natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Teismas priėmė Jungtinės Karalystės ir Prancūzijos argumentus, kad tas faktas, jog EB sutartyje buvo numatytos išimtys viešajam saugumui, o EAEB sutartyje jos nebuvo numatytos reiškia, kad taip galima numanyti, jog EAEB sutartis visiškai netaikoma kariniams tikslams naudojamai branduolinei energijai.
The Court went on to accept the arguments of the United Kingdom and France whereby the fact that there were public security exceptions in the EC Treaty, but none in the EAEC Treaty meant that it was implicit that the EAEC Treaty did not apply at all to nuclear energy used for military purposes.
„Tačiau aišku, kad šių nuostatų taikymo kariniams įrenginiams, mokslinių tyrimų programoms ir kitai veiklai pobūdis gali sukelti pavojų valstybių narių esminiams nacionaliniams gynybos interesams.
"However, it is clear that the application of such provisions to military installations, research programmes and other activities might be such as to compromise essential national defence interests of the Member States.
Todėl Jungtinė Karalystė ir Prancūzijos Respublika elgėsi teisingai įrodinėdamos, kad tas faktas, jog sutartyje nėra leidžiančių nukrypti nuostatų, kur būtų nustatytos išsamios taisyklės, vadovaujantis kuriomis valstybės narės būtų įgaliotos pasikliauti šiais esminiais interesais ir juos ginti, leidžia daryti išvadą, kad karinei sričiai priklausanti veikla neįeina į sutarties taikymo sritį."
Consequently, as the United Kingdom and the French Republic have rightly argued, the absence in the Treaty of any derogation laying down the detailed rules according to which the Member States would be authorised to rely on and protect those essential interests leads to the conclusion that activities falling within the military sphere are outside the scope of that Treaty."
C-61/03, 36 punktas.
Para.36 of C-61/03
Šis EAEB sutarties taikymo sritį ribojantis aiškinimas buvo patvirtintas byloje C-65/04 „HMS Tireless“ .
This restrictive interpretation of the scope of the EAEC Treaty was confirmed in case C-65/04 " HMS Tireless ".
Byla 65/04 Komisija prieš Jungtinę Karalystę , 2006 m. kovo 9 d., n.y.r.
Case 65/04 Commission v United Kingdom , 9 March 2006, n.y.r.
Tačiau su šia peticija susijusius konkrečius faktus dėl kelių priežasčių būtina atskirti nuo anksčiau paminėtų teismo sprendimų.
However, the particular set of facts relating to the petition must be distinguished from the two aforementioned judgments for several reasons.
Iš „Jason Reactor“ bylos 36 punkto matyti, kad karinės sferos išbraukimo iš EAEB sutarties taikymo srities motyvas – „ valstybių narių esminių nacionalinių gynybos interesų“ apsauga.
It is clear from paragraph 36 of the " Jason Reactor " case that the rationale for excluding the military sphere from the scope of the EAEC Treaty is the protection of the "essential national defence interests of the Member States" .
„Jason Reactor“ byla buvo susijusi su tam tikrų Euratomo informacijos teikimo reikalavimų taikymu radioaktyvių atliekų šalinimui iš uždaryto karinio branduolinio reaktoriaus Jungtinėje Karalystėje.
The " Jason Reactor " case concerned the application of certain EURATOM information reporting requirements to the United Kingdom’s disposal of radioactive waste from a decommissioned military nuclear reactor.
Panašiai „HMS Tireless“ byla buvo susijusi su informacijos teikimo reikalavimų taikymu Jungtinės Karalystės avarijos likvidavimo priemonių planui, skirtam Gibraltaro evakuacijai radiacinės avarijos atliekant karinio povandeninio laivo techninės priežiūros ir remonto darbus atveju.
Similarly, the " HMS Tireless " case concerned the application of information reporting requirements to the United Kingdom’s emergency plan for the evacuation of Gibraltar in the event of a radiological emergency during maintenance and repair work on a military submarine with a nuclear reactor.
Abi situacijos buvo susijusios su valstybei narei nustatyta prievole dėl šiuo atveju tos pačios valstybės narės branduolinės energijos naudojimo kariniams tikslams.
Both situations concerned the obligations imposed on a Member State concerning the use of nuclear energy for military purposes by, on this occasion, the same, Member State .
Nebūtų pagrindo daryti išvadą, kad kariniams tikslams naudojamos branduolinės energijos išbraukimo iš sutarties motyvas tas, kad nesant papildomo elemento, jungiančio su valstybe nare, gali kilti pavojus bet kurios valstybės nacionaliniams gynybos interesams.
It seems unreasonable to conclude that the rationale for excluding nuclear energy used for military purposes was that the national defence interest of any State could be compromised without an additional element of connection with a Member State.
Todėl šis išbraukimas negali apimti branduolinės energijos naudojimo trečiosiose šalyse, jei kuri nors valstybė narė nėra davusi tam leidimo (t. y. sutikusi su tuo, sutapatinusi save su tuo naudojimu, taip tapdama jo savininke), tačiau jei pavojaus sveikatai vieta yra toje valstybėje narėje.
It cannot therefore be that this exclusion covers use of nuclear energy by a third country where a Member State has not authorized this (ie. acquiesced, identified itself with that use thereby taking ownership of it), but where the health hazard is merely situated in that Member State.
Esant tokiam atvejui valstybės narės esminiams nacionaliniams gynybos interesams pavojus jokiu būdu negresia.
In such a scenario, the essential national defence interests of a Member State are in no way compromised.
Todėl EAEB sutarties nuostatos dėl sveikatos ir saugumo įgyja platesnę prasmę, kuomet gynybos interesas neturi nieko bendro su konkrečia valstybe nare (arba bet kuria kita valstybe nare), bet kuomet branduolinės energijos naudojimas pažeidžia tarptautinį susitarimą, o vienintelis galimas realiai jungiantis veiksnys – tas, kad branduolinė medžiaga buvo išmesta valstybės narės teritorijoje.
Therefore the health and safety provisions of the EAEC Treaty extend to situations where the defence interest has nothing whatsoever to do with the Member State (or any other Member State), and moreover, where the use of nuclear energy is in breach of an international agreement, and where the only feasibly present connecting factor is that the release of nuclear material occurred on the territory of a Member State.
Be to, tokiu aiškinimu nėra siekiama įvesti prievolę įvertinti, ar kiekvienu konkrečiu atveju egzistuoja esminis nacionalinis gynybos interesas.
Moreover, such an interpretation does not seek to impose an obligation to evaluate whether there is an essential national defence interest at play on a case-by-case basis.
Toks požiūris, kurį Teisingumo Teisme gynė Komisija, buvo griežtai atmestas.
Such an approach, which was advocated by the Commission before the Court of Justice, was clearly rejected.
Šią analizę pritaikius peticijoje pateiktiems faktams, galima sakyti, kad Danijos Karalystė niekada neturėjo nei civilinio, nei karinio branduolinės energijos naudojimo vidaus energetikos programos.
Applying this analysis to the facts of the petition, the Kingdom of Denmark has never had a domestic energy programme either for the civilian or military use of nuclear energy.
Todėl (skirtingai nuo Jungtinės Karalystės ir Prancūzijos) Danija nevykdo jokios veiklos, susijusios su branduolinės energijos naudojimu kariniams tikslams, dėl kurios ji būtų atleidžiama nuo atskaitomybės reikalavimų ar kokių nors kitų Euratomo sutarties arba antrinių teisės aktų prievolių.
As such, (unlike the United Kingdom and France), Denmark has no activities concerning the military use of nuclear power which would exempt it from the reporting requirements, or any other obligations, of the EURATOM Treaty or secondary legislation.
Nėra duomenų, kurie leistų tokią stebėseną susieti su kokia nors šiuo metu Danijos vykdoma krašto apsaugos veikla, kurioje kariniams tikslams būtų naudojama branduolinė energija.
There is no evidence linking such monitoring to any current defence activities by Denmark employing the military use of nuclear energy.
Nagrinėjamą radioaktyvią avariją sukėlė ne Danija, o Jungtinės Valstijos – trečioji šalis.
The radiation-producing accident in question was caused by the United States, a third country, not by Denmark.
Nors tuo metu, kai sudužo lėktuvas B-52, Danija buvo pasirašiusi su JAV gynybos susitarimą, jame Jungtinėms Valstijoms buvo draudžiama laikyti arba dislokuoti branduolinius ginklus Grenlandijoje arba gabenti tokius ginklus Danijos oro erdve.
Although Denmark had a defence agreement with the US at the time of the B- 52 crash, the agreement prohibited the United States from storing or deploying nuclear weapons in Greenland or flying over Danish airspace with such weapons.
Danijos vyriausybė viešai patvirtino Danijos gyventojams, kad Jungtinėms Valstijoms nebuvo ir nebus duotas leidimas, laikyti, dislokuoti branduolinius ginklus arba juos gabenti oro erdve, o Danijos Parlamentas šiuo tikslu nėra keitęs gynybos susitarimo.
The Danish government publicly confirmed to the Danish people that no such permission to store, deploy or over- fly with nuclear weapons had, or would be given to the United States, and no amendments to that effect were made to the defence agreement by the Danish Parliament.
Todėl dvišalė sutartis negali būti lemiamas bylos veiksnys.
Therefore, reference to the bilateral agreement is in no way determinative of the case.
Vien faktas, kad buvo susitarimas, apimantis tam tikrus karinius veiksmus, nereiškia, kad dėl to bet kokie trečiosios šalies kariniai veiksmai valstybės narės teritorijoje bus de facto išbraukiami iš EAEB sutarties taikymo srities.
The mere fact that there was an agreement covering certain military activities does not mean that by virtue of this, any military activity by a third country on a Member State's territory is de facto excluded from the scope of the EAEC Treaty.
Tokia išvada būtų savavališka ir prieštarautų sveikam protui.
Such a conclusion would be arbitrary and would go against common sense.
Atitinkamas pagrindinis įstatymas ir jo aiškinimas Teisingumo Teisme
Relevant primary law and its interpretation by the Court of Justice
EAEB sutarties 2 straipsnio b dalyje nurodyta, kad Bendrija pagal EAEB sutartį „nustato vienodus saugos standartus, kad būtų apsaugota darbuotojų ir gyventojų sveikata, ir užtikrina jų taikymą.“
Article 2(b) EA states that the Community must, as provided in the EAEC Treaty, " establish uniform safety standards to protect the health of workers and of the general public and ensure that they are applied ".
EAEB sutarties II dalyje „Nuostatos, skatinančios pažangą branduolinės energetikos srityje“ yra III skyrius „Sveikatos apsauga“ , kurį sudaro 30–39 straipsniai.
Title II of the EAEC Treaty, entitled " Provisions for the encouragement of progress in the field of nuclear energy ", includes a Chapter 3 entitled " Health and safety ", which consists of Articles 30 to 39.
„a) didžiausias leistinas dozes, nepažeidžiančias nustatytų saugos reikalavimų;
" (a) maximum permissible doses compatible with adequate safety;
b) didžiausius leistinus apšvitos ir taršos lygius;
(b) maximum permissible levels of exposure and contamination;
c) pagrindinius darbuotojų sveikatos priežiūros principus.“
(c) the fundamental principles governing the health surveillance of workers ".
EAEB sutarties 31 straipsnyje nustatyta šių pagrindinių standartų parengimo ir priėmimo tvarka, o EAEB sutarties 32 straipsnio pirmoje pastraipoje numatyta galimybė Komisijai arba valstybėms narėms pageidaujant juos persvarstyti arba atnaujinti, vadovaujantis EAEB sutarties 31 straipsnyje nustatyta tvarka.
Article 31 EA lays down the procedure for working out and adopting those basic standards, whilst the first paragraph of Article 32 EA enables them to be revised or updated, at the request of the Commission or of a Member State, in accordance with the procedure laid down in Article 31 EA.
Teisingumo Teismas nusprendė, kad EAEB sutarties Sveikatos apsaugos straipsnis sudaro „vieningą visumą ir suteikia Komisijai gan plačius įgaliojimus apsaugoti gyventojus ir aplinką nuo taršos grėsmės.“
The Court of Justice has held that the EAEC Chapter on Health and Safety forms a "coherent whole conferring on the Commission powers of some considerable scope in order to protect the population and the environment against the risks of nuclear contamination" .
Jis taip pat pritarė plačiam šių nuostatų aiškinimui, siekiant „užtikrinti nuoseklią ir veiksmingą gyventojų sveikatos apsaugą nuo jonizuojančiosios spinduliuotės, nepriklausomai nuo jos šaltinio, keliamos grėsmės.“
It has also upheld a broad interpretation of those provisions in order "to ensure consistent and effective protection of the health of the general public against the dangers arising from ionising radiations, whatever their source" .
Be to, Teismas aiškiai nurodė, kad toks platus aiškinimas visų pirma taikomas Direktyvai, susijusiai su nagrinėjama peticija.
Moreover, the Court has explicitly stated that this broad interpretation applies to the particular Directive at issue in the present petition.
Direktyvos pagrindinė taikymo sritis
Material scope of the Directive
EAEB sutarties 21 ir 32 straipsnių pagrindu priimtos direktyvos tikslas – persvarstyti pagrindinius turimus standartus
The Directive, which was adopted on the basis of Articles 31 and 32 of the EAEC Treaty, has the objective of revising the existing basic standards
Kaip nurodoma Direktyvos preambulėje, Bendrija 1959 m. pirmą kartą nustatė pagrindinius standartus pagal Sutarties 218 straipsnį.
As stated in the preamble to the Directive, the Community laid down basic standards for the first time in 1959 pursuant to Article 218 of the Treaty.
Šie standartai vėliau buvo persvarstomi penkis kartus (1962, 1966, 1976, 1979 ir 1984 m.). , atsižvelgiant į mokslo žinių raidą apsaugos nuo spinduliuotės srityje.
These standards were subsequently revised on five further occasions (in 1962, 1966, 1976, 1979 and 1984). by taking account of the development of scientific knowledge concerning radiation protection.
Direktyvos taikymo sritis išdėstyta II dalies „Taikymo sritis“ 2 straipsnyje ir yra neabejotinai platesnė nei ankstesnių direktyvų, kurias ji pakeitė, o ypač 1980 m. liepos 15 d. direktyvos 80/836 EURATOM.
The scope of the Directive is set out in its Article 2 under Title II "Scope" and is arguably more extensive than the previous Directives which it replaced, and in particular Directive 80/836 EURATOM of 15 July 1980.
Direktyvos 80/836 2 straipsnyje jos taikymo sritis apibrėžiama taip: „ Ši direktyva taikoma dirbtinių arba natūralių radioaktyviųjų medžiagų gamybai, apdirbimui, tvarkymui, naudojimui, laikymui, saugojimui, vežimui ir laidojimui bei bet kuriai kitai veiklai, kuri susijusi su rizika, kurią lemia jonizuojančioji spinduliuotė.“
Article 2 of Directive 80/836 defines its scope simply as follows: " This Directive shall apply to the production, processing, handling, use, holding, storage, transport and disposal of natural and artificial radioactive substances and to any other activity which involves a hazard arising from ionizing radiation. "
2 straipsnio pirmoje dalyje nustatyta:
As provided for in the first subparagraph of Article 2:
„Ši direktyva taikoma visoms praktinės veiklos rūšims, kurios susijusios su rizika, kurią lemia jonizuojančiosios spinduliuotės, atsirandančios iš dirbtinio šaltinio arba gamtinio šaltinio tais atvejais, kai gamtiniai radionuklidai yra arba buvo apdorojami dėl jų radioaktyviųjų, skilimo ar naudingų savybių, būtent:
"This Directive shall apply to all practices which involve a risk from ionizing radiation emanating from an artificial source or from a natural radiation source in cases where natural radionuclides are or have been processed in view of their radioactive, fissile or fertile properties, namely :
a) radioaktyviųjų medžiagų gamyba, apdirbimas, tvarkymas, naudojimas, laikymas, saugojimas, vežimas, įvežimas į Bendriją ir išvežimas iš jos bei radioaktyviųjų medžiagų laidojimas;
(a) the production, processing, handling, use, holding storage, transport, import to and export from the Community and disposal of radioactive substances;
b) bet kurio elektros įrenginio, skleidžiančio jonizuojančiąją spinduliuotę, ir kuriame yra elementas arba elementai, veikiantys esant aukštesniam kaip 5 kV potencialų skirtumui, naudojimas;
(b) the operation of any electrical equipment emitting ionizing radiation and containing components operating at a potential difference of more than 5kV;
c) bet kuri kita praktinė veikla, kurią nustato valstybė narė.“
(c) any other practice specified by the Member State . "
Be to, 2 straipsnio 3 dalyje nurodyta:
Furthermore, the third subparagraph of Article 2 provides as follows:
„Pagal IX dalies [Direktyvos] reikalavimus ji taip pat yra taikoma bet kuriai apsaugojamai veiklai įvykus radiacinei avarijai arba siekiant sumažinti praeityje įvykusių avarijų arba vykdytos praktinės ar darbinės veiklos nulemtą apšvitą “ (pabraukta papildomai).
" In accordance with Title IX [the Directive] shall also apply to any intervention in cases of radiological emergencies or in cases of lasting exposure resulting from the after-effects of a radiological emergency or a past or old practice or work activity . " (emphasis added)
Šiuo atžvilgiu 2 dalies „Taikymo sritis“ 2 straipsnio 3 dalyje minima praeityje įvykusių avarijų arba vykdytos praktinės ar darbinės veiklos nulemta apšvita gerokai praplečia Direktyvos taikymo sritį, palyginti su ankstesne teisėkūra.
In this respect, the reference to " cases of lasting exposure resulting from the after-effects of a radiological emergency or a past or old practice or work activity " in the third subparagraph of Article 2 under Title II "Scope" constitutes an express widening of the scope of the Directive as compared to the previous legislation .
III skyriuje „Darbuotojų medicininė priežiūra“ aprašytos išsamios medicininės priežiūros taisyklės, apimančios nuostatas, kuriomis numatoma galimybė tęsti medicininę priežiūrą nutraukus darbą, jei reikia apsaugoti žmogaus sveikatą (31 straipsnio 3 dalis), ir reikalavimą, kad ligos istorijos būtų saugomos tol, kol asmeniui sukaks 75 metai, tačiau bet kuriuo atveju ne trumpiau kaip 30 metų po to, kai jis baigė dirbti su jonizuojančiąja spinduliuote (34 straipsnis).
Chapter III " Medical surveillance of exposed workers " sets out detailed rules on medical surveillance, which include provisions foreseeing the possibility of continuing medical surveillance after cessation of work, if necessary to safeguard the health of the person concerned (Article 31(3)) and a requirement that medical records be retained until the individual has or would have attained the age of 75 years, but in any case not less than 30 years from the termination of the work involving exposure to ionizing radiation (Article 34).
Be to, IV skyriaus „Valstybių narių uždaviniai, susiję su darbuotojų radiacine sauga“ 38 straipsnyje nustatyta, kad:
Furthermore, Article 38, under Chapter IV " Tasks of Member States in respect of protection of exposed workers ", provides for the following :
Kiekviena valstybė narė sukuria tikrinimo sistemą arba sistemas, kad būtų užtikrintas nuostatų, parengtų pagal šios direktyvos reikalavimus, įgyvendinimas ir inicijuotos priežiūros ir apsaugomosios veiklos priemonės.
Each Member State shall establish a system or systems of inspection to enforce the provisions introduced in compliance with this Directive and to initiate surveillance and intervention measures wherever necessary.
Kiekviena valstybė narė reikalauja, kad, darbuotojams paprašius, jie gautų individualiojo monitoringo rezultatus, tarp jų ir matavimų rezultatus, gautus atliekant jų įvertinimo matavimus arba įvertinant jų dozes pagal darbo vietų matavimus.
Each Member State shall require that workers have access at their request to the results of their individual monitoring, including the results of measurements which may have been used in estimating them, or of the assessments of their doses made as a result of workplace measurements.
Kiekviena valstybė narė padeda Europos bendrijos kompetentingoms institucijoms, pripažintiems praktikuojantiems gydytojams, pripažintoms darbo medicinos tarnyboms, kvalifikuotiems ekspertams arba pripažintoms dozimetrinėms tarnyboms keistis visa svarbia informacija apie dozes, kurias gavo darbuotojas, kad būtų galima atlikti medicininę apžiūrą prieš jį įdarbinant arba pervedant į A kategoriją pagal 31 straipsnį, bei toliau kontroliuoti darbuotojų apšvitą.“
Each Member State shall facilitate the exchange amongst competent authorities, or approved medical practitioners, or approved occupational health services, or qualified experts, or approved domestic services within the European Community of all relevant information on the doses previously received by a worker in order to perform the medical examination prior to employment or classification as a category A worker pursuant to Article 31 and to control the further exposure of workers. "
Kalbant apie apsaugomąją veiklą Direktyvos IX dalies II skirsnio „Apsaugomosios veiklos taikymas nuolatinės apšvitos atvejais“ 53 straipsnyje nustatyta:
As concerns the issue of intervention, Article 53, which appears under the heading Section II " Intervention in cases of lasting exposure " of Title IX of the Directive, provides as follows:
„Tais atvejais, kai valstybės narės nustato, kad tam tikrais atvejais dėl praeityje įvykusių radiacinių avarijų ar vykdytos praktinės veiklos gali susidaryti ilgalaikė apšvita, tiek, kiek tai susiję su apšvitos pavojumi, užtikrina, kad būtų:
" Where the Member States have identified a situation leading to lasting exposure resulting from the after-effects of a radiological emergency or a past practice, they shall, if necessary and to the extent of the exposure risk involved, ensure that:
a) pažymėta apšvitą sukelianti teritorija;
(a) the area concerned is demarcated;
b) pasiruošta apšvitos monitoringui;
(b) arrangements for the monitoring of exposure are made;
c) tinkamai vykdoma bet kuri apsaugomoji veikla, atsižvelgiant į realias tos situacijos charakteristikas;
(c) any appropriate intervention is implemented, taking account of the real characteristics of the situation;
d) reguliuojamas patekimas į žemės plotą arba pastatus, esančius pažymėtoje teritorijoje, ir naudojimasis jais . “
(d) access to or use of land or buildings situated in the demarcated area is regulated ."
Direktyvos pritaikymas peticijoje pateiktiems faktams
Applicability of the Directive to the facts of the petition
Direktyvos III skyriuje vartojamą terminą „darbuotojai“ galima lyginti su šio termino plačia interpretacija EB sutartyje.
As regards the term "workers" under Chapter III of the Directive, an analogy could be drawn with the broad interpretation of that term under the EC Treaty.
Teismas nuosekliai laikėsi nuomonės, kad tai savarankiška sąvoka, turinti Bendrijai būdingą reikšmę, nepaisant tos etiketės, kuri nacionalinėje teisėje buvo prisegta veiklos atžvilgiu.
The Court has consistently held that it is an autonomous concept with a Community meaning, irrespective of the label attached to the activity under national law.
Taip pat aktualu, kad Direktyvoje yra daug nuostatų, susijusių su poreikiu imtis priemonių praėjus keleriems metams po anksčiau įvykusio įvykio.
It is also relevant that the Directive contains a number of provisions that relate to the need to take action many years after the occurrence of an event in the past.
Pvz., 31 straipsnio 3 dalyje numatyta galimybė tęsti, jei reikia, medicininę priežiūrą nutraukus darbą, siekiant apsaugoti to asmens sveikatą.
For example, Article 31(3) foresees the possibility of continuing medical surveillance after cessation of work, if necessary to safeguard the health of the person concerned.
34 straipsnyje nustatytas reikalavimas, kad medicininiai įrašai būtų saugomi tol, kol asmeniui sukaks 75 metai, tačiau bet kuriuo atveju ne trumpiau kaip 30 metų po to, kai jis baigė dirbti su jonizuojančiąja spinduliuote.
Article 34 imposes a requirement that medical records be retained until the individual has or would have attained the age of 75 years, but in any case not less than 30 years from the termination of the work involving exposure to ionizing radiation.