natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Jam iškelti tikslai pagrindžia Sąjungos buvimą ir jiems vykdyti valstybės narės nusprendė įsteigti Sąjungą.
The objectives assigned to it justify the existence of the Union and are the reason behind the Member States' decision to establish the Union.
Jie lemia jos veiksmus visose srityse.
They govern its action in all areas.
Kai kurios šiuose straipsniuose apibrėžtos vertybės, principai ir tikslai nėra visiškai nauji, tačiau kai kurie iš jų niekada nebuvo išreikšti aiškiai ir niekada nebuvo kodifikuoti bei susisteminti.
Although the values, principles and objectives defined in these articles are not entirely new, some of them had never previously been clearly stated and had never previously been codified and systematised.
Jie turi būti kodifikuojami Konstitucija, ir tai yra svarbus žingsnis suteikiant piliečiams aiškią ir labai simbolišką apžvalgą to, kad yra Sąjunga.
Codification of this kind is the hallmark of a Constitution and represents an important step towards providing citizens with a clear, highly symbolic insight into precisely what the Union signifies.
Todėl dera pabrėžti, kad Tarpvyriausybinė konferencija (TVK) praktiškai laikėsi Konvento pateikto teksto ir įterpė tik nežymių pakeitimų, kuriems Europos Parlamentas noriai pritaria: tai, kad prie vertybių pridedamos mažumoms priklausančių asmenų teisės, kad įtrauktas moterų ir vyrų lygybės principas ir kad šalia itin konkurencingos rinkos ekonomikos, kuria siekiama visiško užimtumo ir socialinės pažangos principo, į Sąjungos tikslus įtrauktas kainų stabilumo principas.
In that connection, it should be emphasised that the Intergovernmental Conference (IGC) essentially followed the text agreed on by the Convention, making only minor changes which Parliament can readily endorse: the addition to the list of values of the rights of persons belonging to minorities, the enshrinement of equality between women and men as a principle, the inclusion of 'price stability' among the Union's objectives, alongside that of the 'a highly competitive social market economy, aiming at full employment and social progress'.
Tai, kad į Konstitucijos antrą dalį įtraukta pagrindinių teisių chartija, reiškia, kad visiškai pripažįstama, jog Europos integracijos procese svarbiausi yra piliečiai.
The incorporation of the Charter of Fundamental Rights into Part II of the Constitution signifies full acknowledgement of the fact that citizens are at the heart of the European integration process.
Įtraukta į Konstituciją Chartiją tampa teisiškai privaloma, ji teisiškai įpareigoja Europos institucijas, veikiančias savo kompetencijos ribose, ir valstybes nares, tačiau tik tuomet, kai jos veikia įgyvendindamos bendrijos teisę.
As a result of this incorporation, the Charter has acquired binding legal force: it is thus binding both on the European institutions, acting in the framework of their respective competences, and on the Member States, but only when they act as implementers of Community law.
Taip Sąjungos atžvilgiu piliečiams suteikiama papildoma garantija.
It thus offers citizens an additional safeguard vis‑à‑vis the Union.
Tai anaiptol nereiškia, kad abejojama, ar valstybių konstitucijos užtikrina jų piliečių pagrindinių teisių apsaugą jų valstybių atžvilgiu, ar kad slapta Sąjungai priskiriamos naujos kompetencijos sritys ir kad Sąjunga, kaip kartais teigiama, gali tuo pasinaudoti valstybėms narėms primesdama ekonominės ir socialinės politikos kryptis.
This in no way signifies that the protection of the fundamental rights guaranteed to citizens, vis-à-vis their States, by each national constitution is being called into question, or that competences are being surreptitiously conferred on the Union, despite the claims made by some critics that the Union could in this way impose economic and social policy guidelines on the Member States.
Šiuo klausimu Konstitucijoje labai aiškiai teigiama, kad Chartija neišplečia Bendrijos teisės taikymo už Sąjungos kompetencijos ribų, nesuteikia Sąjungai jokių naujų kompetencijos sričių ar uždavinių bei nekeičia jai Konstitucijoje numatytų kompetencijos sričių ir uždavinių (II-111 straipsnis).
The assertion in the Constitution that the Charter does not extend the field of application of Union law, does not establish any new power or task for the Union and does not modify the powers and tasks conferred on it in the Constitution (Article II-111) is particularly clear on this subject.
Tačiau kai kurių valstybių narių būgštavimai dėl galimų padarinių, susijusių su Chartijoje pripažintomis socialinėmis ir ekonominėmis teisėmis, paskatino Tarpvyriausybinę konferenciją įtraukti papildomas garantijas be tų, kurias Konventas jau buvo numatęs, jei būtų peržengtos įgaliojimų ribos.
However, the fears held by some Member States regarding the implications of the social and economic rights recognised in the Charter prompted the Intergovernmental Conference to try to incorporate further safeguards
Galima abejoti, ar ši priemonė, kurią, taikant, neatsižvelgiama į Europos konstitucinėje doktrinoje aiškiai nustatytus koncepcinius skirtumus, yra teisiškai būtina.
Paragraph 7 of Article II-112, which refers to the explanations drawn up on the authority of the Praesidium of the Convention that drew up the Charter of Fundamental Rights and Declaration No 12 annexed to the Final Act of the IGC, which incorporates those explanations. over and above those which the Convention had already laid down with a view to preventing any unwanted expansion in Union powers.
Tačiau, ji gali būti priimtina kadangi neabejojama Chartijos teisiniu poveikiu.
The necessity of such a step, which seems to disregard well established doctrine in European constitutional law, is not clear; however, given that the legal effect of the Charter is not called into question, it can be accepted.
Pažymėtina, kad Chartijoje išvardytos teisės apskritai atitinka pagrindines teises, kurias Sąjunga jau anksčiau pripažino ir kurios kilo iš valstybių narių ar Europos žmogaus teisių konvencijos konstitucinių tradicijų.
The rights set out in the Charter correspond, in general terms, to the common set of fundamental rights which the Union already recognised and which resulted from the constitutional traditions of the Member States or the European Convention on Human Rights.
Ypač svarbu, kad šios teisės būtų tiksliai išvardytos, suprantamos piliečiams ir kad būtų aiškiai pažymėta, jog Sąjunga privalo jas gerbti.
The point is that these rights should be set out in detail, in a manner readily understandable to citizens, and that it should be clearly stated that the Union is required to respect them.
Tai padėtų dar labiau sustiprinti ryšį tarp piliečių ir jų Sąjungos.
This can only help to strengthen citizens' trust in their Union.
Pačioje Konstitucijos pradžioje, atskiroje jos antraštinėje dalyje, kuri skirta pagrindinėms teisėms ir Sąjungos pilietybei, pažymėta, kad į ją įtraukta Chartija.
The incorporation of the Charter into the Constitution is announced immediately in the opening pages of the Constitution, in a separate title (Title II of Part I) devoted to fundamental rights and Union citizenship.
Kitas žingsnis link pagrindinių teisių apsaugos Europos lygmeniu yra Konstitucijoje pateikta nuostata, kad Sąjunga turi prisidėti prie Europos žmogaus teisių konvencijos (kuriai priklauso visos valstybės narės), kaip Parlamentas jau seniai siūlė padaryti.
A further step towards the protection of fundamental rights at Union level is taken by means of the stipulation that the Union will seek accession to the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms (to which all the Member States are parties), as Parliament has long been proposing.
Tai bus padaryta sudarant susitarimą su Europos Taryba.
This will entail an agreement with the Council of Europe.
Sprendimas dėl šio susitarimo sudarymo turės būti priimtas kvalifikuota balsų dauguma prieš tai gavus Europos Parlamento pritarimą.
The decision to conclude that agreement will have to be adopted by a qualified majority, after approval by Parliament.
Be to, galima pateikti kitų Konstitucijos aspektų, skatinančių piliečių dalyvavimo Europos politiniame procese teises (pvz., liaudies teisės aktų leidybos iniciatyva arba piliečių iniciatyva ): I-47 straipsnio 4 dalis) arba padedančių gerinti jų teisių teisinę apsaugą palengvinant jų galimybes kreiptis į Teisingumo Teismą.
Further aspects of the Constitution could be cited which strengthen citizens’ rights of participation in the European political process (such as the people’s legislative initiative, or citizens’ initiative : Article I-47, paragraph 4) or which help to enhance the legal protection of their rights, by facilitating access to the Court of Justice.
Parlamentas gali tik pasidžiaugti, kad žengti labai svarbūs žingsniai siekiant, kad Sąjunga taptų tikra valstybių ir piliečių sąjunga.
Parliament can only welcome these vital steps designed to transform the EU into a genuine union of States and citizens.
Aiškus ir suprantamas Sąjungos kompetencijos nustatymas
A clear and readily understandable definition of the Union's competences :
Vienas iš svarbiausių klausimų, į kurį turėjo padėti atsakyti naujoji Konstitucija, tai klausimas „kas ką daro“ Europoje.
One of the most important questions to which the new constitutional text needed to provide an answer was that of 'who does what?' in Europe.
Toks išaiškinimas yra esminis siekiant, kad piliečiai perprastų politinių įgaliojimų paskirstymą Europos lygmeniu.
A clarification of this kind is essential if citizens are to grasp properly the allocation of political responsibilities at European level.
Taip pat tai būtų papildoma garantija tiems, kurie bijo, kad Sąjunga neperžengtų jai apibrėžtų veiklos ribų.
It will also offer an additional safeguard to all those who fear excessive intervention on the part of the Union.
Tuo tikslu Konstitucija apibrėžia Sąjungos kompetencijos sritis, suskirstytas į tris skirtingas kategorijas, kurių teisinis statusas ir taikymas Bendrijos mastu yra diferencijuotas: išskirtinės Sąjungos kompetencijos, bendros su valstybėmis narėmis kompetencijos sritys ir valstybių narių veiksmus paremiantys arba papildantys veiksmai.
With a view to providing this clarification, the Constitution defines the Union's competences, dividing them into three categories, each with a different legal status and each implying a different degree of Union intervention: the Union's exclusive competences; the competences it shares with the Member States; and action to support or complement action by the Member States.
Kadangi išorės ir bendro saugumo politika bei ekonomikos ir užimtumo politikos koordinavimas yra specifinio pobūdžio, jiems taikomos atskiros nuostatos, neįeinančios į šias tris kategorijas (žr.
By virtue of their specific nature, the common foreign and security policy and the coordination of economic and employment policies warrant specific provisions which fall outside the three categories (cf.
1 priedą).
Annex 1).
Sąjungos kompetencijos sritys yra apibrėžtos pagal pagrindinį kompetencijų paskirstymo principą, tai yra, Sąjunga turi tik tas kompetencijas sritis, kurias valstybės narės jai suteikė Konstitucijoje, kad būtų siekiama joje numatytų tikslų.
This definition of the Union's competences is consistent with the basic principle governing the allocation of competences, i.e. that the Union enjoys only those competences which have been conferred on it by the Member States in the Constitution with a view to achieving the objectives laid down in that document.
Šis principas neleidžia atsirasti centralizuotai supervalstybei, nes juo vadovaujantis visos kompetencijos sritys priklauso valstybėms, nebent jos patikėtų jas Sąjungai.
This principle is in itself sufficient to prevent the emergence of any kind of centralised superstate, since it implies that all competences rest with the States, except in those cases where they transfer them to the Union.
Konstitucija išplėčia Sąjungos kompetencijos: keletą „naujų“ patikslintų kompetencijos sričių sudaro kompetencija, priklausanti sritims, kuriose Sąjunga jau veikė pagal EB sutarties 308 straipsnį, Konstitucijoje jos tik tiksliau apibrėžiamos.
The Constitution does not increase the Union's competences: the small number of 'new' competences laid down correspond essentially to areas in which the Union already took action, under Article 308 of the EC Treaty, and which have been more clearly defined in the Constitution.
III dalyje pakeitimų padaryta tam, kad nuostatos būtų pritaikytos prie naujų sprendimų priėmimo procedūrų ir I dalyje nustatytų naujų teisinių priemonių.
The changes made in Part III essentially reflect the need to bring its provisions into line with the new decision-making procedures and the new legal instruments established in Part I.
Be to, Konstitucijoje sustiprintas Sąjungos įsipareigojimas laikytis subsidiarumo ir proporcingumo principų, ir beje jau dabar vyriausybės turi užtikrinti, kad šių principų būtų laikomasi Taryboje ir Parlamente.
In addition, the Constitution strengthens the requirement for the Union to comply with the principles of subsidiarity and proportionality when exercising its competences; monitoring of that compliance is already a matter for the Member State governments, in the Council, and Parliament.
Konstitucijoje pateiktas šių principų apibrėžimas atitinka jų apibrėžimą dabar galiojančiose sutartyse, tačiau protokole numatytas naujas mechanizmas susijęs su subsidiarumo ir proporcingumo principais, kuriuo siekiama užtikrinti, kad šių principų būtų laikomasi, pavyzdžiui, žymiai sustiprinamas valstybių Parlamentų vaidmuo.
Although the definition of these principles set out by the Constitution corresponds to that already employed in the Treaties in force, the protocol on the principles of subsidiarity and proportionality provides for new mechanisms to guarantee compliance with those principles, in particular by substantially strengthening the role of the national parliaments.
Pirmiausia, valstybių parlamentai įgyja teisę, kad jiems laiku būtų pranešama apie bet kokius Komisijos teisės aktų leidybos pasiūlymus, kurie turi būti pagrįsti subsidiarumo ir proporcingumo principais.
Above all, the latter gain the right to be informed in good time of all Commission legislative proposals, which must be duly substantiated as regards compliance with the principles of subsidiarity and proportionality.
Tokiu būdu jie gali geriau naudotis savo teisėmis nacionaliniu lygmeniu ir daryti svaresnę įtaką savo vyriausybių veiksmams Ministrų Tarybos lygmeniu.
This provision will enable the national parliaments to exercise more effectively the rights they enjoy at national level and will, in particular, enhance their ability to influence the actions of their governments in the Council of Ministers.
Be to, tame pačiame protokole numatyta galimybė valstybėms narėms jų nacionalinio parlamento arba vieno iš parlamento rūmų (jei tai leidžia valstybių teisinė sankloda) vardu pateikti skundą Teisingumo Teismui dėl subsidiarumo principą pažeidžiančio teisės akto.
Finally, that same protocol also offers the Member States the possibility, if the national legal system allows such provision, of bringing an action before the Court of Justice, on behalf of their national parliament or one of its chambers, against a legislative act on the grounds that it violates the subsidiarity principle.
Regionų komitetas taip pat įgyja teisę pateikti tokius skundus dėl teisės aktų, kuriuos priimant, kaip numatyta Konstitucijoje, reikia su juo konsultuotis.
The Committee of the Regions also gains the right to bring such actions against legislative acts on which, under the Constitution, it must be consulted prior to their adoption.
Šie mechanizmai yra papildoma garantija, jei Sąjunga neapgalvotai įgyvendintų savo veiklą kompetencijos srityje, ir jie labai padeda gerinti Bendrijos teisės aktų leidybos demokratinę kontrolę.
These mechanisms offer further safeguards against any potentially ill-considered exercise of Union competences and will clear the way for much deeper democratic scrutiny of Community legislation.
Tai yra didelė pažanga skaidrumo požiūriu.
This represents a substantial improvement in terms of transparency.
Kaip teigiamą aspektą galima pabrėžti tai, kad Konstitucija užtikrina būtiną sistemos lankstumą, nes į ją įtraukta panaši sąlyga, kaip į 308 straipsnį, leidžianti Tarybai, esant reikalui, patvirtinti priemones tų sričių, už kurias Sąjunga neatsakinga.
One of the further welcome features is that the Constitution provides the system with the requisite degree of flexibility by means of a clause similar to the current Article 308 TEC, which authorises the Council, should the need arise, to adopt measures in areas where the Union has no explicit competences.
Ši lankstumo sąlyga valstybėms narėms suteikia visas garantijas: sprendimų vieningo priėmimo nuostata naudojama tik siekiant Konstitucijoje numatytų tikslų; jos įgyvendinimo procedūra tampa demokratiškesnė, nes jai turi pritarti Europos Parlamentas ir prieš priimant sprendimą tinkamu laiku apie ją turi būti pranešta valstybių parlamentams.
This flexibility clause offers the Member States full safeguards: decision-making by unanimity and clause to be used solely in order to achieve the objectives laid down in the Constitution; the procedure to put it into effect has become more democratic, in that it is subject to approval by Parliament and the national parliaments must be notified in good time before the decision is taken.
Atnaujinta stipresnės, demokratiškesnės ir skaidresnės Europos institucijų struktūra
A revamped institutional framework for a stronger, more democratic and more transparent Union
Nepaisant to, kad viena po kitos vyko tarpvyriausybinės konferencijos, pagrindiniai klausimai liko neišspęsti, o Nicoje rastos išeitys netenkino tų, kurie dėl jų derėjosi.
Despite the work of a series of Intergovernmental Conferences, the key institutional issues had remained unresolved and the solutions agreed on at Nice were not satisfactory even to some of those who had negotiated them.
- visiškai pripažįstamas jo kaip bendrai teisės aktus priimančios institucijos vaidmuo bendro sprendimo procedūrą paverčiant įprastą teisės aktų priėmimo procedūra, taip pat sustiprintas jo vaidmuo dalyvaujant specialiose teisės aktų priėmimo procedūrose.
- its role as a colegislator is fully recognised, thanks to the general application of the existing codecision procedure, which is elevated to the rank of the ordinary legislative procedure, but also thanks to an increase in Parliament's participation in special legislative procedures.
Nuo šiol piliečiai aiškiai supras, kad europinius įstatymus priima jiems atstovaujantys rūmai ir valstybėms narėms atstovaujantys rūmai; kartu tarptautinių susitarimų srityje pagal bendrą taisyklę bus reikalingas jo pritarimas;
In future the public will have a clear perception that European law is adopted by the chamber which represents them and by the chamber which represents States; in parallel, in the field of international agreements its approval will also be required as a general rule;
- jis įgyja Konstitucijos peržiūros iniciatyvos teisę ir dalyvauja vykdant Konvento procedūrą (be to, jo pritarimas būtinas, kad Taryba galėtų nuspręsti Konvento nekviesti);
- it acquires a concurrent right of initiative for revision of the Constitution and participates in the Convention procedure (its approval is required for the Council to decide not to convene the Convention);
- jo galios biudžeto valdymo srityje, kurias jis per pusę dalijasi su Taryba, išplečiamos ir apima visas Sąjungos išlaidas;
- its budgetary powers, which it shares with the Council on an equal footing, now extend to all Union expenditure;
- praplėčiamos jo politinės kontrolės funkcijos, ypač renkant Komisijos Pirmininką;
- its powers of political control are enhanced, particularly by means of the election of the President of the Commission;
- keletas labai svarbių Sąjungos gyvavimo sprendimų, kuriuos iki šiol išimtinai priimdavo Taryba, bus priimami tik pritarus Parlamentui: sprendimas pradėti glaudesnį bendradarbiavimą; lankstumo sąlygos taikymas, leidžiantis Sąjungai imtis Konstitucijoje nenumatytų priemonių ir siekiant joje nustatytų tikslų; sprendimas „pereiti“ nuo vienbalsiškumo prie kvalifikuotos daugumos arba nuo specialios teisės aktų leidybos procedūros prie įprastos teisės aktų leidybos procedūros; kai kurie sprendimai, leidžiantys išplėsti Konstitucijoje numatytų teisinių pagrindų taikymo sritis, pavyzdžiui, sprendimai susiję su Europos Prokuroru arba teismų bendradarbiavimu baudžiamosiose bylose;
- various decisions which are of great importance in the life of the Union and which hitherto have rested solely with the Council are now also subject to approval by Parliament: the decision to initiate enhanced cooperation; the use of the flexibility clause enabling the Union to take measures not provided for in the Constitution in order to attain ends for which it does provide; decisions on the use of the general ‘bridging clauses’ (‘passerelles’) substituting qualified majority voting for unanimous voting or replacing special legislative procedures with the ordinary legislative procedure; certain decisions making it possible to extend the scope of legal bases provided for in the Constitution, such as those concerning the European public prosecutor or judicial cooperation in criminal matters;
- net ir bendros užsienio ir saugumo politikos srityje, kurioje Europos Parlamentas neturi sprendimo teises, jis įgyja bendro pobūdžio teisę būti informuotas ir kad su juo būtų tariamasi.
- even in the field of the common foreign and security policy, where it has no powers of decision, the European Parliament acquires a general right to be informed and consulted.
Iš esmės tai yra konkreti pagrindinės dvejopos, tai yra valstybių ir piliečių Sąjungos, teisėtumo sąvokos išraiška.
Basically, this is a matter of putting into practice the fundamental idea of the twofold legitimacy of the EU as a union of States and of citizens.
Tokiu būdu Konstitucija nenuginčijamai parodo žymų Sąjungos demokratinio aspekto sustiprinimą.
Thus the Constitution undeniably represents a significant enhancement of the democratic dimension of the EU.
Konstitucijoje nenumatoma vietų padalijimo valstybėms narėms, bet įpareigojama Europos Vadovų Taryba Parlamento iniciatyva ir jam pritarus iki 2009 m. nuspręsti, kaip jas paskirstyti vadovaujantis „mažėjančio proporcingumo“ principu ir kad viena valstybė narė turėtų ne mažiau kaip 6 ir ne daugiau kaip 96 vietas (Konventas siūlė minimalią 4 vietų ribą ir nesiūlė jokios maksimalios ribos).
The Constitution does not state how the seats are to be distributed among Member States, but instructs the European Council, on the initiative of the European Parliament and with its assent, to decide, before the 2009 elections, what its composition should be, on the basis of the principle of 'degressively proportional' representation, with a minimum of 6 and a maximum of 96 seats per Member State (the Convention proposed a minimum of 4 and no maximum).
Tai yra sprendimas, leidžiantis lanksčiai prisitaikyti prie būsimos Sąjungos raidos ir apsaugoti kiekvienos valstybės narės interesus.
This solution will make it possible to respond more flexibly to the future development of the EU while preserving the interests of each Member State.
Europos Vadovų Taryba pripažįstama kaip savarankiška institucija, atliekanti politinės varomosios jėgos vaidmenį ir Konstitucijoje aiškiai pažymima, kad ji nevykdo teisės aktų leidybos funkcijų
The European Council is recognised as an autonomous institution whose role is to impart political impetus: the Constitution expressly states that it is not to perform any legislative functions