natgillin/translations-raw huggingface dataset:
- vertinant biudžeto būklę ir Ecofino taryboje (galimi) „pažeidėjai sprendžia dėl kitų pažeidėjų“, tai mažina kolegų daromą poveikį ir drausmę.
- (potentially) ‘sinner upon sinner’ will make decisions when the budgetary situation is being assessed and in the ECOFIN Council, thus reducing group pressure and discipline.
Siekiant panaikinti nors dalį šių trūkumų, 1996– 1997 m. buvo diskutuojama dėl įrodinėjimo naštos perkėlimo: jei būtų viršyta 3 proc. deficito riba, įtarimas dėl perviršinio deficito turėtų būti pagrįstas ir šis įtarimas galėtų būti panaikintas tik Sutartyje nustatytos balsų daugumos reikalavimu.
To eliminate some of these weaknesses a turn-around on the burden of proof was discussed in 1996/1997: if the 3% deficit limit were exceeded it would be reasonable to assume that there was an excessive deficit, an assumption which could be disposed of only by means of the Treaty’s majority requirement.
Tačiau šios pozicijos nebuvo galima įtvirtinti politikoje.
But this proposal was politically unacceptable.
Kaip ir anksčiau laikausi nuomonės, kad SAP tikslus būtų galima įgyvendinti net vadovaujantis 1997 m. priimto pakto nuostatomis, jeigu būtų pakakę politinės valios.
I remain of the opinion that the SGP’s goals could have been achieved even with the Pact in the form adopted in 1997 had there been the political will to do so.
Ypač ekonomikos raidos atžvilgiu geresni metai turėjo būti skirti finansinei padėčiai gerinti, kad būtų užsitikrinta pakankama veikimo laisvė.
In particular the years which were more favourable economically would have had to be used for a fundamental improvement in the public financial situation in order thereby to create scope for action.
Neatsižvelgiant į taisyklių kokybę, išlieka politinė arba struktūrinė Ekonominės ir pinigų sąjungos problema: dauguma valstybių narių veikdamos vis dar neatsižvelgia į pakitusias Ekonominės ir pinigų sąjungos sąlygas.
Regardless of the quality of the rules, there is a fundamental political or structural problem for economic and monetary union in that many Member States have not yet adjusted the way they act to the changed conditions of an economic and monetary union.
Koks jūsų požiūris į Stabilumo ir augimo pakto 2005 m. reformą ir kaip vertinate šio pakto dabartinį įgyvendinimą?
Concerning the Stability and Growth Pact, what are your views on the reform adopted in 2005 and your assessment of its current implementation?
Stabilumo ir augimo pakto reforma sukėlė didelių pokyčių ir apskritai susilpnino ankstesnes taisykles.
The reform of the Stability and Growth Pact (SGP) resulted in extensive changes and a net weakening of the existing rules.
Todėl pablogėjo bendrosios pinigų politikos sąlygos.
As a result there has been a deterioration in the basic conditions for the common monetary policy.
Sumažinus biudžetinės drausmės reikalavimus gali susidaryti pernelyg didelis biudžeto deficitas ir padidėti įsiskolinimas, todėl jaunajai ir ateities kartoms gresia dar didesnė finansinė našta.
A relaxation of budgetary discipline can lead to disproportionately high budgetary deficits and an increase in the debt position, which threatens to further increase the financial burden on younger and future generations.
Ne tik dėl to manau, kad reforma vykdoma neteisinga linkme.
But it is not only for this reason that I regard the reform as a step in the wrong direction.
Buvo labai susilpninta perviršinio deficito procedūra.
The deficit procedure itself has been weakened considerably.
Ypač ilgalaikis 3 proc. viršutinės deficito ribos viršijimas gali būti pateisinamas daugeliu „kitų“ įtaką darančių veiksnių.
Exceeding the 3% deficit ceiling in particular can be justified with reference to a number of ‘miscellaneous’ influencing factors over a protracted period of time.
Kitas reformos padarinys yra tas, kad visa taisyklių sistema dėl daugelio svarbių veiksnių, į kuriuos galima atsižvelgti vertinant biudžeto deficitą ir labiau atkreipiant dėmesį į šalims būdingus ypatumus, turėtų tapti daug sudėtingesnė ir ne tokia skaidri.
As a further consequence of the reform the entire regulatory mechanism might become considerably more complicated and less transparent as a result of the multiplicity of influencing factors which can be taken into account and the greater weight attaching to the points of view of individual nations.
Galima iš anksto numatyti biurokratinių sąnaudų didėjimą, nes dėl sudėtingesnių taisyklių taps sunkiau atlikti veiksmus laikantis nediskriminavimo principo.
An increase in bureaucratic effort is foreseeable because the complicated rules will make any operational application which allows for the principle of equal treatment more difficult.
Galimi neigiami pakeitimų padariniai gali būti sušvelninti, jei nebus pasinaudota didesniu pakto lankstumu ir bus griežtai taikomos naujos taisyklės.
The potential negative impact of the changes can be reduced by not exploiting the Pact’s greater flexibility and applying the new rules strictly.
Tiek Europos Komisija, tiek Taryba šiuo metu akivaizdžiai stengiasi apriboti veikimo pagal savaveiksmiškumo įgaliojimus laisvę.
Obviously both the Commission and the Council are currently endeavouring to restrict discretionary powers.
Dar praėjo per mažai laiko nuo naujos taisyklių sistemos įsigaliojimo, kad būtų galima vertinti.
As it is only a short while since the new rules came into force it is too early to make a judgement.
Tikrasis vertinimas bus pateikiamas vėliau.
The real test is still to come.
Pakomentuokite dabartinę deficito perviršio tvarką.
Please comment on the currently running excessive deficit procedures.
Kaip vertinate neseniai priimtą sprendimą dėl Vokietijos vyriausybei suteikto termino, per kurį ji turėtų sumažinti deficitą iki 3 procentų, atidėjimo?
How do you judge the recent decision to lengthen the delay the German government is granted for lowering its deficit under the 3% ceiling?
Ar tai nekenkia SAP patikimumui?
Does it damage the SGP’s credibility?
Labai gaila ir, mano nuomone, tai – blogas pavyzdys kitoms euro zonai priklausančioms valstybėms narėms ir naujosioms ES narėms, kad Vokietija nuo 2002 m. gerokai viršija leistiną biudžeto deficitą ir jai taikoma perviršinio deficito procedūra.
It is a matter of extreme regret and in my own view a poor signal to the other Member States in the euro area and the new members of the EU that Germany should have exhibited an excessive budgetary deficit and been subject to excessive deficit procedures since 2002.
Dėl tolesnio Stabilumo ir augimo pakte nustatytų taisyklių nesilaikymo tapo mažiau patikimos Europos biudžeto politikos taisyklės.
Its continuing failure to comply with the rules of the Stability and Growth Pact has been accompanied by a loss of credibility for the European rules on budgetary policy.
Pagaliau dėl politinės motyvacijos šios taisyklės buvo pakeistos.
This ultimately resulted in a politically-motivated change in those rules.
Vokietijos federalinė vyriausybė atnaujintoje 2006 m. stabilumo programoje teigia, kad šiais metais 3 proc. viršutinė deficito riba tikriausiai bus viršyta ir ji neplanuoja imtis papildomų koregavimo priemonių.
In the Updated Stability Programme for 2006 the Federal German Government announced that the deficit ceiling of 3% would probably be missed during the current year and that it would not be taking any corrective action.
Iš to išplaukia, kad pagal SAP nuostatas Europos Komisija ir Taryba turėtų būti įpareigotos įspėti Vokietiją.
It is therefore logical that the Commission and Council felt obliged to grant Germany a delay.
Teisiškai sugriežtinus procedūrą, įmanoma pratęsti perviršiniam deficitui koreguoti skirtą laiką iki 2007 m.
In the context of the tightening of procedures there is legally scope for extending the period for correcting the excessive deficit until 2007.
Tikslas turėtų būti kiek įmanoma greičiau baigti Vokietijai taikomą perviršinio deficito procedūrą, juo labiau, kad ateinančiais metais deficitas turėtų būti mažesnis, nei pranešta.
The aim would have had to be to terminate the excessive deficit procedure for Germany at the earliest opportunity, especially since the proportion of the deficit quota in the current year will probably to turn out to be less than was announced.
Dėl palankios ekonomikos raidos šiais metais 3 proc. viršutinė riba galėtų būti neviršyta be papildomų priemonių, jei ir toliau bus laikomasi jau taikomos griežtos išlaidų politikos.
As a result of favourable economic trends the 3% ceiling could be achieved this year without further action if the restrictive spending policy already in place was maintained.
Paktas turėtų tapti patikimesnis,
This should boost the Pact’s credibility because
- jei Federalinė vyriausybė nedviprasmiškai laikysis Stabilumo ir augimo pakto,
- the Federal Government has expressly professed its faith in the Stability and Growth Pact;
- nes ji iš anksto pranešė, kad pritaria procedūros sugriežtinimui;
- it has stated at an early stage that it will accept a tightening-up of procedures;
- nes vykdant Vokietijos federalizmo reformą siekiama tolesnės pažangos valstybėje įgyvendinant SAP nuostatas ir ypač siekiama įtvirtinti Konstitucijos nuostatas dėl finansinės atsakomybės padalijimo tarp Federacijos ir žemių.
- further progress on the domestic implementation of the provisions of the SGP is aimed at as part of the reform of German federalism, and in particular in establishing the allocation of financial powers between the Federal Government and states in Basic Law.
Kaip vertinate ECB, Tarybos ir (arba) Eurogrupės institucinius ryšius ?
How do you judge the institutional relation between ECB, Council and/or the Eurogroup ?
Kiek ECB politika turėtų prieštarauti ekonomikos politikai, jei Centrinis bankas nesutiktų su jos sprendimais?
In how far the ECB policy should enter into conflict with economic policy if the central bank does not agree with its decisions?
Ką manote apie skirtingus sprendimus taikant deficito perviršio procedūras?
What about differing judgments during excessive deficit procedures?
ECB, Tarybos ir (arba) Eurogrupės instituciniai ryšiai turi atitikti Europos ekonominės ir pinigų sąjungos ypatumus.
The institutional relationship between the ECB and the Council (and/or the Eurogroup) must reflect the distinctive features of the European economic and monetary union.
Būtina pripažinti tokią kiekvienos iš šių institucijų atsakomybę, kokia nustatyta EB sutartyje, antriniuose teisės aktuose arba neformaliai, pvz., kaip Eurogrupei.
The specific responsibilities of the individual institutions must be respected, just as they are regulated in the EC Treaty, by secondary legislation or informally, e.g. for the Eurogroup.
Pagal Sutartį:
Under the terms of the Treaty
- ECB, nesvarbu, kokia yra politinė įtaka ir nurodymai, atsakingas už bendrąją pinigų politiką ir pinigų stabilumo užtikrinimą – pagrindinį jo tikslą;
- the ECB is responsible – independently of political influences and directives – for the common monetary policy and for guaranteeing monetary stability as a priority objective;
- pagal Stabilumo ir augimo paktą Taryba atsakinga už Europos biudžeto politikos taisyklių laikymąsi;
- the Council shares responsibility for compliance with European rules on budgetary policy even under the terms of the Stability and Growth Pact;
- valstybės narės savo ekonominę politiką turi laikyti bendru interesu ir ją koordinuoti remdamosi Bendrosiomis ekonominės politikos gairėmis (BEPG).
- Member States must see their economic policy as a matter of common interest and coordinate it in accordance with the principles of the Broad Economic Policy Guidelines (BEPGs).
ECB ir Tarybai tinkamai atliekant atitinkamas funkcijas, tarp šių institucijų paprastai nekyla jokių konfliktų.
During the correct exercise of their respective responsibilities there will not usually be any conflict or problems between the ECB and the Council.
Tačiau tokie konfliktai taptų neišvengiami, jei būtų vienašališkai suabejota institucijų sistema arba ji būtų pakeista, kaip įvyko padarius Stabilumo ir augimo pakto pakeitimų.
Such things are pre-programmed, however, if the institutional framework is questioned or modified unilaterally, as happened in the case of the changes to the Stability and Growth Pact.
Tuomet Europos visuomenei turėtų būti paaiškinta, kodėl buvo padaryti pakeitimai, kaip tai galėtų paveikti Ekonominę ir pinigų sąjungą ir kas už tai atsakingas.
The reasons for making the changes, the consequences for economic and monetary union, and who will take responsibility for them, must then be made transparent for the benefit of European citizens.
Taryba yra atsakinga už finansų politikos koregavimo priemonių tinkamumo vertinimą taikant perviršinio deficito procedūrą.
Assessment of the suitability of measures to correct financial policy in the deficit procedure is the responsibility of the Council.
ECB palaiko glaudžius ryšius su Taryba ir Eurogrupe.
The ECB maintains close relations with the Council and the Eurogroup.
Taigi ECB pirmininkas dalyvauja kas mėnesį vykstančiuose Eurogrupės susitikimuose ir yra nuolat kviečiamas dalyvauti Ecofino tarybos posėdžiuose.
Thus the President of the ECB takes part in the monthly meetings of the Eurogroup, and has a standing invitation to take part in ECOFIN Council meetings.
Be to, ECB dirba parengiamuosiuose Eurogrupės ir Tarybos organuose, pvz., Ekonomikos ir finansų komitete bei Ekonominės politikos komitete.
The ECB is also represented on the preparatory committees of the Eurogroup and the Council, for example on the Economic and Finance Committee and on the Economic Policy Committee.
Kita vertus, Eurogrupės pirmininkas nuolatos kviečiamas dalyvauti ECB valdančiosios tarybos posėdžiuose.
On the other hand, the chairman of the Eurogroup is regularly invited to the meetings of the ECB Council.
Nuolatiniai kontaktai, pokalbiai ir bendri posėdžiai leidžia palaikyti konstruktyvų dialogą, keistis tyrimų rezultatais bei vertinimais, todėl yra naudingi visiems dalyvaujantiems ir Europai kaip visumai.
These regular contacts, conversations and joint meetings permit constructive dialogue and the exchange of analyses and assessments, and are therefore in the interests of all of those involved and of Europe as a whole.
Kaip vertinate pervardyto Lisabonos proceso poslinkius, vadinamąją „Augimo ir darbo“ strategiją?
What is your assessment of the state-of-play of the renamed Lisbon process, the so-called 'Growth and Jobs' strategy?
Kaip ECB ir makroekonomikos politikos koordinavimo priemonės ( Bendrosios ekonomikos politikos gairės, Užimtumo gairės) galėtų padėti siekiant sėkmingai įgyvendinti šią strategiją?
How could the ECB and the instruments of macroeconomic policy coordination (Broad Economic Policy Guidelines, Employment Guidelines) contribute to the success of this strategy?
Kaip suvokiate galimybes padidinti vidaus paklausą ir investicijų skatinimą ES?
What is your perception as to the possibilities of increasing internal demand and fostering investments within the EU?
Ar gali ekonomikos politikos koordinavimas padėti pagerinti ES ir (arba) euro zonos makroekonominę veiklą?
Can economic policy coordination contribute to improving the EU’s and/or the Euro area’s macroeconomic performance?
Jei taip, kokios yra dabartinės sistemos silpnosios vietos?
If so, what’s wrong with the current system?
Kaip apibrėžtumėte būtinas priemones ir kaip jos turėtų būti įgyvendintos?
How would you define the policy-mix needed and by what means should it be implemented?
Atsižvelgiant į šiuos tris veiksnius:
In the face of the three-pronged challenge of
- intensyvėjantį globalizavimą,
- accelerating globalisation,
- greitą technologijų kaitą ir
- rapid technological change and
- senėjančią visuomenę,
- ageing populations
tolesnė Europos socialinė ir ekonominė raida turi pasiekti Lisabonos strategijos tikslus.
it is crucial to the future social and economic development of Europe to achieve the goals of the Lisbon strategy.
Atsižvelgiant į šį kontekstą, praėjus šešeriems metams rezultatai nuvilia.
Against this background the results after six years are disappointing.
Taigi strategijoje reikėtų pagrindinį dėmesį skirti augimo ir užimtumo tikslams.
The strategy should therefore be concentrated on the objectives of ‘growth and jobs’.
Kadangi valstybės narės darė didžiausią įtaką darbotvarkės sėkmei, turėtų būti užtikrinta, kad šalių vyriausybės, parlamentai ir piliečiai būtų labiau įtraukiami į jos įgyvendinimą.
Since Member States played a decisive role in the agenda’s success, we must make sure that national governments, parliaments and citizens are involved in their implementation more effectively.
Taryba, o vėliau ir valstybių bei vyriausybių vadovai 2005 m. pavasario susitikime pritarė Wimo Koko ataskaitoje pateiktam pasiūlymui atnaujinti Lisabonos strategiją.
The Kok report’s proposal for a reform of the Lisbon strategy was taken up by the Council, and subsequently by heads of state and government at their spring meeting in 2005.
Naujoje darbotvarkėje daugiausia dėmesio skirta veiklos sritims, susijusioms su augimo ir užimtumo skatinimu.
The new agenda puts the emphasis for fields of action on the promotion of growth and jobs.
Pagaliau valstybės narės dar labiau pritartų Lisabonos darbotvarkei, įpareigojus jas sudaryti nacionalines reformų programas.
Acceptance of the Lisbon agenda by Member States should ultimately be improved by a commitment to draw up national programmes for reforms.
Šiuo metu per anksti vertinti naujos strategijos sėkmę.
At the present time it would be premature to judge the success of the new strategy.
Integruotose gairėse vis dar yra labai daug pasiūlymų dėl ekonominės politikos ir atsisakoma nustatyti aiškius prioritetus.
The number of recommendations on economic policy in the Integrated Guidelines remains considerable and the establishment of clear priorities has been dispensed with.
Be to, dar reikia palaukti ir pamatyti, kaip veiks atnaujintas valstybėms narėms „įsipareigojimas“.
We must also wait to determine the effectiveness of the Member States’ renewed ‘commitment’.
Eurosistema prisidės prie Lisabonos strategijos sėkmės ir toliau atlikdama savo funkcijas bei užtikrindama kainų stabilumą vidutinės trukmės perspektyvoje.
The Eurosystem will contribute to the success of the Lisbon strategy, while it continues to carry out its mandate and guarantees price stability in the medium term.
Kaip minėjau atsakydamas į B 8 klausimą, kainų stabilumas yra privaloma sąlyga, kad būtų pasiektas tvarus augimas ir didelis užimtumas.
As has already been explained above in the answer to question B 8, price stability is an indispensable condition for achieving permanent growth and a high level of employment.
Kitoms politikos sritims tinka teiginys, kad tik valstybės narės yra atsakingos už būtinos politikos įgyvendinimą.
For other areas of policy it is ultimately the Member States alone who are responsible for the implementation of the necessary policies.
Remiantis EB sutarties 99 straipsniu valstybės narės savo ekonominę politiką vertina kaip bendrą interesą ir ją koordinuoja Taryboje.
Under the terms of Article 99 of the EC Treaty, Member States regard their economic policies as a matter of common interest and coordinate them in the Council.
Suderinus ekonominę politiką ir ekonomikos raidos konvergenciją, turėtų būti sukurta palanki aplinka bendrajai pinigų politikai.
The harmonisation of economic policies and the convergence of economic trends are intended to create a favourable environment for a common monetary policy.
Be to, koordinuoti prasminga dėl pablogėjusios valstybių narių ekonominės padėties.
Coordination is also sensible because of the economic interconnection of Member States.
Europos ekonominės politikos koordinavimas yra švelnesnių ir griežtesnių koordinavimo priemonių derinys, įskaitant Stabilumo ir augimo paktą, Bendrąsias ekonominės politikos gaires bei užimtumo politikos gaires.
The coordination of economic policy in a European context is a combination of soft and hard instruments of coordination, including the Stability and Growth Pact, the Broad Economic Policy Guidelines and the Employment Guidelines.
Svarbu, kad visos šios gairės būtų viena su kita suderintos ir kad politinę veiklą vykdantys subjektai veiktų pagal jiems suteiktus įgaliojimus.
It is important that all of these orientations are mutually coherent and that those acting politically are equal to their respective responsibilities.
- Valstybių narių biudžeto politika turi užtikrinti tvarius valstybės finansus.
- In budgetary policy it is the aim of Member States to provide workable public finances.
Jai priskiriamas energingas konsolidavimas šalyse, kuriose esama disbalanso, ir automatinių stabilizatorių poveikis, jei juos galima taikyti siekiant išvengti perviršinio deficito arba jį koreguoti nesukeliant pavojaus.
This includes energetic consolidation in countries with imbalances and allowing automatic stabilisers to take effect, provided this is possible without any risk to the avoidance or correction of excessive deficits.
- Šiuo atžvilgiu socialiniai partneriai turėtų sudaryti tinkamus susitarimus dėl darbo užmokesčio.
- Employers and employees should conclude suitable pay agreements in this context.
- Kaip minėta, geriausias galimas Eurosistemos indėlis į augimą ir gerovės kūrimą yra patikimas kainų stabilumo užtikrinimas.
- And – as has already been pointed out – a credible guarantee of price stability is the most effective contribution which the Eurosystem can make to growth and prosperity.
Jei visi veiks pagal turimus įgaliojimus, savaime atsiras politikos darinys, kuris prisidės prie tvaraus augimo ir užimtumo vidutinės trukmės ir ilgalaikėje perspektyvoje.
If everyone acts according to their mandates there will automatically be a policy mix which is beneficial to medium to long-term growth and employment.
Euro zonai priklausančiose šalyse, kuriose praėjusiais metais vidaus paklausa buvo gana maža, būtina stiprinti vartotojų ir investuotojų pasitikėjimą ateitimi ir politika.
In those countries in the euro area where internal demand has been rather weak in recent years the confidence of consumers and investors in the future and policy must be strengthened.
Jo sąlygos yra orientavimasis į vidutinės trukmės laikotarpį, patikimos bendrosios ekonomikos sąlygos, įskaitant gerai tvarkomus valstybės finansus, ir nuoseklus, gerai aptartas reformų procesas.
A medium-term orientation, reliable macroeconomic parameters, including healthy state finances, and a consistent, well-communicated process of reform are essential to this.
Pagal svarbą išvardykite struktūrines reformas, kurioms, jūsų nuomone, turėtų būti teikiama pirmenybė ES, ir pagrįskite savo pasirinkimą .
Please list in order of importance the structural reforms which you believe are a priority in the EU and justify your choices.
Struktūrinis derinimas ir reformos nėra savitikslis dalykas.
Structural adjustments and reforms are not an end in themselves.
Visų pirma jie turi padėti
In the first instance they should contribute to
- didinant augimo potencialą ir
- increasing the potential for growth, and
- Europos ekonomiką darant lankstesnę bei atsparesnę sukrėtimams,
- making Europe’s national economies more flexible and more resistant to shock,
didinti užimtumą ir užtikrinti mūsų gerovę.
thereby increasing employment and safeguarding prosperity.
Iš esmės struktūrinėms reformoms taikoma Lisabonos darbotvarkė yra tinkamas požiūris ir apskritai padeda nustatyti reikiamus uždavinius.
In principle the Lisbon agenda is the proper approach to structural reform, and generally speaking it specifies the correct points of emphasis.
Pagaliau visos ES valstybės susiduria su vienodais ekonominiais sunkumais ir iš jų turėtų rastis politinės veiklos prioritetai:
Ultimately all EU countries face the same economic challenges, from which the priorities for political action should emerge: