natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Pagrindinių teisių chartija iš tiesų įrodo, kad tokia įstaiga galėjo paruošti projektą, galintį sulaukti valstybių ir vyriausybių vadovų pritarimo.
The Convention on the Charter of Fundamental Rights demonstrated that a body of this kind was able to prepare a draft text likely to secure the approval of the Heads of State or Government.
Jos atviras ir aiškus pobūdis bei nuomonių keitimosi kokybė taip pat palengvino pasiekti konsensusą ir suteikė galimybę kiekvienam išreikšti savo nuomonę bei suprasti kitus.
The open and transparent nature of the Convention and the quality of its debates had also facilitated efforts to achieve a consensus by giving every representative the opportunity, first of all, to express his or her own views, and, subsequently, to understand those of the other representatives.
SN 300/1/01 REV 1, 1 priedas, p.
SN 300/1/01 REV 1, Annex 1, p.
19. ir pratęsė šią iniciatyvą nustatydama Konvento organizavimo ir darbo formas, o ypač apibrėždama įgaliojimo ribas ir klausimus, kurie bus svarstomi.
19. followed up this initiative by setting out the organisational arrangements for the work of the Convention and, above all, defining its terms of reference and the issues that it would be called upon to discuss.
Konventas dėl Europos ateities įrodė, kad jo pasirinktas veiklos metodas yra tinkamas, nes po šešiolikos darbo mėnesių jam pavyko pateikti bendru sutarimu pagrįstą dokumentą, atsiradusį po intensyvių diskusijų ir glaudaus bendravimo su pilietine visuomene.
The outcome of the Convention confirmed that the choice of this method had been a wise one, since the latter succeeded in presenting, after 16 months’ work, a consensus-based text informed by intense debates which also drew on close dialogue with civil society.
Europos Parlamentas dėl Konstitucinių reikalų komiteto darbo padarė didelę įtaką Konstitucijos sutarties projekto
For its part, Parliament, through the work of its Committee on Constitutional Affairs, exerted a major influence on the draft constitutional Treaty
2000 03 16 rezoliucija: A.Duff/J.Voggenhuber pranešimas dėl Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (OL C 377, 2000 12 29, p.
Resolution of 16 March 2000: Duff/Voggenhuber report on the drafting of a European Union Charter of Fundamental Rights (OJ C 377, 29.12.2000, p.
2000 11 14 sprendimas: A.Duff/J.Voggenhuber pranešimas dėl Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos patvirtinimo (OL C 223, 2001 8 8, p.
Decision of 14 November 2000: Duff/Voggenhuber report on approval of the draft Charter of Fundamental Rights of the European Union (OJ C 223, 8.8.2001, p.
2001 11 29 rezoliucija: J.Leinen/I.Méndez de Vigo pranešimas dėl Lakeno Europos vadovų susitikimo ir S¹jungos ateities (OL C 153, 2002 6 27, p.
Resolution of 29 November 2001: Leinen/Méndez de Vigo report on the Laeken European Council and the future of the Union (OJ C 153, 27.6.2002, p.
2001 10 25 rezoliucija: J. Poos pranešimas dėl Tarybos reformos (OL C 112, 2002 5 9, p.
Resolution of 25 October 2001: Poos report on the reform of the Council (OJ C 112, 9.5.2002, p.
2002 03 14 rezoliucija: Carnero González pranešimas del Europos Sąjungos juridinio asmens statuso (OL C 47, 2003 2 27, p.
Resolution of 14 March 2002: Carnero González report on the legal personality of the European Union (OJ C 47, 27.2.2003, p.
2002 2 7 rezoliucija: G. Napolitano pranešimas dėl Europos Parlamento ir valstybių parlamentų ryšių vykdant Europos intergracij¹ (OL C 284, 2002 1 21, p.
Resolution of 7 February 2002: Napolitano report on relations between the European Parliament and the national parliaments in European integration (OJ C 284, 21.11.2002, p.
2002 5 16 rezoliucija: A. Lamassoure pranešimas dėl Europos Sąjungos ir valstybių narių kompetencijų atskyrimo (OL C 180, 2003 7 31, p.
Resolution of 16 May 2002: Lamassoure report on the division of competences between the European Union and the Member States (OJ C 180, 31.7.2003, p.
2002 12 17 rezoliucija: J.L.Bourlanges pranešimas dėl Europos Sąjungos aktų tipologijos ir normų hierarchijos (OL C 31, 2004 2 5, p.
Resolution of 17 December 2002: Bourlanges report on the typology of acts and the hierarchy of legislation in the European Union (OJ C 31, 5.2.2004, p.
2003 01 14 rezoliucija: Napolitano pranešimas dėl regininės ir vietos valdžios institucijų vaidmens vykdant Europos integraciją (OL C 38E, 2004 2 12, p.
Resolution of 14 January 2003: Napolitano report on the role of regional and local authorities in European integration (OJ C 38E, 12.2.2004, p.
2003 09 24 rezoliucija: dėl Europos Konstitucijos sutarties projekto ir Europos Parlamento nuomonės dėl Tarpvyriausybinės konferencijos (TVK) sušaukimo (OL C E, 2004 3 26, p.
Resolution of 24 September 2003 on the draft Treaty establishing a Constitution for Europe and the European Parliament’s opinion on the convening of the Intergovernmental Conference (IGC) (OJ C 77E, 26.3.2004, p.
255). turiniui – per TVK iš dalies buvo pakeista tik labai nedaug punktų.
255). , only a very few provisions of which would be modified by the IGC.
Per šią TVK jis taip pat pirmą kartą buvo visiškai įtrauktas į darbą – joje dalyvavo Pirmininkas Patas Coxas ir du atstovai: ??igo Méndez de Vigo, kuri vėliau tvarkė Elmaras Brokas, ir Klausas Hänschas.
At that IGC, for the first time Parliament was fully involved in the proceedings, in the persons of its President, Pat Cox, and its two representatives, Íñigo Méndez de Vigo, subsequently replaced by Elmar Brok, and Klaus Hänsch.
Kas yra nauja Konstitucijos sutartyje, palyginti su šiuo metu galiojančiomis sutartimis ir dabartiniu teisynu
How does the Constitution represent a step forward by comparison with the Treaties in force and, hence, the existing acquis ?
Naujojoje Europos Sąjungai siūlomoje Konstitucijoje yra daug reformų ir žymių patobulinimų, palyginti su dabartine Konstitucija (tai yra viena po kitos priimtų sutarčių visuma, kurios šiuo metu yra Konstitucija de facto ).
The new Constitution proposed for the European Union includes a high number of significant reforms and improvements to the current Constitution (i.e. the set of overlapping treaties that currently serve as the de facto constitution).
Be abejo, tai yra atsargus kompromisas daugeliu požiūrių.
It is, of course, a compromise that is cautious in a number of respects.
Tačiau šis kompromisas paskatino Europos raidą, jis buvo parengtas po ilgų viešų ir pliuralistinių diskusijų Europos Konvente, jį užbaigė ir patvirtino 25 valstybių narių vyriausybės, iš kurių kiekviena norėjo, kad jis taptų pagrindu, kuriuo remdamosi jos dirbtų ateityje.
But it is a compromise that takes Europe forward, that has been elaborated after lengthy, public and pluralistic debates in the European Convention and has been finalised and approved by the elected governments of all 25 Member States - each of which wants this to be the basis on which they will work together in Europe in the future.
Sutartis dėl Konstitucijos Europai
A constitutional Treaty for the Union
Kartais kyla klausimas, ar naujasis dokumentas bus Konstitucija, ar sutartis.
The question is sometimes raised as to whether the new document is a Constitution or a Treaty.
Nereikia tuščiai diskutuoti: nėra jokios abejonės, kad oficialiai tai bus sutartis, kuri bus patvirtinta ir ratifikuota pagal sutarčių peržiūros taisykles.
A sterile debate on an issue which is nothing more than a red herring must be avoided: there is no doubt that, in formal terms, the document is a treaty which will be adopted and ratified in accordance with the rules in force governing the revision of treaties.
Kitaip ir negali būti.
There is no other possible procedure.
Tačiau savo pobūdžiu ir turiniu ši sutartis artima Konstitucijai.
However, by virtue of its nature and substance, this Treaty establishes a genuine Constitution.
Iš esmės dabartinės sutartys jau atitinka šią paskirtį: Europos Sąjunga, kaip bet kuris kitas politinis subjektas, jau turėjo savo Konstituciją, kurią galima kildinti iš sutarčių, davusių pradžią jos gyvavimui.
To a substantial extent, the same is true of the existing Treaties: the Union already has its Constitution, deriving from the Treaties which brought it into being, just like any other political entity.
Jas supaprastinant, suteikiant suprantamesnę struktūrą ir suteikiant iškilmingumo žengiamas svarbus žingsnis siekiant sistemą padaryti aiškesnę, skaidresnę ir suprantamą piliečiams.
By simplifying those Treaties, by giving them a more readily comprehensible structure, and by conferring on them a particularly formal status, a vital step has been taken towards clarifying the system with a view to making it more transparent and comprehensible for citizens.
Tuo remiantis ir priešingai negu kai kas mano, Konstitucijos sukūrimas Europos Sąjungai anaiptol nereiškia, kad žengiama centralizuotos supervalstybės kūrimo keliu, reiškiančiu neišvengiamą nacionalinių valstybių gyvavimo pabaigą, ir nebepataisomai pakeisiančiu Europos Sąjungos esmę (galima pateikti daug tarptautinių organizacijų pavyzdžių, kurių steigiamasis dokumentas pagrįstai vadinamas konstitucija: Tarptautinė darbo organizacija (TDI), Tarptautinė sveikatos organizacija (TSO) arba rečiau minima Pasaulinė pašto sąjunga (PPS)).
On that basis, and despite the fears voiced in some quarters, endowing the Union with a Constitution in no way signifies that a first step has been taken towards the creation of a centralised ‘superstate’ which would inevitably sound the death knell for national States and irrevocably change the nature of the European Union (there are many examples of international organisations whose constituent act is rightly termed a constitution, including the International Labour Organisation (ILO), the World Health Organisation (WHO), or, one which is less frequently cited, the Universal Postal Union (UPU).
Iš tikrųjų, dabartinė Sąjungos Konstitucija oficialiai apsaugo valstybes nares ir jų piliečius tuo atveju, jei Bendrija nueitų per toli vykdydama savo veiklą.
Indeed, the reverse is true: as it stands, the Constitution can even be said to offer the Member States and Union citizens formal safeguards against Community action going too far.
Galima teisiškai užginčyti, kad Konstitucijos sutarties II dalis turėjo būti iš esmės peržiūrėta, nes dauguma jos nuostatų nėra konstitucinio pobūdžio, kad ji pernelyg detali ir sudėtinga ir neturėtų būti įtraukta į tikrą Konstituciją.
It can legitimately be argued that Part III of the Constitutional Treaty should have been substantially revised and that many of its provisions are not truly constitutional in nature, are too detailed and complex and should have no place in a genuine Constitution.
Tačiau tai neįeina į Konventui spręsti patikėtas užduotis.
However, the remit conferred on the Convention did not cover such a task.
Vis dėlto supaprastinimas yra akivaizdus: visos nuostatos sudėtos į vieną nuoseklų struktūruotą dokumentą, o paprastas pilietis, tiesiog skaitydamas I ir II dalį, kurios skirtos labiausiai „konstituciniams“ aspektams, susidaro gana aiškų ir paprastą Europos Sąjungos politinių realijų ir savo teisių vaizdą.
Nevertheless, the degree of simplification is immediately evident: all the provisions have been brought together in a single coherent and structured document and a mere reading of Parts I and II, those which focus on the more specifically ‘constitutional’ aspects, is enough to provide members of the public with a clear and straightforward overview of the political reality of the Union and of their rights.
Konstitucija buvo kritikuojama, dėl III dalies apimties ir buvo teigiama, kad ji perdaug detali ir sudėtinga, palyginti, pavyzdžiui, su JAV Konstitucija.
The length of Part III has given rise to the criticism that the Constitution is far too detailed and complex when compared to, for example, the US Constitution.
Priežastis yra ta, kad III dalyje, kaip ir ankstesnėse sutartyse, išsamiai aprašyti Bendrijos veiklos tikslai kiekvienoje politikos srityje ir nurodytos jos veiklos ribos.
This is because Part III, like preceding treaties, spells out in detail, for each policy area, the objectives of EU action, thereby limiting it.
Europos institucijos negauna „neužpildyto čekio“, kuris leistų veikti be apribojimų visose politikos srityse.
There is no ‘blank cheque’ given to the EU institutions to act without restriction in any policy area.
Vienas subjektas: Europos Sąjunga
One single entity: the European Union
Skirtingų sutarčių suvienijimas į vieną dokumentą ir perėjimas nuo labai sudėtingos struktūros, sudarytos iš įvairių atskirų subjektų (Europos Sąjunga, Europos Bendrija), prie vieno subjekto – Europos Sąjungos– turinčio (vieno) juridinio asmens statusą tarptautiniu lygmeniu – o tai padidins ES veiklos veiksmingumą ir aiškumą šioje srityje – yra labai svarbus žingsnis siekiant, kad Europos realijos būtų skaidresnės ir piliečiai jas geriau suprastų.
A crucial step forward, in terms of transparency and understanding by citizens of the nature of the European project, has been taken by merging the various Treaties in a single document and by making a transition from a very complicated state of affairs, involving several overlapping entities (European Union, European Community), to a single entity, the European Union, endowed with a (single) legal personality at international level, which will increase the effectiveness and visibility of Union action at that level.
Taip pat panaikinama trijų ramsčių sistema (Bendra užsienio ir saugumo politika (BUSP), Teisingumas ir vidaus reikalai ir Bendrija), nes jie sudedami į vieną darinį – Sąjungą su viena institucijų struktūra, kuriai visuotinai taikomas Bendrijos metodas, išskyrus vieną išimtį, tai yra Bendrą užsienio ir saugumo politikos sritį (įskaitant gynybą), kurioje ir toliau bus taikomas specifinės sprendimų priėmimo procedūros, kaip reikalauja specifinis šios srities pobūdis.
At the same time, the three-pillar structure [common foreign and security policy (CFSP), justice and home affairs (JHA) and Community] has been done away with; all three have been merged into the single corpus of the Union, with a single institutional framework and the across-the-board application of the Community method, the sole exception being the common foreign and security policy (including defence), where specific decision-making procedures remain in force, as warranted by the specific nature of that policy area.
Taigi priėmus Konstituciją bus viena sutartis, vienas subjektas: Europos Sąjunga
In short, therefore, the Constitution offers us a single Treaty, and a single entity: the European Union
Pažymėtina, kad Konstitucija nepaveikė, Euratomo sutarties nors kai kurios nuostatos pakeistos protokolu dėl Euratomo sutarties pakeitimų siekiant, kad jos būtų suderinamos su Konstitucijos tekstu.
The Treaty establishing the European Atomic Energy Community (EAEC/Euratom) is not, however, affected by the Constitution and will therefore remain in force alongside it, although some of its provisions have been amended by the Protocol modifying the Euratom Treaty with a view to making them compatible with the constitutional text.
Be to, reikia atsižvelgti į tai, kad prie Konstitucijos sutarties pridėta labai daug protokolų, priedų ir deklaracijų.
However, Germany, Ireland and Austria have expressed the wish, in declaration No 44 annexed to the Final Act of the IGC, that an Intergovernmental Conference be convened as soon as possible to revise the Euratom Treaty.
Yra 36 protokolai (iš jų 29 dabar galiojantys), pavyzdžiui, Šengeno protokolas, o 8 yra nauji ir susiję su tokiais klausimais, kaip valstybių parlamentų vaidmuo, subsidiarumo ir proporcingumo principai, su institucijomis susijusios laikinosios nuostatos, nuolatinis struktūruotas bendradarbiavimas gynybos srityje ir t. t.), 2 priedai (jau egzistuojantys, susiję su žemės ūkio produktų sąrašu ir užjūrio šalių ir teritorijų sąrašu) ir 46 deklaracijos.
Besides, it has to be said that the constitutional treaty is completed by a confusing number of protocols, annexes and declarations: 36 protocols (most of which were annexed to the existing treaties and have simply been adapted to the constitutional text, for instance those on the Schengen acquis, the role of national parliaments, the principles of subsidiarity and proportionality, transition provisions concerning the institutions, structured permanent cooperation in matters of defence, etc.), two annexes (already existing, concerning the list of agriculture products and the list of countries and overseas territories) and 46 declarations.
Oficialiai šiuos protokolus taip pat turi ratifikuoti visos valstybės narės ir jie turi tokią pat įstatymo galią kaip Konstitucijos sutartis.
As these protocols have the same legal force as the constitutional treaty, they must also be ratified by all Member States.
Tačiau deklaracijos nėra teisiškai įpareigojančios ir valstybės narės neturi jų ratifikuoti. .
This is not the case for declarations, which are not legally binding. .
Aiškus Sąjungos vertybių, principų ir tikslų apibrėžimas
A clear definition of the Union's values, principles and objectives
Labai svarbu, kad Konstitucija prasideda straipsniais, apibūdinančiais ES esmę, vertybes ir principus, kuriais ji remiasi bei tikslus, kurių ji turi siekti vykdydama savo veiklą.
It is significant that the Constitution should open with articles defining the nature of the Union and the values and principles on which it is founded and the objectives which it is supposed to pursue by means of its action.
Pirmajame Konstitucijos straipsnyje įtvirtintas Europos Sąjungos, grindžiamas piliečių ir valstybių valia dvigubas teisėtumas.
The very first article of the Constitution (Article I-1) enshrines the dual legitimacy of the Union, reflecting the will of the citizens and States of Europe.
Atisakant praeities koncepcijų ir pabrėžiant piliečio sąvoką, Konstitucijoje iškeliama asmens svarba, tai yra vyrų ir moterų, kurie turi Sąjungos piliečių teises ir pareigas, nes jie yra valstybės narės piliečiai ir todėl naudojasi papildomomis Europos pilietybės suteiktomis teisėmis.
The Constitution places the emphasis on the individual, that is to say men and women with rights and duties who are citizens of the Union, through being citizens of a Member State, and who, by virtue of that fact, enjoy the additional set of rights afforded them by European citizenship.
Europos lygmeniu Sąjunga koordinuoja valstybių narių politikos sritis tam, kad pasiektų šiuos tikslus, o Sąjungos institucijos vykdo jos perduotus įgaliojimus.
At European level, the Union coordinates the policies by which the Member States aim to achieve these objectives, and it is the Union's institutions which exercise the competences conferred on it.
Taip pat Sąjunga įsipareigoja gerbti valstybių narių nacionalinę tapatybę, tai yra, pagrindinius jų vidaus politinės struktūros elementus.
At the same time, the Union undertakes to respect the national identity of the Member States, that is to say essential elements of their internal political structure.
Sąjunga gerbia kiekvienos valstybės narės priimtus sprendimus, susijusius su teritoriniu valdžios paskirstymu – nuo savo sienos nustatymo iki regioninės arba vietinės autonomijos, jų viešosios tvarkos palaikymą ir vidaus saugumo užtikrinimą.
In this way the Union demonstrates its respect for the decisions which each Member State may take in relation to the geographical distribution of power - from the fixing of its frontiers to regional or local autonomy - the maintenance of public order and the safeguarding of national security.
Be to, Konstitucija įtvirtina sąžiningo Sąjungos ir valstybių narių bendradarbiavimo principą siekiant bendrų tikslų.
Lastly, the Constitution lays down the principle of loyal cooperation between the Union and its Member States with a view to achieving their shared objectives.
Konstitucinis Europos Sąjungos pagrindas turi būti įtvirtintas: kadangi jis atspindi vertybes, į kurias atsižvelgiama ir kuromis grindžiama bet kokia Sąjungos institucijų vykdoma veikla.
The constitutional foundations of the European Union must be firmly anchored to the values which underpin and must guide every action taken by its institutions.
Antrame Konstitucijos straipsnyje teigiama, kad vertybės, kuriomis grindžiamas visas Europos integracijos procesas, yra žmogaus orumas, laisvė, demokratija, lygybė, teisinė valstybė, žmogaus teisės, įskaitant mažumoms priklausančių asmenų teises.
In accordance with Article 2 of the Constitution, the values on which the entire European integration process is founded are respect for human dignity, freedom, democracy, equality, the rule of law and respect for human rights, including the rights of persons belonging to minorities.
Beje, į šias vertybes atsižvelgiama priimant sprendimą dėl įstojimo į ES, jomis remiantis galima taikyti nuobaudas valstybėms narėms, kurios nuolat šiurkščiai jas pažeidžia.
Moreover, these values represent the reference criteria governing future accessions and may serve as the basis for imposing sanctions on any Member States which violate them on a serious, persistent basis.
Be šių vertybių, Sąjunga remiasi savo principais, kurie nulemia jos veiklą: pliuralizmu, nediskriminavimu, tolerancija, teisingumu, solidarumu bei vyrų ir moterų lygybe.
This article also defines the principles which guide the Union's action: pluralism, non-discrimination, tolerance, justice, solidarity and equality between women and men.
Trečiame Konstitucijos straipsnyje tai pateikta raktiškai – išdėstyti politiniai, ekonominiai ir socialiniai tikslai Sąjungos viduje ir išorės ryšiuose.
They are given practical form in Article 3 of the Constitution in terms of political, economic and social objectives, as pursued within the Union and in the sphere of external relations.
Kalbant apie vidaus lygmenį, Sąjunga suteikia laisvės, saugumo ir teisingumo erdvę bei laisva ir sąžininga konkurencija pargrįstą vidaus rinką.
Accordingly, at an internal level the Union offers it citizens an area of freedom, security and justice and an internal market based on free and fair competition.
Ji dirba vardan darnaus Europos vystymosi, pagrįsto suderintu ekonomini augimu ir kainų stabilumu; vardan itin konkurencingos rinkos ekonomikos, siekiančios visiško užimtumo ir socialinės pažangos; vardan aukšto aplinkos kokybės apsaugos ir gerinimo lygio.
It works for the sustainable development of Europe, on the basis of balanced economic growth and price stability; to develop a highly competitive social market economy aiming at full employment and social progress; and to secure a high level of protection and improvement of the quality of the environment.
Ji skatina mokslo ir technikos pažangą.
It promotes scientific and technological advance.
Ji taip pat kovoja su socialine atskirtimi ir visomis diskriminacijos rūšimis, ji puoselėja teisingumą socialinę apsaugą, vyrų ir moterų lygybę, kartų solidarumą ir vaiko teisių apsaugą.
Finally, it combats social exclusion and all forms of discrimination and promotes social justice and protection, equality between men and women, solidarity between generations and the protection of the rights of the child.
Ji puoselėja ekonominę, socialinę ir teritorinę sanglaudą ir valstybių narių solidarumą.
It promotes economic, social and territorial cohesion and solidarity among the Member States.
Ji gerbia turtingą kultūrinę ir kalbų įvairovę, siekia, kad būtų išsaugotas ir plėtojamas Europos kultūros paveldas.
It respects its rich cultural and linguistic diversity and ensures that Europe's cultural heritage is safeguarded and enhanced.
Šie tikslai yra pagrindinė politinė programa, kuria grindžiamas Sąjungos sukūrimas.
These objectives thus make up a basic political programme which was the well-spring for the establishment of the Union.
Sąjunga turi jų siekti pasitelkusi deramas priemones ir naudodamasi Konstitucijos jai suteiktais įgaliojimais.
It is incumbent on the Union to pursue these objectives by appropriate means, using the competences conferred on it in the Constitution.
Šios vertybės ir principai sudaro etinį sąjungos pagrindą, kurio konkreti išraiška yra į antrą Konstitucijos dalį įtraukta Pagrindinių teisių chartija.
The values and principles thus represent the ethical foundation of the Union, a foundation which is given practical form in the Charter of Fundamental Rights incorporated into Part II of the Constitution.