natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Akivaizdu, kad šiuo metu yra susiformavusi viešoji arabų nuomonė, kurią plačiai skleidžia bendros žiniasklaidos priemonės.
It is clear that there is now such a thing as Arab public opinion, largely formed by shared mass media.
Todėl tik atsižvelgus į šią realybę galima kelti klausimą apie tai, kaip Europos Sąjunga supranta arabų pasaulį.
It is in the light of this situation that we must place the issue of how the Arab world is perceived by the European Union.
Arabų valstybių lygą 1945 m. įkūrė šešios valstybės, po trijų mėnesių prie jų prisijungė Jemenas.
The League of Arab States was founded in 1945 by six states, which were joined by Yemen three months later.
Šiandien lygą sudaro 22 valstybės, į ją įeina ir Palestinos Vadovybė.
Now there are 22, including the Palestinian Authority.
Tai viena seniausių regioninių organizacijų, susikūrusių po JTO įkūrimo.
It is the oldest of the regional organisations set up after the creation of the UN.
Jos iniciatyva kartą per metus susitinka arabų valstybių vadovai ir du kartus per metus susirenka Lygos ministrų taryba.
Meetings of the heads of the Arab states are held annually, and a Council of Ministers meets twice a year.
Sprendimai priimami vienbalsiai.
Decisions are taken by unanimity.
Kartu su Valstybių vadovų taryba palaipsniui svarbiomis tapo Gynybos taryba ir Ekonomikos taryba.
In addition to the Council of Heads of State, the Defence Council and the Economic Council have taken on an important role.
Penkeriems metams išrinktas ir galintis būti perrinktas generalinis sekretorius vadovauja lygos ir jos nuolatinių komitetų veiklai, užtikrina įtakingą diplomatinę veiklą.
The Secretary-General, elected for a renewable 5-year term, manages the functioning of the League and its standing committees, and his diplomacy is exercised in terms of influence.
Arabų valstybių lyga pripažinta tarptautiniu mastu.
The League of Arab States is internationally recognised.
Europos Sąjunga ir jos valstybės narės priima generalinį sekretorių ir lankosi pas jį su vizitu.
The European Union and its Member States receive visits from the Secretary-General and visit him in return.
Reikėtų pažymėti, kad Jo Ekselencija Amr Moussa 2006 m. vasario mėnesį lankėsi Europos institucijose Briuselyje, kartu ir Europos Parlamente.
Of particular note was the visit in February 2006 by H.E. Amr Moussa to the European institutions in Brussels, including the European Parliament.
Būtina pažymėti, kad dabartinimas Lygos vadovams pasisekė pakeisti jos įvaizdį, nes kai kada ji dar būdavo vaizduojama kaip šaltojo karo liekana, šiandien ji yra patikima ir teisėtai sprendžia svarbias arabų pasaulio problemas, pirmiausia Artimųjų Rytų konfliktus ir nestabilumą.
Though it is sometimes seen as a relic of the Cold War, in fact its current leaders have succeeded in modifying the League’s image, thus boosting its credibility and indeed its legitimacy on the major questions which concern and preoccupy the Arab world, chief among which are the conflicts and instability in the Middle East.
Todėl valstybių vadovų konferencijos yra svarbūs arabų pasaulio bendruomeninio gyvenimo įvykiai.
The other high points in the common life of the Arab world are the conferences of Heads of State.
Lyga organizuoja konferencijas, tačiau nėra jų įkvėpėja.
The League organises these meetings, but does not inspire their content.
Tos konferencijos dažnai atskleidžia išskirtinai svarbius susiskaldymus, kurie yra būdingi šiai bendruomenei.
The conferences often reveal the very deep rifts within this community.
2004 m. sausio mėnesį Sanoje įvyksta pirmasis arabų šalių vadovų susitikimas, skirtas demokratijai ir žmogaus teisėms.
In Sana’a in January 2004 the first Arab summit was held devoted to democracy and human rights.
Tais pačiais 2004 m. kovo mėnesį lygos generalinis sekretorius imasi iniciatyvos paskelbti dokumentą, kuriame sakoma: „Arabų reformos priežastys, vizija ir įgyvendinimas“.
Again in 2004, in March, the Secretary-General of the League took the initiative of publishing a document entitled "Arab reform: its cause, visions and implementation".
Reikia pažymėti, kad kolektyvinis gynybos paktas, numatytas lygos dokumentuose, niekada nebuvo taikomas, nei Sueco konflikto metu, nei arabų ir Izraelio karo metu.
It should be noted that the collective defence pact, included in the rules of the League, has never been applied, either during the Suez crisis or during any of the Arab-Israeli wars.
Tačiau jau vien tai, kad yra atsižvelgiama į 1994 m. priimtą Arabų žmogaus teisių chartiją, bei 2003 m. iš naujo pažymėta jos svarba, buvo toks pat reikšmingas įvykis, kaip ir reali parama demokratinėms skirtingų šalių jėgoms.
On the other hand the existence of an Arab Charter of Human Rights, adopted in 1994, and subjected to a major update in 2003, should not be forgotten: this was an important event and gave real support to democratic forces in the different Arab countries.
Vis dėlto, net jei arabų šalys ir stengiasi balsuoti vienodai JTO, joms, deja, ne visada dar tai pavyksta.
Finally, while the Arab countries seek to converge in their voting in the UN, they by no means always succeed in doing so.
Europos Sąjungą ir arabų pasaulis
The European Union and the Arab world
Frazė „arabų pasaulis“ dažnai pasitaiko ES vadovų kalbose.
The phrase “the Arab world” appears frequently in the speeches of the EU’s leaders.
Kita vertus, nestebina tai, kad niekada nevartojami pasakymai „arabų tauta“ ar „arabų vienybė“.
On the other hand, it is not surprising that expressions such as “the Arab nation” or “Arab unity” are never used.
Iš tiesų Europos Sąjungą su Arabų valstybių lyga ir jų generaliniu sekretoriumi sieja vien protokoliniai ir labai santūrus santykiai, kurie niekuomet neperaugo į konkrečius veiksmus.
In fact, we have purely formal and very distant relations with the League of Arab State and its Secretary-General, which have never been reflected in any kind of concrete action.
Praktinės politikos plotmėje ES palaiko tiesioginius ryšius su kiekviena arabų valstybe atskirai.
Consequently, in terms of practical politics, the EU’s contacts take the form of direct relations with each of the Arab states.
Mums arabų pasaulis atrodo labai susiskaldęs.
For us, the Arab world is completely fragmented.
Mes žinome, kad egzistuoja Megribas, tačiau nuo politinės scenos pradingus Arabų Magribo Sąjungai, šioje srityje dominuoja tiktai dvišaliai santykiai.
We are aware of the Maghreb, but since the “Union of the Arab Maghreb" has totally faded from the scene, bilateral relations are entirely predominant in this area.
Mes skirtingai elgiamės su Iraku, Sirija, Libanu ir Arabijos pusiasaliu.
In the same way, we deal separately with Iraq, Syria, Lebanon and the Arab peninsula.
Tačiau Europos Sąjunga nuolat ir vis labiau nori – bent jau tai atsispindi iš eilės pateikiamuose pastarųjų metų strateginiuose dokumentuose – paskatinti regioninį ir tarpregioninį arabų pasaulio integracijos procesą.
Nevertheless, there has been in the EU a constant and increasing desire – at least as reflected in successive strategy documents in recent years – to encourage the processes of regional and sub-regional integration within the Arab world.
Tą patį galima pasakyti ir apie siekį skatinti pirmiausia ekonominius ryšius su Persijos įlankos bendradarbiavimo taryba.
The same is true of the deepening of relations, particularly economic relations, with the Gulf Cooperation Council.
Pagrindinė priežastis slypi kultūriniame ir neretai etnocentriniame požiūryje, kurį ES mėgina pakeisti.
The main problem, however, lies in the culture-based and often ethnocentric approach with which the EU tries to promote change.
Vis dėlto turime atkreipti dėmesį į tai, kad techninės ir politinės sąlygos, kurios pačios savaime yra teisėtos ir taikomos kartu su politines reformas remiančiomis priemonėmis, nenorom nevirstų galios priemonėmis, būtų imta ignoruoti kultūrinius ypatumus ir teisėtumo supratimą, kitokį nei mes suprantame, ir ilgainiui sulauktume priešingų rezultatų.
However, we should take care not to transform the technical and political conditions, which are legitimate in themselves and which go hand in hand with policies to promote reform, unthinkingly into conditions which affect the mechanisms of power and disregard concepts of legitimacy which differ from our own, conditions which may in the long term prove to be counter-productive.
Ar tikrai egzistuoja arabų bendruomenė?
Is there really such a thing as the Arab community?
Istorija, bandymai įgyvendinti reformas ir įsišaknijusios nacionalinės autonomijos
History, attempts at reform and entrenchment of national autonomy
Pasak Samiro Kassiro, arabų istoriją galima skaityti kaip kultūrinės įvairovės rinkinį.
According to Samir Kassir, Arab history reads like an accumulation of cultural diversities.
Taigi su šiuo palikimu kartais net ir šiandien siejami kai kurie prieštaringos mąstysenos dalykai ir teisėtumas.
Consequently, this heritage sometimes provides reference points and legitimacy, even today, for the most contradictory systems of ideas.
Ilgą laiką nacionalizmas buvo palaikomas kaip vienintelė tikra varomoji kiekvieno reformų projekto jėga, tačiau tai darė neigiamą įtaką ryšiams tarp arabų arba arabų tapatybei, kuri buvo laikomas kliūtimi.
For a long time nationalism was striding forward, and was seen as the only true guiding light of any reform project, at the expense of inter-Arab relations or Arabism, which were seen as more of a hindrance.
Visgi tam tikra arabų tapatybė, nors ji gyvenime skirtingose situacijose traktuojama skirtingai, suvokiama kaip vienijantis veiksnys, turintis tam tikrus savo kriterijus, ir būdingas visiems teritorijoje nuo Magribo iki Irako gyvenantiems žmonėms charakterio bruožas.
Nevertheless it would seem that, although it manifests itself differently in different real-life situations, a certain Arab identity, understood as a unifying factor and governed by its own parameters, is perceived as a common characteristic by the Arab peoples of the whole geographical area from the Maghreb to Iraq.
Ši arabų tapatybė, kuri bendrai vertinama kaip kultūrinis veiksnys, kylančiose pilietinėse visuomenėse vis dažniau naudojama kaip politinis įrankis, tai liudija sukurta moderni žiniasklaida, aktyviai prisidedanti prie bendros arabų (angl. pan-Arab ) visuomenės kūrimo, arba puikus Jungtinių Tautų vystymo programos (UNDP) pranešimas apie arabų pasaulio žmonių raidą, kurie pateikia kritinius ir konstruktyvius arabų valstybių mokslinės savianalizės rezultatus.
This Arab identity, which is generally seen as a chiefly cultural factor, is claimed more and more as a political instrument by emerging civil societies, as witness for example the creation of modern mass media which are actively contributing to the development of a pan-Arab public sphere, or the excellent UNDP reports on Arab development, which result from a critical and constructive self-analysis carried out by Arab societies themselves.
Pasikeitimas, sąveika ir bendros tendencijos
Exchanges, interactions and universalisation
Arabų pasaulio ekonominės integracijos perspektyvos, kurios metų metus buvo labai menkos arba jų visai nebuvo, šiuo metu atgaivinamos ir pirmosios tendencijos yra padrąsinančios.
Prospects of economic integration in the Arab world, which for years were limited or non-existent, are now being revived, and the first signs are encouraging.
Pavyzdžiui, per paskutiniuosius 20 metų prekyba tarp arabų šalių padvigubėjo, nors ir toliau išlieka labai menka.
For example, inter-Arab trade has doubled over the past 20 years, although it remains at a very low level.
Eksportas – neskaitant dosnių įplaukų iš prekybos nafta, kurios iškreipia bendrą vaizdą – taip pat padidėjo, net jei pagrindinė pramonė išlieka nepakankamai diversifikuota.
Exports – despite the boon of oil, which distorts the picture – have also increased, even though the industrial base remains very poorly diversified.
Galima įžvelgti, kad labai vienpusė ekonomika (dominavo prekyba su Europa) įgauna tarpregioninės plėtros tendencijų.
For example, 58% of the Gulf States’ exports go to other Gulf States, and the same is true of 57.2% of trade in the Maghreb.
Pavyzdžiui, 58 proc.
Progress on the cultural level is well known.
Persų įlankos valstybių eksporto siunčiama į kitas Persų įlankos valstybes, tą patį galima pasakyti ir apie 57,2 proc. prekybos Magribe.
Arab societies are now making their desire for emancipation felt and are demanding a political role tailored to their needs.
Europos pagalbos strategija arabų šalių raidai
Towards a European strategy to support Arab development
Į kokias svarbiausias kryptis, detaliau paaiškintas pridedamame politinės rezoliucijos projekte, reikėtų atkreipti dėmesį.
A few main policy guidelines may be highlighted which are set out in greater detail in the attached motion for a resolution.
Arabų pasaulio atgimimas nebūtinai yra susijęs su Vakarų pasaulio įtaka ir netgi ne su demokratinių vertybių kaip visos žmonijos paveldo perėmimu.
Arab renaissance does not necessarily mean Westernisation, but it does mean the acceptance of democratic values as a shared heritage of mankind.
Todėl kultūrinis dialogas gali būti naudingas ir produktyvus.
This is where cultural dialogue can be useful and fruitful.
Be abejo, reformomis siekiama, kad arabų visuomenės prisiimtų atsakomybę už savo likimą, bet reformas galima vykdyti tik pačioms arabų visuomenėms prisiėmus visą atsakomybę už savo likimą.
While it is true that reforms seek to give Arab societies ownership of their destiny, it is through a process of ownership that these reforms should be initiated.
Čia nekalbama apie fundamentaliųjų dalykų keitimą, bet apie puikią galimybę sutelkti ir panaudoti nepriklausomą vietinę skirtingų visuomenės sektorių (teisingumo, administracijos, švietimo, aukštojo mokslo ir mokslinių tyrimų ir t. t.) dinamiką, veikti remiantis egzistuojančiomis institucijomis ir pagal bendradarbiavimo programas, pavyzdžiui pagal Europos kaimynystės programos veiksmų planus.
The aim is not in any sense to question the existing order in a fundamental way, but rather to engender independent and indigenous dynamic processes in various sectors of society (justice, administration, education, higher education and research, etc.) on the basis of existing institutions, and in the context of cooperation programmes such as the European neighbourhood programme, together with its action plans.
Iš abiejų pusių reikalingos skubios pastangos, siekiant kad būtų užkirstas kelias bet kokiems neaiškumams, kuriais remiasi kultūrinio supriešinimo logika ir kad būtų galima plėtoti įprastus valstybių ir normalių pilietinių visuomenių santykius.
On both sides an effort is urgently needed to put an end to the ambiguities which encourage a culture-based process of confrontation, so as to develop normal relations between states and normal civil societies.
Jeigu jokių nuolaidų negalima būtų padaryti dėl bet kokios formos acquis international , pavyzdžiui dėl Jungtinių Tautų chartijos arba dėl PPO taisyklių, tai Europa galėtų žengti drąsų ir sveikintiną žingsnį atsižvelgdama į skirtingą kultūrų suvokimą ir politinį pragmatizmą.
While on the one hand no concessions are possible on the acquis international in its various forms such as the UN Charter or the rules of the WTO, it would be courageous and salutary for Europe to strike a balance between its culture-based perceptions and political pragmatism.
Akivaizdu, kad Europa jokiu būdu neatsisakydama savo istorinės pareigos ir atsakomybės Izraelio atžvilgiu, padarytų Europos ir arabų pasaulio santykį dar produktyvesnį, patikimesnį ir teisėtą, jei į dialogą įtrauktų kuo daugiau įvairių arabų pasaulio partnerių, ypač didelį dėmesį ir matomą politinę paramą skirdama pilietinės visuomenės, asociacijų ir religinių bendruomenių atstovams, taip pat įtraukdama ir neradikaliuosius islamistus, kuriuos ji padrąsino dalyvauti demokratiniame procese.
While in no way denying Europe’s historic duty and responsibilities towards Israel, it is clear that Euro-Arab relations will be all the more fruitful, credible and legitimate if Europe takes on a wider range of Arab interlocutors, giving particular attention and visible political support to actors in civil society, associations and religious life, including the non-radical Islamists whom it has encouraged to participate in the democratic process.
Dialogą palengvintų ir aiškesnis suvokimas, kad pagarba žmogaus teisėms ir žodžio laisvei yra visuotinai priimtini nediskutuotini principai, ir kad valdžios perleidimo sistemos pakeitimas yra labiausiai susijęs su vietos istorija ir tradicijomis.
Similarly it would help the quality of dialogue if a clearer distinction were to be drawn between on the one hand respect for human rights and freedom of expression, which are intangible universal principles, and on the other hand changes to the mechanisms for the devolution of power, which are much more closely linked to history and local traditions.
dėl 2006 m. metinės ataskaitos dėl žmogaus teisių pasaulyje ir ES politikos šioje srityje
on the Annual Report on Human Rights in the World 2006 and the EU's policy on the matter
– atsižvelgdamas į aštuntąją ES metinę žmogaus teisių ataskaitą – 2006 m.
– having regard to the eighth EU Annual Report on Human Rights (2006)
Tarybos dokumentas 13522/1/06. ,
Council document 13522/1/06. ,
Žr. šio pranešimo priedą. ,
See the Annex to this report. ,
– atsižvelgdamas į visas JT žmogaus teisių konvencijas ir jų fakultatyvinius protokolus,
– having regard to all UN human rights conventions and their optional protocols,
– atsižvelgdamas į Tarptautinio baudžiamojo teismo Romos statutą, kuris įsigaliojo 2002 m. liepos 1 d., ir į savo rezoliucijas, susijusias su TBT
– having regard to the entry into force on 1 July 2002 of the Rome Statute of the International Criminal Court (ICC) and to its resolutions related to the ICC
OL C 311, 2005 12 9, p.
OJ C 311, 9.12.2005, p.
– atsižvelgdamas į Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos (EŽTK) Protokolą Nr. 13 dėl mirties bausmės panaikinimo visais atvejais,
– having regard to Protocol No. 13 to the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms (ECHR), concerning the abolition of the death penalty in all circumstances,
– atsižvelgdamas į Jungtinių Tautų konvenciją prieš kankinimus, kitokį žiaurų, nežmonišką arba žeminantį elgesį, arba bausmes,
– having regard to the United Nations Convention against Torture and Other Cruel, Inhuman or Degrading Treatment or Punishment,
– atsižvelgdamas į AKR-ES partnerystės susitarimą ir jo peržiūrėjimą
– having regard to the ACP-EU Partnership Agreement and its revision
3; OL L 209, 2005 8 11, p.
3; OJ L 209, 11.8.2005, p.
– atsižvelgdamas į savo 2006 m. kovo 16 d. rezoliuciją dėl derybų dėl Žmogaus Teisių Tarybos rezultatų ir Jungtinių Tautų Žmogaus teisių komisijos (JTŽTK) 62-osios sesijos
– having regard to its resolution of 16 March 2006 on the outcome of the negotiations on the UN Human Rights Council and on the 62nd session of the UNCHR
Priimti tekstai, P6_TA(2006)0097 . ,
Texts Adopted , P6_TA(2006)0097 . ,
– atsižvelgdamas į savo 2006 m. vasario 14 d. rezoliuciją dėl žmogaus teisių ir demokratijos nuostatų Europos Sąjungos susitarimuose
– having regard to its resolution of 14 February 2006 on the human rights and democracy clause in European Union agreements
OL C 290 E, 2006 11 29, p.
OJ C 290 E, 29.11.2006, p.
– atsižvelgdamas į savo 2007 m. vasario 1 d. rezoliuciją dėl moratoriumo dėl mirties bausmės
– having regard to its resolution of 1 February 2007 on the initiative in favour of a universal moratorium on the death penalty
Priimti tekstai, P6_TA(2007)0018 . ,
Texts Adopted , P6_TA(2007)0018 . ,
– atsižvelgdamas į visų savo priimtų rezoliucijų dėl žmogaus teisių skubumą,
– having regard to all urgency human rights resolutions adopted by it,
– atsižvelgdamas į savo 2007 m. sausio 18 d. rezoliuciją dėl Tarybos septintosios ir aštuntosios metinių ataskaitų, parengtų pagal Europos Sąjungos elgesio kodekso dėl ginklų eksporto 8 strateginę nuostatą
– having regard to its resolution of 18 January 2007 on the Council's Seventh and Eighth Annual Reports according to Operative Provision 8 of the European Union Code of Conduct on Arms Exports
Priimti tekstai , P6_TA(2007)0008 . ,
Texts Adopted, P6_TA(2007)0008 . ,
– atsižvelgdamas į ES Žmogaus teisių diskusijų forumo, vykusio 2006 m. gruodžio mėn.
– having regard to the conclusions of the EU Human Rights Forum, held in Helsinki in December 2006,
– atsižvelgdamas į 2006 m. gruodžio mėn. priimtą tarptautinę Konvenciją dėl visų asmenų apsaugos nuo prievartinio dingimo,
– having regard to the International Convention for the Protection of all Persons from Enforced Disappearance, adopted in December 2006,
– atsižvelgdamas į Europos Sąjungos gaires dėl skatinimo laikytis Tarptautinės humanitarinės teisės (THT)
– having regard to the European Union Guidelines on promoting compliance with international humanitarian law (IHL)
OL C 327, 2005 12 23, p.
OJ C 327, 23.12.2005, p.
– atsižvelgdamas į Užsienio reikalų komiteto pranešimą ( A6–0128/2007 ),
– having regard to the report of the Committee on Foreign Affairs ( A6‑0128/2007 ),
Europos Parlamento metinėje ataskaitoje numatyta ištirti, įvertinti Komisijos ir Tarybos veiklą žmogaus teisių srityje, taip pat bendrą Parlamento veiklą, ir konkrečiais atvejais pateikti konstruktyvios kritikos, ypač atkreipiant dėmesį į klausimus, kuriems šioje veikloje skiriama nepakankamai dėmesio,
B. whereas the 2006 European Parliament Annual Report sets out to examine, evaluate and, in specific cases, offer constructive criticism of the human rights activities of the Commission and the Council and of the overall activities of Parliament, in particular by drawing attention to issues neglected in those activities,
C. kadangi reikia pripažinti, kad ES vidaus ir išorės politika susijusios, nes ES vidaus praktika žmogaus teisių srityje daro poveikį jos reputacijai ir sugebėjimui vykdyti veiksmingą išorės politiką,
C. whereas it should be acknowledged that there is a link between the EU's internal and external policies on the basis that the EU's internal human rights record has a direct impact on its credibility and ability to implement an effective external policy,
D. kadangi pagarba žmogaus teisėms ir demokratinė valdymo sistema yra neišvengiamai susijusios ir kadangi žmogaus teisių skatinimas turėtų būti neatsiejamas nuo demokratinio valdymo skatinimo ir taikymo,
D. whereas respect for human rights and a democratic system of governance are necessarily interrelated, and whereas the promotion of human rights should be linked to the promotion and application of democratic governance,
E. kadangi derybų dėl dvišalių arba regioninių prekybos susitarimų metu, net ir su svarbiais prekybos partneriais, turi būti stengiamasi sutelkti didesnį dėmesį į pagarbą pagrindinėms žmogaus teisėms, ypač politinėms teisėms,
E. whereas efforts must be made in general to focus greater attention on respect for fundamental human rights, in particular political rights, in negotiating bilateral or regional trade agreements even with important trading partners,
3. ir toliau pabrėžia, jog reikia, kad visos ES valstybės narės savo dvišaliuose santykiuose su trečiosiomis šalimis, kuriose dažnai pažeidžiamos žmogaus teisės arba egzistuoja realus pavojus, kad taip gali atsitikti, remtųsi nuoseklia politika, be to, ragina valstybes nares savo dvišaliuose santykiuose su tomis šalimis remtis bendra ES pozicija, ypač dėl energingų pastangų siekiant užtikrinti pagarbą žmogaus teisėms;
Continues to emphasise the need for a consistent policy implemented by all EU Member States in their bilateral relations with third countries where human rights are frequently violated or where there is a genuine risk that they may be, and calls upon Member States to conduct their bilateral contacts with those countries in a manner consistent with EU policy, particularly as regards active efforts to ensure respect for human rights;