natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Prieš ją patvirtinant, trejus metus vyko konsultacijos, buvo paskelbtas Komisijos komunikatas „Siekiant strategijos, skirtos apsaugoti ir tausoti jūrų aplinką“ (KOM(2002)539).
It was preceded by three years of consultations and a Commission communication entitled 'Towards a strategy to protect and conserve the marine environment' ( COM(2002)0539 ).
Direktyva siekiama pašalinti Europos aplinkos apsaugos politikos, kuri yra sutelkta ties teritorijų valdymu, spragas, pasiūlant strategijų, skirtų iki 2021 m. pasiekti gerą ekologinę būklęį, rengimo tvarką.
The directive is intended to fill a gap in European environmental policy, which is focused on spatial management, by putting forward a framework for the development of strategies seeking to achieve good environmental status by 2021.
Šiuo tikslu direktyva nustato tam tikrą skaičių valdymo vienetų, įgaunančių „Europos jūrų regionų“ formą, kuriems valstybės narės privalo parengti jūrų strategijas, kurių tikslas – atlikti pradinį valstybių jūrų aplinkos vertinimą, nustatyti aplinkos apsaugos tikslus, įdiegti einamųjų vertinimų kontrolės bei reguliaraus tikslų pakartotinio įvertinimo programą, parengti priemonių, leidžiančių pasiekti gerą ekologinę būklę, programą.
To this end, the directive establishes a set of management entities taking the form of 'European Marine Regions', making it necessary for the Member States to formulate marine strategies involving an initial assessment of the marine environment in the States, the setting of environmental targets, the establishment of a monitoring programme for ongoing assessment and regular updating of targets and the development of a programme of measures designed to achieve good environmental status.
Valstybės narės taip pat turi nustatyti gerą ekologinę jų jurisdikcijai priklausančių vandenų būklę lemiančius veiksnius.
The Member States must also determine exactly what good environmental status consists in for the waters under their jurisdiction.
Direktyva taip pat nustatoma keletas išimčių, kurių atveju, vykdant direktyvoje numatytus veiksmus, bus neįmanoma pasiekti geros ekologinės būklės.
The directive also identifies a number of exceptions to cover cases where it will not be possible to achieve good environmental status by means of measures taken under the directive.
Kai veiksmai yra įmanomi, direktyva iš valstybių narių reikalaujama, kad šios aktyviai bendradarbiautų tarpusavyje ir su susijusiomis trečiosiomis šalimis tam, kad būtų pasiekta gera ekologinė būklė.
Where action is possible, Member States are required actively to cooperate with one another and with relevant third countries, with a view to achieving good environmental status.
Pranešėjo komentarų apibendrinimas
Overview of rapporteur's approach
Pranešėjo tikslas buvo sutrumpinti įgyvendinimo terminą, užtikrinti, kad gera ekologinė būklė būtų griežtai ir ambicingai apibrėžta, kad veiklos strategijas efektyviai įgyvendintų jūrų regionai ir subregionai, kad bendradarbiavimas tarp valstybių narių bei trečiųjų šalių būtų efektyvus ir atitiktų galiojančias tarptautines konvencijas ir susitarimus.
The rapporteur has sought to cut implementation times, ensure that good environmental status is identified in an thorough, ambitious, manner, that the action strategies are actually implemented by the Marine Regions and Sub-regions and that cooperation between Member States and with third countries is effective and in keeping with existing international conventions and agreements.
Detalus siūlomų pakeitimų komentaras
Detailed explanation of the amendments tabled
Pasiūlymo dėl direktyvos 1 straipsnyje nustatoma jūrų strategijų, „skirtų gerai jūrų aplinkos ekologinei būklei pasiekti“, rengimo tvarka.
Article 1 of the proposal for a directive establishes a framework for the development of Marine Strategies 'designed to achieve good environmental status in the marine environment'.
Tačiau tai nereiškia, kad direktyva valstybės narės įpareigojamos pasiekti gerą ekologinę būklę.
This does not mean that the directive obliges Member States to achieve good environmental status.
Taigi, atsižvelgdamas į spartų jūrų aplinkos blogėjimą, pranešėjas pateikė pakeitimus, skirtus šiam tikslui, pagrįstam valstybių narių pareiga pasiekti gerą ekologinę būklę, sustiprinti, tuo pat metu numatant tam tikras išimtis.
Given the rapid deterioration of the marine environment, the rapporteur has tabled amendments seeking to bolster this objective on the basis of the Member States' duty to achieve good environmental status, while making provision for a number of exceptions.
Šios išimtys būtinos atvejams, kuomet jūrų vandenų aplinkos statusas nepatenka į susijusių valstybių narių išimtinę kompetenciją ar kontrolę.
Such exceptions are necessary in cases where the environmental status of marine waters does not come exclusively within the competence or under the control of the Member States concerned.
Pavyzdžiui, atvejis, kuomet valstybės narės dalijasi savo kompetencija su Europos bendrija ar tarptautine organizacija, arba kuomet jūros aplinkos pablogėjimas yra nulemtas pavojų, kurių iš dalies ar visiškai negali kontroliuoti valstybės narės (pvz., klimato kaita).
This is, for example, the case when Member States share competence with the Community or an international body, or when the deterioration of the marine environment is due to pressures either totally or partially beyond the control of Member States (e.g. climate change).
Pranešėjas pasilieka prie savo siekio parengti geros ekologinės būklės koncepciją tokiu būdu, kad būtų apibrėžtos tam tikslui skirtų priemonių rūšys.
The rapporteur stresses the need to define the concept of good environmental status, so as to be able clearly to determine the types of measures required in order to achieve it.
Pakeitimuose iš dalies atsižvelgiama į dalyvaujančių šalių konsultacijų išvadas, ypač susijusias su sutartais tikslais saugoti nuo žalingo poveikio ir užkirsti jam kelią bei sudaryti sąlygas jūrų ekosistemų regeneracijai ir atkūrimui, užkirsti kelią teršimui bei išsaugoti jūrines paslaugas, prekes ir visą kitą veiklą tvaraus lygmens, kuris leistų jomis naudotis ir ateinančioms kartoms bei nesumažintų jūrų ekosistemų gebėjimo prisitaikyti prie natūralių bei žmogaus sukeltų pasikeitimų.
The amendments are partly a response to consultations conducted with interested parties, particularly on the agreed objectives of protecting ecosystems, preventing their deterioration and allowing the recovery or restoration of their functions, preventing pollution, keeping marine services, freight and all other activities at sustainable levels which do not jeopardise use by future generations or the capacity of marine ecosystems to respond to both natural and man-made changes.
Be to, pakeitimai atspindi siekį perkelti laiko požiūriu geros ekologinės būklės apibrėžimą, kadangi juose numatomos sąlygos, leidžiančios tai padaryti.
The amendments also reflect a desire not to delay the definition of 'good environmental status', listing the conditions required in order to define it.
Atsižvelgiant į tai, kad didžioji dalis pavojų ar net visi pavojai, gresiantys jūrų aplinkai, yra tarpvalstybinio pobūdžio, gera Europos jūrų regionų ekologinė būklė gali būti pasiekta tik jei valstybės narės bendradarbiaus arba derins tarpusavio veiksmus bei veiksmus su trečiosiomis šalimis.
Given the transboundary nature of most or all pressures on the marine environment, good environmental status can be achieved in European Marine Regions only if the Member States cooperate or coordinate their action with that of other Member States and with third countries.
Nuostatos, susijusios su projektu, buvo sugriežtintos ir parengtos, kai tai pasirodė esą būtina, įskaitant ir reikalavimą valstybėms narėms sukurti mechanizmus, padėsiančius palengvinti vienodos ir koordinuotos jūrų strategijos bei bendro kiekvieno regiono pranešimo užbaigimą.
The provisions have been strengthened and, where necessary, new provisions have been inserted, including a requirement for Member States to introduce appropriate mechanisms to facilitate the development of a single, coordinated Marine Strategy and the drafting of a joint report per Region.
Atsižvelgiant į numatomą Rumunijos ir Bulgarijos įstojimą į Europos Sąjungą, Juodoji jūra buvo įtraukta kaip vienas iš regionų, kuriam turi būti taikoma siūloma direktyva.
In view of the imminent accession of Romania and Bulgaria, the Black Sea has been included among the Regions to be covered by the directive.
Be to, pranešėjas norėjo įtvirtinti nuorodą į Arkties regioną bei kitus tarptautinius ir išorės jūrų vandenis, kuri Parlamento svarstymuose galės būti išplėsta ir patikslinta, siekiant galimo priemonių, saugančių šiuos vandenis, tęstinumo.
Furthermore, the rapporteur has included a reference to the Arctic region and other international waters and external marine waters, which should be expanded upon and clarified during the debate in Parliament with a view to possible improvements in the monitoring of protection measures.
Daugelis iš šių vandenų išliko nepaliesti ir sudaro ypač trapią ekosistemą.
Many of the waters have remained intact and constitute a particularly fragile ecosystem.
Tačiau esantys ar galintys kilti pavojai, pvz., normas viršijanti žvejyba, toksinė tarša, kurią lemia ekotoksinių medžiagų gabenimas ilgais atstumais, klimato kaita, lemianti jūrų paviršiaus temperatūros kilimą ir ledynų tirpimą, augantis išteklių naudojimas, įskaitant ir naftą bei gamtines dujas, gali turėti sunkių padarinių šioms ekosistemoms.
However, existing and emerging threats, such as over-fishing, toxic contamination from ocean-going vessels carrying ecotoxic substances, climate change resulting in an increase in the surface temperature of the sea and melting of the icecap and increased exploitation of resources, including oil and natural gas, could have a serious environmental impact on ecosystems.
Šie vandenys, tarp kurių Arkties vandenynas nėra mažiausioji dalis, yra Europos ekonominei erdvei susirūpinimą kelianti tema.
These waters, of which the Arctic Ocean forms a large part, are a cause for concern in the European economic area.
Direktyvoje turi būti pripažintas, sukurtas ir užtikrintas visiškas Europos teisės aktų ir tarptautinių susitarimų patobulinimas.
The directive needs to recognise, flesh out and improve EU legislation and international agreements.
Pakeitimais patikslinamas šių susitarimų įgyvendinimo ir direktyvos suderinamumas.
Amendments have been tabled with a view to ensuring consistency between implementation of such agreements and the directive.
Taip pat Komisijos numatytas veikimo terminas yra per ilgas, atsižvelgiant į klausimo skubumą.
Lastly, the time frames proposed by the Commission are too long, given the urgency of the situation.
Komisija numatė, kad tikslas yra iki 2021 m. pasiekti gerą ekologinę būklę, o pranešėjas siūlo šį terminą perkelti į 2017 m. ir pateikia siūlymų dėl įvairių numatytų etapų sutrumpinimo: pradinis vertinimas bei geros ekologinės būklės nustatymas galėtų būti atliktas per 2, o ne per 4 metus, aplinkos apsaugos tikslų bei stebėsenos programos įgyvendinimas – per 3 metus vietoj 5 ir 6 metų, priemonių programos parengimas – 2012 m. vietoj 2016 m. bei programos vykdymo pradžia 2014 m. vietoj 2018 metų.
The rapporteur suggests that the good environmental status target of 2021 be brought forward to 2017 and that the various stages in the process be shortened: the initial assessment and the determination of good environmental status should take two years instead of four; the introduction of environmental targets and the implementation of the monitoring programmes, three years instead of six; and the development of the programme of measures should be scheduled for 2012 instead of 2016, while the programme should be brought into operation in 2014 instead of 2018.
Atskiros strategijos plėtra pagal šeštąją aplinkosaugos veiksmų programą, kuria siekiama pagerinti jūrų aplinką, yra svarbi Komisijos iniciatyva, kuri atitinka bendros žuvininkystės politikos tikslus.
The development of a separate strategy within the 6th Environment Action Programme aimed at improving the marine environment is an important Commission initiative in that it goes hand in hand with the objectives of the common fisheries policy.
Skubiai reikia plėtoti integruotą jūrų apsaugos politiką, nes įvairių rūšių tarša ir biologinės įvairovės nykimas prisideda prie to, kad blogėja jūrų aplinkos būklė ir šis procesas pastaraisiais metais tik suintensyvėjo nepaisant to, kad buvo dedamos pastangos jam sustabdyti.
There is an urgent need to develop an integrated policy for protecting the seas because the various forms of pollution and the reduction in biodiversity are contributing to the degradation of the marine environment, which has been intensifying in recent years despite efforts to counter it.
Iki šiol plėtota politika, pagal kurią buvo siekiama spręsti teršalų ir jūrų ekosistemų blogėjimo problemas, buvo fragmentiška, neintegruota, todėl labai dažnai šios politikos sričių tikslai tarpusavyje nesiderino.
Hitherto, the policies developed to tackle the problem of the pollution and degradation of marine ecosystems have been fragmented, not integrated with the result that, very often, their objectives are mutually incompatible.
Komisijos sprendimas sujungti aplinkos apsaugos, žuvininkystės, laivybos, transporto, žemės ūkio, mokslinių tyrimų ir regioninės plėtros politikos sričių politiką į bendrą struktūrą yra greita reakcija į problemą, kuriai skirta jūrų strategijos direktyva.
The Commission's decision to consolidate policies in the fields of the environment, fisheries, shipping, transport, agriculture, research and regional development into a common framework is a dynamic response to the problem covered by the marine strategy directive.
Pasiūlytos direktyvos poveikio vertinime
The impact assessment
SEC(2005)1290 . padarytos išvados, kad jūrų teršalai iš veiklos sausumoje ir jūroje galiausiai daro tiesioginę arba netiesioginę įtaką žuvininkystei.
SEC(2005)1290 . for the proposed directive concluded that marine pollution from land and marine activities ultimately has a direct and indirect effect on fisheries.
Ypač jūrų teršalai transformuoja jūrų ekosistemas: keičia jų biologines sudėtines dalis, įvairius maisto grandinės etapus ir taip veikia žuvų populiacijas.
In particular, marine pollution is transforming the composition of marine ecosystems, changing their biological components and the various stages of the food chain and, thereby, affecting their fish populations.
Lygiai taip pat vandenų tarša tam tikrais teršalais veikia žuvų sveikatą ir reprodukciją, net dar blogiau – veikia žmonių sveikatą, jei valgomos tokios taršos paveiktos žuvys.
Similarly, pollution of the waters by certain pollutants affects the health and reproduction of fish and, even worse, has an impact on human health owing to the possible consumption of contaminated fish.
Panašių rezultatų gauta ištyrus Baltijos jūrą, Juodąją jūrą, Šiaurės Rytų Atlantą ir Viduržemio jūrą žemės ūkio, pramoninių ir miestų atliekų požiūriu.
Similar results are obtained for the Baltic Sea, the Black Sea, the north-east Atlantic Ocean and the Mediterranean Sea owing to agricultural, industrial and urban waste.
Jūrų ekosistemai ypač kenkia nafta, ištekanti dėl vis dažniau jūrose įvykstančių avarijų.
There is particularly substantial degradation of marine ecosystems caused by oil spills as a result of the increased number of accidents at sea.
Daugeliu atvejų dėl naftos dėmių pakrančių žvejyba visiškai nutraukiama ilgam laikui.
On a considerable number of occasions, fishing in coastal areas is completely suspended for long periods of time because of oil slicks.
Dėl šios priežasties išauga žvejybos ir su ja susijusios veiklos išlaidos.
Consequently, the cost to fisheries and its dependent activities is severe.
Šio sektoriaus darbuotojai dabar reikalauja imtis veiksmų.
It is a fact that those employed in that sector are now calling for action.
Tačiau dėl tarpvalstybinio jūrų aplinkos pobūdžio neįmanoma pasiekti geros jūrų aplinkos būklės įgyvendinant politiką vien tik Bendrijos lygmeniu; reikia imtis priemonių ir regionų lygmeniu.
However, owing to the transboundary nature of the sea, it is not possible to achieve good environmental status of the marine environment by implementing policies at Community level alone; measures must also be taken at regional level.
Visos su tuo susijusios valstybės turi bendradarbiauti, siekdamos suderinti savo pastangas ir politiką, kurią jos įgyvendina savo jūrų regionuose.
All the States involved must cooperate to coordinate their efforts and harmonise the policies which they implement in their marine regions.
Tokio bendradarbiavimo metu ir atsižvelgiant į kiekvieno regiono ypatybes turi būti surinkti biologiniai duomenys, kiek įmanoma laikantis bendrų standartų.
In the process of such cooperation and, taking account of the particular features of each region, biological data must be collected, as far as possible, in accordance with common standards.
Tai leis atlikti labai išsamų kiekvieno regiono poreikių vertinimą, palyginti mokslinių tyrimų rezultatus ir geriau įvertinti strategijos įtaką.
This will produce a highly detailed assessment of the needs of each region, a comparison of research findings and a better evaluation of the impact of the Strategy.
Dar vienas svarbus nagrinėtinas klausimas yra strategijos priemonių finansavimas.
Another important point to be examined is the method of funding the measures under the Strategy.
Buvo apskaičiuota, kad administracinės išlaidos per pirmuosius dvejus metus sieks 90 milijonų eurų, tuo tarpu po pirmųjų dvejų metų išlaidos sumažės iki 70 milijonų eurų per metus.
It has been estimated that administrative expenditure for the first two years will amount to € 90 million annually while, after the first two years, the cost will fall to € 70 million annually.
Ginčytina lieka tai, kad nenurodoma, kokį priemonių, kurių turėtų imtis valstybės narės, finansavimo metodą reikėtų taikyti.
The fact that there is no reference to the method of funding measures to be taken by the Member States is a point of contention.
Galiausiai, pažeidžiamiausiems jūrų regionams turės būti skiriamas ypatingas dėmesys.
Finally, the most sensitive marine regions will have to be handled with particular care.
Šiuose regionuose veikiančios valstybės narės greičiausiai turės atlikti platesnius tyrimus, nei tie, kurie nurodyti šioje direktyvoje, o tai taip pat pareikalaus didesnių išlaidų.
Member States operating in these regions will probably need to carry out further studies on a wider scale than that laid down in this directive, which will also involve greater cost.
Dėl jūrų ir vandenynų biologinės įvairovės svarbos ekonomikos plėtrai ir socialinei gerovei būtina plėtoti jūrų aplinkos strategiją.
The contribution of marine and ocean biodiversity to economic development and social prosperity makes it essential to develop the marine environment strategy.
Atlikus strategijos įtakos vertinimą matyti, kad žvejyba yra tiesiogiai veikiama įvairialypės jūrų vandenų taršos, kurią lemia žmogaus veikla.
The impact assessment for the Strategy shows that fisheries are directly affected by multiple marine pollution caused by human activity.
Taigi turi būti pabrėžiama abišalė bendrosios žuvininkystės politikos ir strategijos priklausomybė.
Consequently, interdependence of the common fisheries policy and the Strategy should be accentuated.
Ši direktyva turi tapti tolesnės Bendrijos politikos jūrų aplinkos srityje pagrindu.
This directive should constitute the basis for future Community policies on the marine environment.
Svarbu tai, kad pagal strategiją valstybėms narėms suteikiama lankstumo, atsižvelgiant į Europos jūrų regionų įvairovę.
It is important that the Strategy provides flexibility in the States involved owing to the diverse nature of the European marine regions.
Tačiau derėtų nustatyti bendrus biologinių duomenų rinkimo standartus.
However, it is appropriate to adopt common standards for collecting biological data.
Jūrų moksliniai tyrimai padės tai padaryti.
Marine research will be instrumental in this respect.
Norint pasiekti galutinį tikslą, tai yra, gerą jūrų aplinkos būklę iki 2021 m., reikia bendrai dėti pastangas ir stebėti, kaip įgyvendinama ši strategija, bei įvertinti jos rezultatus.
Concerted efforts are also needed to monitor the implementation of the Strategy and to evaluate the results in order to achieve the ultimate objective, i.e. good environmental status of the marine environment by 2021.
Be to, dera pabrėžti, kad vienas iš pagrindinių bendros žuvininkystės politikos tikslų – pasiekti žuvininkystės ir aplinkos apsaugos tikslų pusiausvyrą.
Finally, it should be stressed that one of the basic objectives of the common fisheries policy is to achieve a balance between fisheries and environmental goals.
Į šią trapią pusiausvyrą turi būti atsižvelgta kiekvienoje Bendrijos politikos, turinčios įtakos žuvininkystei, srityje; šis principas nedelsiant turi būti pritaikytas šioje strategijoje.
This delicate balance should be taken into account in every Community policy which affects fisheries, a principle to be applied immediately by this Strategy:
Žuvininkystės komitetas ragina atsakingą Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komitetą į savo pranešimą įtraukti šiuos pakeitimus:
The Committee on Fisheries calls on the Committee on the Environment, Public Health and Food Safety, as the committee responsible, to incorporate the following amendments in its report:
(3a) Būtina nustatyti integruotu požiūriu pagrįstą teminę jūrų aplinkos strategiją, į kurią turėtų būti įtraukti, jei tinka, kokybiniai ir kiekybiniai tikslai ir tvarkaraščiai, remiantis kuriais bus įmanoma palyginti ir įvertinti numatytas priemones.
(3a) There is a need to define a thematic strategy on the marine environment - based on an integrated approach - which should include, as appropriate, qualitative and quantitative objectives and time schedules that will make it possible to compare and evaluate the measures provided for.
(3b) Strategijos plėtojimo ir įgyvendinimo tikslas turėtų būti ekosistemos išsaugojimas.
(3b) The development and implementation of the strategy should be geared to the conservation of the ecosystem.
(3c) Būtina ir toliau nustatyti biologinius ir aplinkos apsaugos tikslus ir pamatines sistemas, atsižvelgiant į Tarybos 1992 m. gegužės 21 d. direktyvą 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos (Natūralių buveinių direktyva)
(3c) It is necessary to continue to set biological and environmental targets and reference frameworks taking account of the objectives laid down in Council Directive 92/43/EEC of 21 May 1992 on the conservation of natural habitats and of wild fauna and flora (the Habitats Directive)
, Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2000/60/EB, nustatančią Bendrijos veiksmų vandens politikos srityje pagrindus
, Directive 2000/60/EC of the European Parliament and of the Council establishing a framework for Community action in the field of water
, ir kitus tarptautiniu mastu sutartus tikslus.
, and other internationally agreed objectives.
2 OL L 327, 2000 12 22, p.
OJ L 327, 22.12.2000, p.
(4) Norint pasiekti tuos tikslus, reikia skaidrios ir darnios teisės aktų sistemos , susijusios su bendrosios žuvininkystės politikos principais, kuri sudarytų bendrą veiksmų pagrindą ir dėl kurios įgyvendinami veiksmai būtų koordinuojami, nuoseklūs ir tinkamai sujungti su veiksmais pagal kitus Bendrijos teisės aktus bei tarptautinius susitarimus.
(4) In order to achieve those objectives, a transparent and coherent legislative framework is required, linked with the principles of the common fisheries policy, to provide an overall framework for action and to enable the action taken to be coordinated, and consistent, and properly integrated with action under other Community legislation as well as international agreements.