natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Šių reglamentavimo sistemų pagrindai ir biologinio saugumo nustatymo metodai įvairiose šalyse skirtingi, bet visi pagrįsti atsargumo principo taikymu siekiant užtikrinti maisto ir pašarų saugumą ir Pasaulio sveikatos organizacijos (PSO) Maisto kodekso ( Codex Alimentarius ) principais, pagal kuriuos maisto ir pašarų saugumas ir kokybė nustatomi įvertinant esminį atitikimą ir išsamią skirtumų analizę.
The basis for these regulations and the methods used for determining biosafety vary according to country, but all are based on a precautionary approach to food and feed safety and the Codex Alimentarus (produced by WHO) approach to evaluating food and feed safety and quality by evaluating substantial equivalence and a detaiIed analysis of differences.
Daugelyje besivystančių šalių taip pat yra reglamentavimo sistemos, sukurtos remiantis JAV, Europos ar kitų valstybių pavyzdžiais.
Many developing countries also have regulatory systems following models developed in US, Europe or elsewhere.
Pagal UNEP buvo įkurtas Biologinio saugumo informacijos centras (pasikeitimo informacija apie GMO sistema), kuris kaupia duomenis apie GMO taikymo (eksperimentiniais ir komerciniais tikslais) biologinį saugumą ir rizikos vertinimą šiai sistemai priklausančiose šalyse.
UNEP established a Biosafety Clearing House (an information exchange mechanism for GMOs) which provides a database of biosafety data and risk assessments of each GMO application (both experimental and commercialisation) in all countries involved in the scheme.
Viena Biologinės įvairovės konvencijos Kartagenos protokolo funkcijų – sudaryti sąlygas šalims apsisaugoti nuo tokių genetiškai modifikuotų maisto ir (arba) pašarų produktų ir perdirbti skirtų produktų importo, kurių biologinio saugumo vertinimas nebuvo atliktas.
The Cartagena protocol of the CBD was partly established in order to provide protection for countries from importation of GM foods/feeds and products for processing where relevant biosafety evaluations had not been conducted.
Pagal šį protokolą importuojanti šalis, tarpininkaujant Biologinio saugumo informacijos centrui, gali pareikšti, kad ji nori priimti sprendimą dėl importo remdamasi rizikos vertinimu.
It enables an importing country to declare, via the Biosafety Clearing House, that it wishes to take a decision based on risk assessment information before agreeing to accept an import.
Europos Sąjunga
In the European Union
Šia nauja direktyva buvo iš esmės pakeistos ankstesnių direktyvų nuostatos.
It presents a substantially revised version of the previous Directives.
Pagrindinis naujų nuostatų principas – GMO yra naujas reiškinys, kuriam reglamentuoti galiojančių teisės aktų nepakanka.
Central in these regulations is that GM is considered something new and special for which existing legislation is not sufficient.
Taigi ES reglamentavimo teisinė sistema labiau orientuota į procesą nei į produktą: tai, kaip produktas gaminamas, nulemia reglamentavimo teisinę sistemą.
The EU regulatory system is therefore process-based rather than product-based: the way something is made determines the regulatory framework.
Didžiausias požiūrio pasikeitimas Direktyvoje 2001/18/EB, palyginti su ankstesniais teisės aktais – akivaizdus atsargumo principo, o ne panašumo ar esminio atitikimo principų, taikymas.
The major philosophical shift in Directive 2001/18/EC compared to its predecessors is the explicit adoption of the precautionary approach as a guide, rather than or in addition to the concepts of familiarity and substantial equivalence.
EB suvokia, kad atsargumo principą gali būti sunku taikyti.
The EC realises that the precautionary approach may be difficult to apply.
Todėl pabrėžiama, kad atsargumo principas negali būti priežastis nukrypti nuo pagrindinių rizikos valdymo principų – proporcingumo, nediskriminavimo, nuoseklumo, su veiksmais ar neveikimu susijusios ekonominės naudos įvertinimo ir mokslinių naujovių analizės (EB Komisija, 2000 m.).
Therefore, it is stated that reliance on the precautionary approach is no excuse for detracting from the general principles of risk management such as proportionality, non discrimination, consistency, examination of the benefits and costs of action or lack of action and examination of scientific developments (CEC, 2000).
Valstybės narės ir skirtingi Europos Komisijos generaliniai direktoratai šias nuostatas interpretuoja skirtingai.
This is being interpreted in different ways by member states and also different EC Directorate Generals.
Vieši visų patvirtintų produktų registrai suteiks vartotojams galimybę atsekti genetiškai modifikuotus produktus.
A public registry of all approved products will allow consumers to trace GM products.
Nors ES ir JAV pagrindiniai reglamentavimo principai gerokai skiriasi, reikalavimai dėl duomenų, reikalingų nustatyti genetiškai modifikuotų augalų ir jų produktų saugumą, panašūs.
Although the basic philosophy of the regulation is quite different, the data requirements for assessing safety of GM plants and plant products are similar to the USA.
ES reikalaujama išsamesnės informacijos, daugiausia apie genetiškai modifikuotų pasėlių molekulinę sudėtį, specialaus auginimo poveikį, taip pat apie valdymo reikalavimus, stebėseną patekus į rinką ir atsekamumą.
The information required in the EU tends to be more extensive, mainly with respect to molecular characterisation, impacts of the specific cultivation and management requirements of the GM crops, post market monitoring and traceability.
Be Direktyvos 2001/18/EB, genetiškai modifikuotus pasėlius ES reglamentuoja ir kiti teisės aktai.
In addition to Directive 2001/18/EC, a range of other legislative documents deals with aspects of GM crop regulation in the EU.
Maistui ar pašarui skirtų GMO arba maisto ar pašarų produktų, kuriuose yra ar kurie pagaminti iš GMO, pateikimą į rinką reglamentuoja Reglamentas (EB) Nr. 1829/2003 dėl genetiškai modifikuoto maisto ir pašarų.
The placing on the market of GMOs intended for food or feed and of food or feed products containing, consisting of or produced from GMOs is governed by Regulation (EC) 1829/2003 on genetically modified food and feed.
Jei maisto produkte yra arba jį sudaro GMO, pareiškėjas turi galimybę pasirinkti: pateikti vieną paraišką remdamasis tik Reglamentu (EB) Nr. 1829/2003, pagal „vieno langelio“ principą siekdamas gauti leidimą apgalvotam GMO išleidimui į aplinką (pagal Direktyvoje 2001/18/EB nustatytus kriterijus) ir šių GMO naudojimui maisto produktuose (pagal Reglamente (EB) Nr. 1829/2003 nustatytus kriterijus) arba teikti paraišką (arba dalinę paraišką), kurią reglamentuotų ir Direktyva 2001/18/EB, ir Reglamentas (EB) Nr. 1829/2003.
Where a food product contains or consists of GMOs, the applicant has a choice: either the application as a whole is subject solely to Regulation (EC) 1829/2003, in application of the principle of "one door, one key", in order to obtain authorisation for the deliberate release of a GMO into the environment - in accordance with the criteria laid down by Directive 2001/18/EC - and for the use of this GMO in food products - in accordance with the criteria laid down by Regulation (EC) 1829/2003; or the application - or part of it - is subject both to Directive 2001/18/EC and to Regulation (EC) 1829/2003.
Be to, genetiškai modifikuotų pasėlių veislėms taikoma rūšių registravimo procedūra ir prieš suteikiant leidimą auginti komerciniais tikslais jos turi būti įtrauktos į Bendrąjį Bendrijos katalogą.
In addition, GM crop cultivars must pass a variety registration procedure and be listed in the Community Common Catalogue, before they are allowed to be grown commercially.
Ši procedūra nesiskiria nuo reglamentavimo, kuris taikomas bet kokiai naujai pasėlių veislei, sukurtai tradiciniais būdais.
This is no different from the regulation for any new cultivar resulting from traditional breeding.
Reglamente Nr. EB/1139/98 nustatyta, kad DNR ar proteino, atsiradusių dėl genetinės modifikacijos, buvimas yra kriterijus, pagal kurį nustatomas reikalavimas specialiai ženklinti etiketėmis maistą ar maisto produktus, pagamintus iš genetiškai modifikuotų kukurūzų ir sojų pupelių.
In Regulation EC/1139/98, the presence of DNA or protein resulting from genetic modification is used as a criterion to trigger labelling of food or food ingredients derived from GM maize and soybean.
Šios nuostatos dėl specialaus ženklinimo etiketėmis buvo iš dalies pakeistos Reglamentu Nr. EB/49/2000, kuriuo nustatyta ženklinimo riba - 0,9 proc. genetiškai modifikuotų medžiagų kiekis maiste, kai šis kiekis yra „atsitiktinis“ arba „techniškai neišvengiamas“ (auginant, nuimant derlių, kraunant, gabenant ar apdorojant).
These labelling provisions were amended by Regulation EC/49/2000 to provide a 0.9%-labelling threshold for “adventitious”, “accidental” or “technically unavoidable” presence of GM material in food (during cultivation, harvest, handling, transport or processing).
Be to, Reglamentu Nr. EB/50/2000 nustatomi specialūs maisto ir maisto sudedamųjų dalių, kuriose yra priedų, dažiklių ir skonio stiprinklių, gautų iš genetiškai modifikuotų medžiagų, ženklinimo etiketėmis reikalavimai.
In addition, Regulation EC/50/2000 defines specific labelling requirements for food and food ingredients containing additives, colourings and flavourings derived from GM material.
Be to, genetiškai modifikuotų pasėlių sėklos turi būti ženklinamos etiketėmis taip, kaip nustatyta Direktyvoje 98/95 EEB.
Also, seed of GM crops must be labelled in accordance with Directive 98/95/EE C. This label has to show clearly that it is a GM cultivar.
EB parengė teisės aktus dėl genetiškai modifikuotų organizmų ir produktų, gautų iš genetiškai modifikuotų organizmų ir skirtų genetiškai modifikuotam maistui ir pašarams, atsekamumo ir specialaus ženklinimo etiketėmis.
The EC has presented legislation on traceability and labelling of GM organisms and products derived from GM organisms and for GM food and feed.
Juose reikalaujama užtikrinti atsekamumą visoje gamybos grandinėje ir visų etapų rinkoje metu.
These require traceability throughout the whole production chain at all stages of the market.
Juose taip pat numatyta ženklinti visus genetiškai modifikuotus maisto ir pašarų produktus specialiomis etiketėmis ir jose vartotojams pateikti reikalingą informaciją.
It will provide consumers with information by labelling all GM food and feed.
Visi maisto produktai, kuriuose yra genetiškai modifikuotų organizmų ar kurie buvo pagaminti naudojant genetiškai modifikuotus organizmus, turėtų būti ženklinami specialiomis etiketėmis.
All foods in which GM organisms are contained, or have been produced from GM organisms, should be labelled.
JAV daugiau reglamentuojamos produkto savybės, o ne būdas, kuriuo produktas pagamintas.
In the USA the regulation focuses primarily on the characteristics of the product, rather than the way in which the product is produced.
Šis į produkto savybėmis pagrįstas vertinimas yra pagrindinis skirtumas nuo, pvz., Europos Sąjungos reglamentavimo principų, kurie yra pagrįsti gamybos būdo vertinimu.
This product-based assessment is a major difference with the philosophy of regulation in for example the European Union, which is process-based.
Šių principų skirtumas pastaraisiais metais sukėlė nemažai prieštaravimų.
This process-product difference of philosophy has sparked considerable controversy over recent years.
JAV išleidimo į aplinką teisinio reglamentavimo sistema pagrįsta „panašumo“ principu.
In the USA regulation of the environmental release is based on the concept of “familiarity”.
Šis principas gali būti laikomas tapačiu „esminio atitikimo“ principui, nors kai kuriose publikacijose šie du principai išleidimo į aplinką aspektu aptariami atskirai.
This concept can be considered the ecological counterpart of the concept of “substantial equivalence”, although in some publications these two concepts are also considered separately for environmental release.
Remiantis panašumo principu vertinama, ar genetiškai modifikuotas augalas palyginamas su tradiciniu analogu aplinkos saugumo požiūriu.
Familiarity considers whether the GM plant is comparable to its traditionally bred counterpart in environmental safety.
Vadovaujantis tokiu principu, galima įvertinti atitinkamus genetiškai modifikuotus pasėlius be tiesioginių bandymų.
Such comparison may assess the relevant issues in a GM crop without direct experience.
Vadovaujantis panašumo principu, vertinamos augalų rūšių biologinės savybes, įterptos savybės ir ūkininkavimo būdai ir aplinka, kurioje auginami pasėliai.
Familiarity considers the biology of the plant species, the trait introduced, and the agricultural practices and environment used for crop production.
JAV galioja atskiri teisės aktai, reglamentuojantys augalų auginimą vaistų gamybos ir biologinio gydymo tikslais, bet nėra teisės aktų, reglamentuojančių genetiškai modifikuotų pasėlių specialų ženklinimą etiketėmis ir atsekamumą.
USA has separate regulations governing releases of plants for pharmaceutical and bioremediation purposes but has no regulations concerning labelling and traceability of GM crops.
Genetiškai modifikuotų pasėlių auginimas
Farming of GM crops
Genetiškai modifikuotų pasėlių patvirtinimo procesas gana ilgas ir sudėtingas.
The approval of GM crops is quite long-lasting and complex.
Bet praktinį ūkininkavimą taip pat reglamentuoja daug taisyklių ir apribojimų.
But the practical farming also faces many rules and restrictions.
Jos susijusios su specialiu ženklinimu etiketėmis, atsekamumu, sambūviu, atsakomybe ir kompensacijomis.
They concern labelling, traceability, co-existence, liability and compensations.
Šios taisyklės netaikomos, jei auginami įprastiniu būdu išvesti pasėliai.
These rules have no counterparts if you grow conventionally bred crops.
Specialaus ženklinimo etiketėmis ir atsekamumo klausimai jau aptarti pirmiau.
Labelling and traceability have already been dealt with previously.
Kalbant apie sambūvio klausimą, primygtinai raginama paskelbti tam tikrus regionus ar valstybes nares zonomis, kuriose nenaudojami GMO.
Concerning co-existence there are great demands to create GM-free regions or member states in the EU.
Iki šiol bendroji pozicija buvo tokia, kad tokių zonų paskelbti negalima nei pagal ES teisę, nei pagal tarptautinius susitarimus, jei nėra mokslinių įrodymų.
Until now the general position has been that these are not legal, if there is no scientific evidence, not according to the EU law or under international agreements.
Europos Teisingumo Teismas turi priimti sprendimus dėl kelių atitinkamų bylų.
There are some cases in the Court of European Justice waiting for decision.
Reikia pažymėti, kad tuo metu, kai keliolika regionų paskelbė savo ketinimus būti regionais, kuriuose nenaudojami genetiškai modifikuoti produktai, importuoti genetiškai modifikuoti produktai (pašarai) naudojami gyvulininkystėje.
It might be worth mentioning that at the same time when several regions have announced their intention to be a GM- free region, imported GM – feed is used in animal husbandry.
Valstybės narės taip pat skirtingai taiko sambūvio principus.
There is also a diverse variety of applications of the co-existence in different member states.
Bendro Europos modelio nėra, ir bendrojoje rinkoje tai gali sukelti ginčų ir sunkumų.
A single European model does not exist, which will probably cause disputes and difficulties in the single markets.
Komisija, vadovaudamasi subsidiarumo principu, paliko spręsti šį klausimą valstybėms narėms ir stengiasi skatinti pažangiąją praktiką.
The Commission has left the issue as a matter of subsidiary to the hands of member states and tries to promote best practices in this matter.
Rezultatai nėra labai džiuginantys.
The results are not very promising.
Svarbi problema yra su sambūviu susijusi atsakomybė.
A big issue is liability re co-existence.
Svarbiausi klausimai – kas atsakingas, kas gali pateikti ieškinį, kokius ieškinius ir kokiomis sąlygomis galima pateikti ir ar egzistuoja kompensavimo fondas arba draudimas išieškotinoms sumoms padengti.
The main issue is who is liable, who can claim, what can be claimed and under what circumstances and whether there is a compensation fund or insurance to cover any claims.
Iki šiol tik Ispanija atsakomybės problemoms spręsti pritaikė bendrąsias teisės nuostatas; šiuo metu visos valstybės narės nagrinėja šį klausimą, atsižvelgdamos į genetiškai modifikuotų pasėlių ir įprastai išvestų pasėlių skirtumus.
Only Spain has previously applied general law to liability, but now nearly all member states are approaching the issue on the bases of the way of breeding separating GM crops from conventionally bred crops.
Kai auginami įprastiniu būdu išvesti pasėliai, žalos atveju taikomos bendrosios teisės nuostatos dėl atsakomybės ir kompensavimo.
When conventionally bred crops are grown, general law is applied on liability and compensations, if damage has been causes.
Neaiškus atsakomybės klausimas gali paskatinti skundus, kuriuos bus brangu tirti: tai neskatina ūkininkų pradėti auginti genetiškai modifikuotus pasėlius.
The somewhat unclear question of liability may provoke complaints that are expensive to investigate and in that way discourage some farmers from starting the cultivation of GM crops.
GMO ir tarptautiniai susitarimai
GMO and international agreements
2006 m. rugsėjo mėn, PPO paskelbė ginčų sprendimo institucijos sprendimą dėl Europos Sąjungos taikomo šešerių metų moratoriumo genetiškai modifikuoto maisto ir pasėlių importui.
In 29 September 2006 the WTO made public the dispute panel verdict on the European Union's six-year moratorium on imports of genetically modified food and crops.
Ginčų sprendimo institucija nusprendė, kad EB de facto taikė moratoriumą dėl GMO patvirtinimo nuo 1999 m. birželio mėn. iki 2003 m. rugpjūčio mėn.
Regarding the alleged moratorium on the approval of GMOs, the Panel found that the EC had applied a de facto moratorium between June 1999 and August 2003.
Teisine prasme buvo nustatyta, kad šis moratoriumas nesuderinamas su ES įsipareigojimais pagal SFS susitarimo (Sanitarijos ir fitosanitarijos susitarimo dėl tarptautinių standartų taikymo suderintiems maisto saugos standartams) C priedo 1 dalies a punktą, kuriuo šalys įpareigojamos be nepagrįsto delsimo atlikti bandymų ir patvirtinimų procedūras.
As a legal matter, this moratorium was considered to be inconsistent with the EC's obligation under Annex C(1)(a) of the SPS (Sanitary and phytosanitary agreement on international standards for harmonised food safety standards), which requires parties to complete testing and approval procedures without undue delay.
Dėl skundo, kad EB nesvarstė tam tikrų GMO patvirtinimo klausimo, ginčų sprendimo institucija nusprendė, kad EB veikė nesuderinamai su jos įsipareigojimu pagal C priedo 1 dalies a punktą, be nepagrįsto delsimo atlikti ir užbaigti šias procedūras ir netaikė šių procedūrų daugeliui GMO.
Regarding the complaint that the EC had failed to consider specific GMOs for approval, the Panel ruled that the EC had acted inconsistently with its obligation under Annex C(1)(a) to undertake and complete such procedures without undue delay with respect to numerous GMOs.
JAV skundo atveju ginčų sprendimo institucija nustatė, kad iš 25 GMO EB nepagrįstai delsė svarstyti 21.
Under the U.S. complaint, the Panel found undue delay in the EC's consideration of 21 out of 25 specified GMOs.
Kanados skundo atveju dėl visų keturių GMO, dėl kurių kreiptasi, EB elgėsi nesuderinamai su įsipareigojimais.
For Canada, the inconsistent treatment was found for all four GMOs identified.
Dėl atskirų Europos šalių draudimų įvežti GMO produktus (įskaitant apsaugos priemones) ginčų sprendimo institucija pasmerkė šešių ES valstybių narių (Austrijos, Belgijos, Prancūzijos, Vokietijos, Italijos ir Liuksemburgo) taikomus draudimus įvežti daugelį atskirų produktų, ginčų sprendimo institucija nusprendė, kad draudimai nebuvo pagrįsti rizikos vertinimu, kuris reikalaujamas pagal SFS susitarimo 5 straipsnio 1 dalį, ir todėl nėra suderinami su šalių įsipareigojimais PPO.
Regarding the individual European country bans on GMO products ( including Safeguard Measures), the Panel condemned the ban by six EU members (Austria, Belgium, France, Germany, Italy and Luxembourg) on a number of individual products.
Šiuo klausimu pateiktos išvados buvo vienintelės, kuriose arbitražo taryba nustatė, kad SFS susitarimo pažeidimai yra esminiai, o ne vien procedūriniai.
The Panel ruled that the bans were not based on risk assessments as required by Article 5.1 of the SPS Agreement, and were therefore inconsistent with the countries' WTO obligations.
EB augalų mokslinis komitetas ir kompetentingos valstybių narių institucijos vykdė visų atitinkamų produktų vertinimus ir visi buvo patvirtinti kaip saugūs.
The EC Scientific Committee on Plants and competent national authorities had carried out assessments of each of the products in question, and each was approved as safe.
Šie vertinimai buvo įvertinti kaip tinkami rizikos vertinimai, kaip nustatyta SFS susitarime.
These assessments were deemed to be proper risk assessments as defined in the SPS Agreement.
Atskirų šalių parengtos studijos, kuriomis pagrįsti draudimai, nebuvo pripažintos tinkamu rizikos vertinimu, ir kadangi buvo kitų tinkamų rizikos vertinimų, 5 straipsnio 7 dalimi remtis nebuvo galima.
The studies relied upon by the individual countries for their bans were found not to constitute sufficient risk assessments and, because acceptable risk assessments were available, Article 5.7 could not be relied upon.
Tai ginčų sprendimo institucijai leido daryti išvadą, kad šalių taikomi draudimai taip pat nesuderinami su SFS 2 straipsnio 2 ir 3 dalimis, kurios draudžia šalims taikyti apribojimus nesant pakankamų tai pagrindžiančių mokslinių duomenų (2 straipsnio 2 dalis), taip pat taikyti priemones, kurios būtų paslėpti tarptautinės prekybos apribojimai (2 straipsnio 3 dalis).
This in turn led the Panel to conclude that these country bans were also inconsistent with Articles 2.2 and 2.3 of the SPS, which prohibit a party from maintaining a restrictive measure without sufficient scientific evidence to justify it (Article 2.2), and from applying such measures in a way to constitute a disguised restriction on international trade (Article 2.3).
Ginčų sprendimo institucija rekomendavo atitinkamoms šalims suderinti apsaugos priemones ir panaikinti draudimus tam tikriems GMO produktams.
The Panel recommended that the individual countries bring their safeguard measures into compliance, and remove the bans on the specified GMO products.
Nors PPO ginčų sprendimo institucija nepaskelbė sprendimo dėl EB GMO reglamentavimo sistemos galiojimo, ji nusprendė, kad draudimai GMO produktams, kurie nėra pagrįsti rizikos vertinimu, kaip numatyta SFS susitarime, nesuderinami PPO taisyklėmis.
While the WTO Panel did not pronounce on the validity of the EC's regulatory system for GMOs, it did rule that bans on GMO products that are not based on risk assessments, as defined in the SPS, are inconsistent with WTO rules.
Kita vertus, ginčų sprendimo institucija patvirtino atskirų šalių teisę taikyti draudimus, jei tokios priemonės pagrįstos rizikos vertinimu.
On the other hand, the Panel confirmed the right of individual countries to impose bans if risk assessments support such measures.
Dėl moratoriumo GMO produktų patvirtinimui ginčų sprendimo institucija nusprendė, kad 1999–2003 m. trukęs moratoriumas buvo nesuderinamas su SFS susitarimu, nes juo buvo nepagrįstai atidėtas patvirtinimo procesas.
Regarding the moratorium on approvals of GMO products, the Panel did find that the 1999-2003 moratorium was inconsistent with the SPS Agreement, as it had the effect of unduly delaying the results of the approvals process.
Ginčų sprendimo institucija neteigė, kad kiti moratoriumai taip pat būtinai bus nesuderinami.
The Panel did not suggest that future moratoria would necessarily also be inconsistent.
Pateikus papildomų, draudimus pateisinančių mokslinių įrodymų, EB būtų leista juos taikyti su sąlyga, kad sprendimai nebūtų nepagrįstai atidėliojami.
If additional scientific evidence were brought to light that would justify restrictions, the EC would be permitted to impose them, provided decisions were made without undue delay.