Aloyzas Sakalas
dėl prašymo atšaukti Tobiaso Pflügerio imunitetą
on the request for waiver of the immunity of Tobias Pflüger
PE 371.890v03-00
PE 371.890v04-00
– atsižvelgdamas į Vokietijos Federacinės Respublikos Teisingumo ministerijos 2005 m. lapkričio 29 d. prašymą atšaukti Tobiaso Pflügerio imunitetą, paskelbtą 2005 m. gruodžio 15 d. plenarinio posėdžio metu,
– having regard to the request for waiver of the immunity of Tobias Pflüger, forwarded by the German Federal Ministry of Justice on 29 November 2005, and announced in plenary sitting on 15 December 2005,
– išklausęs Tobiaso Pflügerio paaiškinimus pagal Darbo tvarkos taisyklių 7 straipsnio 3 dalį,
– having heard Tobias Pflüger in accordance with Rule 7(3) of its Rules of Procedure,
– atsižvelgdamas į Europos Bendrijų Teisingumo Teismo 1964 m. gegužės 12 d. ir 1986 m. liepos 10 d. sprendimus
– having regard to the judgments of 12 May 1964 and 10 July 1986 of the Court of Justice of the European Communities
– atsižvelgdamas į Vokietijos Federacinės Respublikos Konstitucijos 46 straipsnį,
– having regard to Article 46 of the Basic Law for the Federal Republic of Germany,
– atsižvelgdamas į Teisės reikalų komiteto pranešimą ( A6–0156/2006 ),
– having regard to the report of the Committee on Legal Affairs ( A6‑0156/2006 ),
Europos Parlamento Pirmininkas pagal Darbo tvarkos taisyklių 6 straipsnio 2 dalį 2005 m. gruodžio 22 d. laišku perdavė Teisės reikalų komitetui išnagrinėti, remiantis Darbo tvarkos taisyklių 6 straipsnio 2 dalimi, Vokietijos Federacinės Respublikos Teisingumo ministerijos 2005 m. lapkričio 29 d. laišką, kuriame prašoma atšaukti Europos Parlamento nario Tobiaso PFLÜGERIO parlamentinę neliečiamybę atsižvelgiant į jam iškeltą bylą, kurią šiuo metu tiria Miuncheno I prokuratūrai vadovaujantis vyriausiasis prokuroras.
By letter of 22 December 2005 the President of Parliament instructed the Committee on Legal Affairs, for the purposes of Rule 6(2) of the Rules of Procedure, to consider a covering letter dated 29 November 2005 from the German Federal Ministry of Justice, together with a request for waiver of the immunity of Mr Tobias Pflüger, MEP, in connection with judicial proceedings pending before the Munich I district Chief Public Prosecutor.
Pagal Darbo tvarkos taisyklių 6 straipsnio 2 dalį Parlamentui apie tai buvo pranešta 2005 m. gruodžio 15 d. plenarinio posėdžio metu ir šis laiškas buvo perduotas Teisės reikalų komitetui.
In accordance with Rule 6(2) Parliament had taken note of the request at the sitting of 15 December 2005 and referred it to the Committee on Legal Affairs.
Savo prašyme dėl imuniteto atšaukimo Miuncheno I prokuratūrai vadovaujantis vyriausiasis prokuroras prašo leisti pradėti baudžiamąjį teismo procesą prieš Europos Parlamento narį Tobiasą Klausą Pflügerį, kuris įtariamas įvykdęs šias baudžiamąsias veikas: įžeidimą pagal Vokietijos Baudžiamojo kodekso 185 ir 194 paragrafus ir tyčinį kūno sužalojimą, už kurį baudžiama pagal Vokietijos Baudžiamojo kodekso 223 paragrafo 1 dalį ir 230 paragrafo 1 dalies 1 pastraipą
In the request for waiver of immunity the Chief Public Prosecutor is seeking authorisation to commence criminal proceedings against Mr Tobias Klaus Pflüger, MEP, for the suspected offences of insulting behaviour, as defined in Articles 185 and 194(1) of the Penal Code, and deliberate assault and battery, punishable under Articles 223(1) and 230(1)(1) thereof
Baudžiamojo kodekso 185 paragrafas numato: „Už įžeidimą baudžiama laisvės atėmimu iki vienų metų arba pinigine bauda, o tas, kuris įžeidė žmogų panaudodamas fizinę jėgą, baudžiamas laisvės atėmimu iki dvejų metų arba pinigine bauda“.
Article 185 of the Penal Code stipulates that: Insulting behaviour is punishable by not more than one year’s imprisonment, or by a fine, or, if the insult was perpetrated by means of a physical act, by not more than two years’ imprisonment or by a fine.
Baudžiamojo kodekso 194 paragrafo 1 dalis numato: „Baudžiamųjų bylų dėl įžeidimo procesas pradedamas tik tuo atveju, kai yra nukentėjusiojo pareiškimas. (...)“.
Article 194(1) of the Penal Code stipulates that: Insulting behaviour shall not give rise to proceedings unless a compliant has been lodged.
Baudžiamojo kodekso 223 paragrafo 1 dalis numato: „Tas, kuris sužalojo ar susargdino žmogų, baudžiamas laisvės atėmimu iki penkerių metų arba pinigine bauda“.
Article 223(1) of the Penal Code stipulates that: Anyone who physically ill-treats another person or damages his or her health shall be punished by not more than five years’ imprisonment or by a fine.
Baudžiamojo kodekso 230 paragrafo 1 dalies pirmasis sakinys numato: „Baudžiamųjų bylų dėl tyčinio kūno sužalojimo pagal 223 paragrafą (...) procesas pradedamas tik tada, kai yra nukentėjusiojo pareiškimas, išskyrus atvejus, kai baudžiamojo persekiojimo institucija mano, jog dėl ypatingo visuomeninio intereso jai būtina pradėti baudžiamąjį procesą savo iniciatyva“. .
The first sentence of Article 230(1) stipulates that: Deliberate assault and battery within the meaning of Article 223 shall not give rise to proceedings unless a complaint has been lodged, except where the criminal prosecution authority considers that it should act of its own motion on account of a particular public interest in criminal proceedings. .
Kai pasibaigus mitingui apie 17.00 val. taikūs protesto akcijos dalyviai išsiskirstė, Lenbacho aikštėje liko vadinamosios autonominės srities atstovai bei juos palaikantys asmenys ir metė įvairių daiktų, tarp jų ir butelį, į aikštėje oficialiai buvusius policijos pareigūnus.
After the demonstration had ended, at about 17.00, and the peaceful demonstrators had moved away, some ‘extremist elements’ and their sympathisers who had remained in Lenbachplatz started throwing bottles at the cordon of police deployed at the scene.
Pasak dviejų skundą pateikusių policininkų Proskės ir Michaelio, Europos Parlamento narys T. Pflügeris išėjo iš demonstracijos dalyvių būrio ir priėjo prie policijos pareigūno jaunesniojo inspektoriaus Proskės, kuris buvo vienas iš grandinėje buvusių asmenų, ir pareikalavo pareigūno nedelsiant jį praleisti.
The two officers who lodged a complaint, Mr Proske and Mr Michaelis, allege that Mr Pflüger moved away from the group of counter-demonstrators, walked up to Mr Proske, who was standing in the cordon, and demanded to be let through immediately.
T. Pflügeris pagrasino policijos pareigūnui jį apskųsiąs, nes šis pažeistų įstatymą, jei neleistų jam praeiti.
Mr Pflüger then threatened to sue the officers present on the grounds that they were breaking the law by refusing to let him through.
Kadangi T. Pflügeris ir toliau nerodė pažymėjimo, jaunesnysis inspektorius Proskė uždėjo savo kairiąją ranką jam ant peties, norėdamas nurodyti, kad šis atsitrauktų nuo policijos grandinės.
Since Mr Pflüger had failed to prove his identity, Mr Proske put his left arm on Mr Pflüger’s right shoulder to indicate that he should move away from the police cordon.
T. Pflügeris trenkė į jaunesniojo inspektoriaus Proskės ranką ir taip patraukė ją į šalį bei pagrasino apskųsiąs jį dėl kūno sužalojimo.
Mr Pflüger wrenched the police officer’s arm away and threatened to sue him for assault and battery.
Kai prie jo priėjo jaunesnysis inspektorius Michaelis ir taip pat paprašė parodyti pažymėjimą, T. Pflügeris vėl atsisakė įvykdyti prašymą.
Another officer, Mr Michaelis, then intervened and again asked Mr Pflüger to prove his identity, which Mr Pflüger again refused to do.
Galiausiai jis pavadino policijos pareigūnus Proskę ir Michaelį „šikniumi“ ir „šūdžiumi“ ir taip įžeidė jų orumą.
In the end, Mr Pflüger resorted to name-calling (‘arseholes’ and ‘dickheads’), thus insulting the dignity of the two police officers.
Teisės reikalų komitetas išklausė T. Pflügerį 2006 m. kovo 21 d. posėdžio metu.
The Committee on Legal Affairs heard Mr Pflüger at its meeting of 21 March 2006.
T. Pflügeris užginčijo pateiktus faktus ir pateikė savo advokato pareiškimą apie šiuos įvykius.
Mr Pflüger denied the above account and produced a statement by his lawyer giving a different version of events.
Šiame pareiškime rašoma, kad įvykiai klostęsi taip:
According to the statement, what happened was as follows:
„2005 m. vasario 12 d. mano klientas, kaip Europos Parlamento narys, dalyvavo Miuncheno saugumo politikos konferencijos proga Miunchene surengtose protesto akcijose.
On 12 February 2005 my client, a Member of the European Parliament, took part in that capacity in counter-demonstrations staged in Munich on the occasion of the Munich Conference on Security Policy.
Sulaikytasis asmuo buvo nuvilktas iš suėmimo vietos į kitą vietą už policijos grandinės.
The arrested person was dragged away from the scene of the incident and hidden from view by a line of police officers.
Norėdamas sužinoti šio sulaikymo priežastį ir stengdamasis sutrukdyti imtis naujų neteisėtų veiksmų prieš šį asmenį, mano klientas bandė susisiekti su atsakingu policijos pareigūnu.
To find out the reason for the police action and save the arrested person from further unlawful treatment, my client attempted to approach the officer in charge.
Argumentuodamas esąs Europos Parlamento narys, mano klientas pareikalavo, kad stovėję policijos pareigūnai leistų susitikti su sulaikytu asmeniu.
To that end he stated that he was a Member of the European Parliament and insisted that he be allowed to see the arrested person.
Šiuo tikslu jis aiškiai ir matomai parodė savo Europos Parlamento nario pažymėjimą.
He showed his Member’s pass in such a way that it was clearly visible.
Tačiau policijos pareigūnai neatkreipė į tai dėmesio ir atsisakė leisti jam susitikti su suimtu asmeniu ir suteikti informacijos apie suėmimo aplinkybes.
The police officers, however, took no notice of any kind and refused both to let my client speak to the arrested person and to comment on the conduct of the arrest.
Kadangi mano klientas nenorėjo tuo pasitenkinti ir kadangi buvo pažeistos jo Europos Parlamento nario teisės, jis pareikalavo, kad ten stovėję pareigūnai nurodytų savo pavardes, nes parereiškė ketinąs apskųsti jų elgesį.
Since my client was unwilling to tolerate this infringement of the rights that he enjoys as a Member of the European Parliament, he called on the officers present to give him their names and told them that he intended to complain about their behaviour.
Į šį reikalavimą nebuvo atsižvelgta.
His request went unheeded.
Visi policijos pareigūnai, į kuriuos buvo kreiptasi, atsisakė nurodyti savo pavardes.
Every officer addressed refused to give any indication that would have served to identify him.
Mano klientui ir toliau nebuvo leidžiama naudotis savo Europos Parlamento nario teisėmis.
In addition, my client continued to be denied his rights as a Member of Parliament.
Policijos pareigūno tvirtinimas, kad mano klientas trenkė ir patraukė į šalį policijos pareigūno ranką, kurią jis uždėjo „jam ant peties“, neatitinka tikrovės; taip pat melagingas yra teiginys, esą mano klientas išvadino ten buvusius policijos pareigūnus „šikniumi“ ir „šūdžiumi“.
One police officer maintains that my client pushed aside another officer who had put his arm on my client’s shoulder.
Tačiau mano klientas įžeidžiamų žodžių nevartojo (...).“
Words were exchanged in the heat of the moment, but my client did not utter terms of abuse.
TEKSTAI IR BENDRIEJI SVARSTYMAI DĖL EUROPOS PARLAMENTO NARIŲ IMUNITETO
TEXTS GOVERNING, AND GENERAL REMARKS ON, THE IMMUNITY ACCORDED TO MEMBERS OF THE EUROPEAN PARLIAMENT
Europos Parlamento nariai sesijų metu naudojasi:
During the sessions of the European Parliament, its Members shall enjoy:
a. savo valstybės teritorijoje – imunitetais, kurie toje valstybėje yra suteikiami Parlamento nariams,
(a) in the territory of their own State, the immunities accorded to members of their parliament;
b. visų kitų valstybių narių teritorijose – imunitetu nuo bet kokios sulaikymo priemonės ir patraukimo atsakomybėn.
(b) in the territory of any other Member State , immunity from any measure of detention and from legal proceedings.
Imunitetu negali naudotis narys, užkluptas darantis nusikaltimą, taip pat joks imunitetas negali sukliudyti Europos Parlamentui pasinaudoti savo teise atšaukti vieno iš narių imunitetą.“
Immunity cannot be claimed when a Member is found in the act of committing an offence and shall not prevent the European Parliament from exercising its right to waive the immunity of one of its Members.’
Europos Parlamentui taikoma tvarka, numatyta jo Darbo tvarkos taisyklių 6 ir 7 straipsniuose.
The procedure applicable to the European Parliament proper is governed by Rules 6 and 7 of Parliament’s Rules of Procedure.
Šiuo atveju taikomos jos nuostatos suformuluotos taip:
The relevant provisions are worded as follows:
Imuniteto atšaukimas:
‘Rule 6 : Waiver of immunity
Su imunitetu susijusios procedūros:
Rule 7 : Procedures on immunity
Komitetas gali pateikti pagrįstą nuomonę dėl šios institucijos kompetencijos ir dėl prašymo priimtinumo, bet jokiais atvejais neišsako nuomonės dėl Parlamento nario kaltumo ar dėl galimybės tęsti jam priskirtų nuomonių ar veiksmų baudžiamąjį tyrimą netgi tuo atveju, kai išnagrinėjęs prašymą, išsamiau susipažįsta su byla.
The committee may offer a reasoned opinion about the competence of the authority in question and about the admissibility of the request, but shall not, under any circumstances, pronounce on the guilt or otherwise of the Member nor on whether or not the opinions or acts attributed to him or her justify prosecution, even if, in considering the request, it acquires detailed knowledge of the facts of the case.
Parlamentinės neliečiamybės (imuniteto) paskirtis
Purpose of immunity
Parlamentinė neliečiamybė (imunitetas) yra ne Parlamento nario privilegija, o Parlamento ir jo narių nepriklausomumo nuo kitų valdžios institucijų garantija.
Immunity is not a privilege granted to any one Member of Parliament, but rather safeguards the independence of Parliament and its Members in relation to other authorities.
Remiantis šiuo principu, svarbu ne veikų, kuriomis kaltinama, įvykdymo data, – jos gali būti įvykdytos prieš išrenkant Parlamento nariu ar jau išrinkus, o tik parlamentinės institucijos apsauga, kuri užtikrinama apsaugant jos narius.
By virtue of that principle, it matters little when the facts at issue occurred: in other words, whether they took place before or after the Member in question was elected to Parliament, the only imperative to take into consideration is to protect Parliament as such by protecting its Members.
Neliečiamybės (imuniteto) taikymo laikotarpis
Extent of the duration of immunity
Du kartus buvo kreiptasi į Teisingumo Teismą, kad šis išaiškintų Protokolo dėl Europos Bendrijų privilegijų ir imunitetų 10 straipsnio žodžius „Europos Parlamento sesijų metu“.
The Court of Justice has twice been called upon to interpret the words ‘During the sessions of the European Parliament’ appearing in Article 10 of the Protocol on the privileges and immunities of the European Communities.
Be to, remiantis parlamentinės neliečiamybės (imuniteto) paskirties principu daroma išvada, kad neliečiamybė taikoma visą mandato galiojimo laikotarpį, nesvarbu, ar norima patraukti baudžiamojon atsakomybėn, ar kalbama apie ikiteisminio tyrimo teisėjo veiksmus, jau priimtų nuosprendžių vykdymą ar apeliacines arba kasacines procedūras.
Furthermore, its purpose implies per se that immunity must apply to Members for the entire duration of their term of office, whether a case concerning it relates to the institution of proceedings, steps to be taken in a judicial investigation, enforcement measures, judgments already delivered, or appeal proceedings or actions to have a judgment set aside.
Europos Parlamento imuniteto nepriklausomumas nuo šalių parlamentų imuniteto
Independent force of the immunity of Members of the European Parliament in relation to the immunity accorded to members of national parliaments
Tai, kad Protokolo dėl privilegijų ir imunitetų 10 straipsnio pirmosios pastraipos a punkte kalbama apie šalių parlamentų narių imunitetą, nereiškia, kad Europos Parlamentas negali sukurti savo parlamentinio imuniteto atšaukimo taisyklių.
The fact that Article 10, first paragraph, point (a), of the Protocol on the privileges and immunities refers to the immunities accorded to members of national parliaments does not debar the European Parliament from laying down its own rules on waiver of immunity.
Parlamento sprendimų pagrindu palaipsniui buvo sukurta vientisa Europos Parlamento neliečiamybės (imuniteto) sąvoka, kuri iš esmės nepriklauso nuo šalių parlamentų patirties.
Parliament’s decisions have served gradually to shape a coherent concept of immunity specific to the European Parliament, which in principle applies independently of the various practices employed in the national parliaments.
Ji leidžia užtikrinti vienodą požiūrį į Parlamento narius nepriklausomai nuo jų pilietybės.
This ensures that Members are not treated differently according to their nationality.
Taigi, nors ir atsižvelgdamas į nacionalinės teisės normų suteikiamą imunitetą, Europos Parlamentas, priimdamas sprendimus dėl Parlamento nario imuniteto atšaukimo, remiasi savo nuolatiniais principais.
Consequently, even if the immunity accorded by national law is taken into consideration, the European Parliament observes its own unchanging principles in order to determine whether or not a Member’s immunity should be waived.
Parlamentinio imuniteto paskirtis – ginti deputatų žodžio ir politinių diskusijų laisves.
Immunity is intended to protect the freedom which Members have to express their opinions and engage in political debate.
Todėl kompetentingas Europos Parlamento komitetas visuomet laikėsi pamatinio principo, kad imunitetas niekada neatšaukiamas, kai Parlamento narys kaltinamas atlikęs veiksmus, kurie yra jo politinės veiklos dalis arba tiesiogiai su ja susiję.
The committee responsible for dealing with the matter has therefore always proceeded according to the basic principle that whenever incriminated actions fall under the heading of, or are related directly to, a Member’s political activity, immunity is not waived.
Prie šių veiksmų priskiriama, pavyzdžiui, Parlamento nario nuomonės reiškimas, jei ši nuomonė susijusi su jo politine veikla ir reiškiama demonstracijose, viešuose susitikimuose, politiniuose leidiniuose, spaudoje, knygose, televizijoje, pasirašant politinius atsišaukimus ir netgi teismo institucijose.
Cases in the above category include, for example, those in which opinions deemed to form part of a Member’s political activity are expressed during demonstrations, at public rallies, in political publications, in the press, in a book, on television, through the act of signing a political tract, or even before a court of law.
Šį principą papildo kiti samprotavimai dėl pritarimo ar nepritarimo atšaukti imunitetą, ypač fumus persecutionis , t. y. prielaida, kad baudžiamųjų veiksmų imtasi ketinant pakenkti Parlamento nario politinei veiklai.
In addition to this principle, there are other considerations which militate in favour of or against waiver of immunity, in particular the ‘fumus persecutionis’ , that is to say, the presumption that criminal proceedings stem from an intention to damage a Member’s political activity.
Kaip nurodyta G. H. Donnezo pranešimo pagrindime, sąvoka fumus persecutionis iš esmės reiškia, kad imunitetas neatšaukiamas esant įtarimui, jog baudžiamųjų veiksmų priežastis yra ketinimas pakenkti Parlamento nario politinei veiklai.
As indicated in the explanatory statement contained in the Donnez report, the concept of fumus persecutionis means essentially that immunity is not waived when it is suspected that criminal proceedings are intended at bottom to undermine the political activity of the Member concerned.
Taigi, kai politinis oponentas siekia pradėti teismo procesą, imunitetas neatšaukiamas, kol bus įrodyta priešingai, nes manoma, jog iškeliant bylą siekiama pakenkti Parlamento nariui, o ne gauti žalos atlyginimą.
It follows that, barring evidence to the contrary, when proceedings are instituted by a political opponent, immunity is not waived if there is a compelling reason to believe that the aim of the prosecution is to harm the Member in question and not to right a wrong.
Imunitetas neatšaukiamas ir tais atvejais, kai byla iškeliama tokiomis aplinkybėmis, kurios verčia manyti, kad vienintelis jo tikslas – pakenkti Parlamento nariui.
Similarly, when the circumstances in which proceedings have been commenced are such as to suggest that the sole purpose is to harm a Member, immunity is not waived.
PASIŪLYMO DĖL SPRENDIMO MOTYVAI
GROUNDS FOR THE PROPOSAL FOR A DECISION
Veikos, kuriomis kaltinamas T. Pflügeris, Vokietijos pilietybę turintis Europos Parlamento narys, buvo įvykdytos Vokietijos Federacinės Respublikos teritorijoje.
The actions of which Mr Pflüger, a German Member of the European Parliament, is accused were committed on German territory.
46 straipsnis [Indemnitetas ir imunitetas]
Article 46 (Indemnity and immunity of deputies)
1) Bundestago narys už balsavimus ar kalbas Bundestage arba Bundestago komitetuose negali būti persekiojamas teismine arba drausmine tvarka arba patrauktas atsakomybėn už Bundestago ribų.
(1) A deputy may not at any time be prosecuted in the courts or subjected to disciplinary action or otherwise called to account outside the Bundestag on account of a vote cast or an utterance made by him in the Bundestag or one of its committees.
Ši nuostata netaikoma diskredituojantiems įžeidimams.
This does not apply to defamatory insults.
2) Bundestago narys be Bundestago sutikimo negali būti traukiamas atsakomybėn ar suimamas dėl baudžiamosios veikos, išskyrus atvejus, kai jis užtinkamas bedarantis nusikaltimą arba suimamas kitą dieną po nusikalstamos veikos įvykdymo.
(2) A deputy may be called to account or arrested for a punishable offence only by permission of the Bundestag, unless he is apprehended in the commission of the offence or during the course of the following day.
3) Bundestago sutikimas taip pat būtinas norint apriboti Parlamento nario asmens laisvę arba iškelti bylą remiantis 18 straipsnio nuostatomis.
(3) The permission of the Bundestag is also necessary for any other restriction of the personal freedom of a duty or for the initiation of proceedings against a deputy under Article 18.