natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Kinijos tekstilės įmonės iki šiol yra valstybinės ir gauna pagalbą, kuri iškraipo rinką (neprocentinės paskolos valstybės banke, subsidijos eksportui, paslėpta valstybės parama, pavyzdžiui, nemokamas elektros energijos tiekimas).
Chinese textile companies are still state-run and benefit from aid which distorts competition (interest-free loans from state banks, export subsidies, disguised subsidies such as the supply of free electricity).
Antra, subsidijos – dar ne viskas.
Secondly, it is not simply a matter of profit.
Įmonės, norinčios eksportuoti produkciją į Europą, turėtų gerbti žmogaus teises, laikytis tarptautinių teisės normų aplinkos apsaugos ir darbo srityse.
Those companies which wish to export to Europe should respect human rights and international standards on the environment and employment.
Parlamento narių nuomone, bet koks produkcijos importas į ES, vykdomas pažeidžiant šias normas, ypač kalbant apie kalinių, vaikų, priverstinai dirbančių darbuotojų ar darbuotojų, neturinčių teisės į profesines sąjungas, pagamintą produkciją, turėtų būti uždraustas.
According to MEPs, any importation of products into the EU which is in breach of these rules, in particular where products have been manufactured by prisoners, children, slave labourers or workers without trade union rights, should be prohibited.
Remtis kokybe ir kovoti su padirbiniais
Focusing on quality and combating counterfeits
Europa turi visus pranašumus, kurie leidžia tikėtis daug žadančios ateities.
Europe has assets which allow it to be optimistic about the future.
ES, kaip produkto pagaminimo vieta, garantuoja jo kokybę.
The EU as a place of origin is a guarantee of a product’s quality.
Didelės pridėtinės vertės produkcija yra Europos tekstilės stiprybė.
Products with a high added value are the European textile industry’s trump card.
Parlamento nariai nori, kad būtų skatinamos inovacijos, siekiant padaryti Europos pramonę konkurencingesnę.
MEPs would like to see innovation encouraged in order to make European industry more competitive.
Tačiau kol jos kūrybingumui ir inovacijoms kenkia piratinė produkcija ir padirbiniai, sunku pasinaudoti didžiausiais pranašumais.
But as long as its creativity and innovation are undermined by pirating and counterfeits, it is difficult to reap the full benefits of these key advantages.
Didumą visų padirbinių, patenkančių į Europos rinką, – beveik 70 proc. – sudaro produkcija iš Kinijos.
As it happens, the lion’s share of all counterfeits introduced onto the European market, almost 70%, comes from China.
Laimė, kad yra teisinių priemonių kovai su pasauline prekyba padirbta produkcija – tai Sutartis dėl intelektinės nuosavybės teisių aspektų, susijusių su prekyba (ADPIC sutartis).
Fortunately, there is a legal basis for combating the global marketing of counterfeits: the Agreement on Trade-Related Aspects of Intellectual Property Rights (TRIPS Agreement).
Parlamento narių nuomone, Kinijai būtina sugriežtinti sankcijas už šių teisės normų pažeidimus.
Thus, MEPs believe that China should impose stricter penalties on those who infringe these rules.
Siekdamas atsilaikyti prieš Azijos ir Amerikos konkurenciją, Parlamentas siūlo sutelkti abiejų Viduržemio jūros krantų valstybių jėgas ir sukurti „Europos – Viduržemio jūros valstybių produkcijos erdvę“.
In order to face Asian and also American competition, Parliament is proposing that the two shores of the Mediterranean join forces to create a ‘ Euro-Mediterranean production area’.
Galiausiai turėtų būti parengtas pagalbos rekonstruojant ir pertvarkant tekstilės sektorių planas.
Finally, an aid plan for the reconstruction and conversion of the European textiles and clothing sector should be implemented.
Tačiau, kaip žinome, su tokio pobūdžio pertvarkymais dažnai susijusios lokalinės arba sektoriaus krizės.
But, as is well known, conversions of this kind often go hand in hand with local or sectoral crises.
Siekdami to išvengti, Parlamento nariai teigiamai vertintų finansinės pagalbos suteikimą iš struktūrinių fondų (ES pagalba su sunkumais susiduriantiems regionams).
In order to remedy this, MEPs would like to see the provision of financial aid by means of the Structural Funds (EU aid to regions in difficulty).
Niekas nėra paprasta
Nothing is simple
Ar kiniškos tekstilės eksportas kelia grėsmę Europos darbo vietoms?
Do exports of Chinese textiles pose a threat to jobs in Europe?
Tačiau Kinija yra antra ES prekybos partnerė.
But China is the EU’s second largest trading partner.
Nepaisant daugelio tamsių zonų abiejų partnerių santykiuose, bendradarbiavimas vystosi.
Although there are numerous strains on relations between the two entities, cooperation is developing.
Tiesa ir tai, kad vis didėja išvežimas iš Kinijos.
It is true that there is an increasing surplus on the Chinese side.
Tačiau Sąjunga taip pat daug eksportuoja į Kiniją: pramoninės mašinos, automobiliai, lėktuvai.
However, the EU also exports a significant quantity of goods to China, such as industrial machinery, cars and aircraft.
Kinija yra stipri ES konkurentė kai kuriose srityse, tačiau dar stipresnė konkurentė ji yra besivystančioms valstybėms.
China is a formidable competitor for the EU in certain areas but it is even more so for developing countries.
Būtų sunku visiškai panaikinti silpnesnių valstybių apsaugą.
It would be unjust to deprive the most vulnerable countries of all protection.
Galiausiai kai kurios nevyriausybinės organizacijos pabrėžia, kad riboti importą iš Kinijos – tai kartu riboti 100 mln. kinų, kurie gyvena žemiau skurdo ribos, vystymąsi.
Finally, certain non-governmental organisations emphasise that restricting Chinese imports also means limiting the development of the 100 million Chinese who live below the poverty line.
Vėl nesutarimai dėl žemės ūkio
Aggravation over Agriculture - again
Sunku turėti neutralų požiūrį į Europos Sąjungos bendrą žemės ūkio politiką (BŽŪP).
It is difficult to be neutral about the European Union's Common Agriculture Policy (CAP).
Šalininkų nuomone, ši politika Europoje užtikrino gausias ir pastovias maisto atsargas.
To its supporters the policy has guaranteed a plentiful and stable food supply for Europe.
BŽŪP taip pat yra labiausiai integruota ES politika, ji pateikiama kaip pavyzdys, kas yra tikroji politikos integracija.
The CAP is also the most integrated of the EU's policies and is held up as proof that real policy integration is.
Pagrindinis BŽŪP kritikų nusiskundimas yra ekonominis jos neefektyvumas.
To its critics, the economic inefficiency of the CAP is the main complaint.
Subsidijos ūkininkams, didelės kainos vartotojams ir ūkių perteklius yra dažniausiai vardijami nusiskundimai dėl šios politikos.
Subsidies to farmers, high prices for consumers and farm surpluses are the most-often voiced complaints about the policy.
BŽŪP Europos Parlamente
The CAP comes to the European Parliament
Remiantis vadinamąja Lisabonos strategija, šis biudžeto asignavimas ypač suprantamas kaip gyvybinė Europos ekonominės reformos vajaus jungtis.
In particular, the budget allocation is seen as having a vital link between the drive for economic reform in Europe through the so called "Lisbon Strategy".
Šios strategijos uždavinys yra spręsti mažo našumo, didelio nedarbo ir ekonominės stagnacijos Europoje klausimus, vykdant reformas ir investuojant į mokslinius tyrimus bei švietimą.
The aim of this strategy is to tackle low productivity, high unemployment and economic stagnation in Europe through reform and investment in research and education.
Kaip skelbiama oficialiajame pranešime, iki 2010 m. siekiama „paversti Europą dinamiškiausia ir konkurencingiausia ekonomika pasaulyje“.
In the words of the official communiqué the ambition is "to make the EU the world's most dynamic and competitive economy" by 2010.
Dėl birželio mėn. nepavykusio Europos Vadovų Tarybos posėdžio, kai ES lyderiai negalėjo sutarti dėl kitų metų biudžeto, BŽŪP ateitis, tikslas ir apskritai biudžetas tapo kai kurių aštrių politinių pasisakymų priežastimi.
In the aftermath of the failed European Council in June, when EU leaders could not agree a budgetary framework for the forthcoming years, the future and purpose of the CAP and the budget as a whole became the centre of often bitter political exchanges.
Besikeičiančio ES pirmininkavimo laikotarpiu pirmininkaujančio Liuksemburgo ministras pirmininkas Jean-Claude Juncker Europos Parlamente nepavykusias derybas dėl biudžeto pavadino „krize, bet ne vien finansine“.
In the European Parliament, Jean-Claude Juncker, the Prime Minister of Luxemburg and the holder of the rotating EU Presidency, called the failure of the budget talks "a crisis, but not just a financial crisis".
Paskutiniai jo žodžiai nuvilnijo Parlamento salėje, o žodžiai „mūsų karta neturi teisės sugriauti pirmtakų pasiekimų“ sukėlė griausmingas ovacijas.
His last words echoed around the Parliamentary chamber and prompted a standing ovation as he declared that "our generation does not have the right to unpick the achievements of our predecessors".
Kitą dieną JK ministras pirmininkas Tony Blair, pradėdamas JK pirmininkavimą ES, turėjo kreiptis į Parlamentą.
As fate would have it, the UK Prime Minister Tony Blair was due to address the Parliament to launch the UK's Presidency of the EU the following day.
Kalbėdamas Parlamentui, T. Blair ginčus dėl biudžeto pateikė didesnės Europos krizės, kilusios, kai Prancūzija ir Nyderlandai atmetė Europos Konstituciją, kontekste.
Addressing the Parliament Mr Blair put the arguments over the budget into the context of the wider European crisis following the rejection of the European Constitution by France and the Netherlands.
Jis teigė, kad tai rodo didesnį nusivylimą Europa ir kad laikas „pasitikrinti tikrovę“.
He said that this reflected a wider disenchantment with Europe and that it was time to "give ourselves a reality check".
Jis pridūrė, kad susitarimas dėl biudžeto turi būti išeitis, o ne „nuo jos atskirtas“ dalykas.
He added that a budget settlement should be part of the solution, not "abstracted from it".
Konservatorių bloko Parlamente lyderis Hans-Gert Poettering teigė, kad vien tai, jog nepavyko pasiekti susitarimo, nėra „tragiška“, bet, pridėjus dar du „ne“ reiškusius balsavimus, Europa patyrė „krizę“.
The leader of the Conservative block in the Parliament, Hans-Gert Poettering, said that the failure to reach an agreement was not "tragic" in itself, but combined with the two "no" votes, Europe was "in a crisis".
Gerai yra tai, kad „tai buvo demokratijos triumfas, nes žmonės gali dalyvauti diskusijose ir tai daro“.
On a positive note "it was a triumph for democracy as people can and are participating in the debate".
Socialistų grupės Parlamente lyderis Martin Schulz pareikalavo „tinkamo saugumą ir saugų atlyginimą užtikrinančio darbo“.
The leader of the Socialist group in the Parliament, Martin Schulz, called for "decent jobs that offer security and secure wages".
Dėl diskusijos už mokslinius tyrimus ar už išlaidas žemės ūkiui jis pasakė; „tai tas pat, kas lyginti kreidą su sūriu“.
As to the debate over research versus agricultural spending, he said "it is like comparing chalk and cheese."
Liberalų grupės vardu kalbėjęs Graham Watson sakė, kad „didžiausi iššūkiai yra trečiojo pasaulio vystymasis, klimato kaita ir kova su tarptautiniu nusikalstamumu“.
Graham Watson for the Liberal group stated that "third world development, climate change and the fight against international crime are the biggest challenges".
Jis svarstė, kaip galima spręsti šias problemas, jei valstybės neįneš į biudžetą didesnio indėlio.
He wondered how these could be tackled if countries would not contribute more to the budget.
Visoms šioms politinėms nuomonėms yra atstovaujama Parlamento Biudžeto komitete, kuris tvirtina metines ES išlaidas.
All of these political viewpoints are represented in the Parliament's Budget Committee which approves the annual expenditure of the EU.
Kodėl žemės ūkis yra tokia šventa karvė?
Agriculture - why is it such a sacred cow?
Kodėl žemės ūkis toks ypatingas?
Why is agriculture so special?
Kodėl ES jam teikia išskirtinį dėmesį ir jis yra įamžintas Sąjungos steigimo sutartyse?
Why does it have a special place in the EU and is enshrined in the founding Treaties of the Union?
Paprastai pabrėžiamos trys priežastys: pirma, intervencinis pirkimas stabilizuoja žemės ūkio kainas, priešingu atveju jos svyruotų dėl oro sąlygų.
There are three reasons generally highlighted; firstly public intervention stabilises agriculture prices which would otherwise fluctuate due to weather conditions.
Jei kainos didėtų, būtų skatinama infliacija, nes maistas paprastai sudaro 20 proc. namų ūkio biudžeto.
If prices go up, it will fuel inflation, as food generally accounts for 20% of a household budget.
Antrasis argumentas – maistinė nepriklausomybė pageidautina politiniu, ekonominiu ir psichologiniu požiūriu.
The second argument is that self sufficiency in food supply is desirable politically, economically and from a psychological point of view.
Tai apsaugos Europą nuo tarptautinių prekybos sąlygų.
This will protect Europe from international trading conditions.
Galiausiai trečioji priežastis yra skatinti ūkininkus likti prie žemės ir valdyti bei palaikyti kaimo plėtrą ir kraštovaizdį.
Finally, the third is to encourage farmers to stay on the land to manage and sustain the rural environment and landscape.
Šie argumentai turi stiprių šalininkų ir kritikų.
These arguments have powerful supporters and critics.
Labiausiai žemės ūkį ginančiomis valstybėmis laikoma Prancūzija (pagaminanti 22,5 proc. žemės ūkio produkcijos), Airija, Belgija ir Ispanija.
The countries most often associated with protecting agriculture are France, (which accounts for 22.5 percent of agricultural production) Ireland, Belgium and Spain.
Taip pat vykdomas organizuotas žemės ūkio lobizmas, į kurį iš visos ES įsitraukę vien tik 130 žemės ūkio grupių.
There is also the organised farm lobby - with over 130 EU-wide agriculture groups alone.
Priešingai ūkininkų bendrijai, kuri sudaro aiškų gyventojų segmentą, jie neturi aiškiai suformuluoto bendro intereso ir yra plačiau išsisklaidę.
Unlike the farming community who constitute a clear section of the population, they do not have a clearly defined common interest and are more widely dispersed.
BŽŪP vis dažniau taikiniu renkasi prieš skurdą nukreiptos kampanijos šalininkai, teigdami, kad ji neleidžia ūkininkams besivystančiose šalyse turėti tinkamos rinkos savo išaugintai produkcijai.
Increasingly, the CAP also finds itself under the spotlight from anti-poverty campaigners who claim that it prevents farmers in developing countries having a fair market for their produce.
Kai kurie susivienijo į grupę „Kad skurdas virstų istorija“, agituojančią už teisingesnę prekybą ir Vakarų rinkos prieigą prie mažųjų besivystančio pasaulio ūkininkų.
Some have coalesced around the "make poverty history" group which campaigns for fairer trade and better access to western markets for small farmers in the developing world.
BŽŪP pasekmių vertinimas
Assessment - the consequences of the CAP
Ar pasisekė?
Has it succeeded?
Našumas tikrai padidėjo dėl modernizavimo.
Efficiency has certainly increased due to modernisation.
Nors sukūrus BŽŪP, nuo aštuntojo dešimtmečio žemės ūkyje dirbančių žmonių sumažėjo 60 proc., produkcija nuolat augo maždaug 1,7 per metus.
While the number of people engaged in agriculture has fallen by 60 percent since the CAP was created - output has increased steadily by about 1.7 per annum since the 1970's.
Žemės ūkio pajamos didėjo pagal kitus sektorius – didesniesiems ūkiams sekėsi ypač gerai, kaip ir gaminantiems pieno produktus, auginantiems grūdus ir jautieną (atitinkamai gaminantiems Viduržemio jūros regiono produktus).
Agricultural incomes have grown according to other sectors - larger farms have done particular well, as have those who produce dairy products, cereal and beef (relative to those that produce Mediterranean goods).
Be to, rinkos buvo stabilizuotos, ir ES apsirūpina savo klimato sąlygomis užauginamu maistu.
In addition markets have been stabilised and the EU is self-sufficient in the food that its climate could support.
O priimtinos kainos yra diskusijų objektas.
As for reasonable prices, that's a matter of debate.
Nepaisant šios sėkmės dėl BŽŪP vyravimo ES sunkiau vykdyti kitas politikas.
Despite these successes, the dominance that the CAP has had over the EU has made it difficult to pursue other policies.
Nepaisant septintojo ir devintojo dešimtmečio reformų, jam vis dar tenka beveik pusė ES biudžeto.
Despite the reforms of the 1960's and 1980's it still accounts for almost half of the Union's budget.
BŽŪP ES sukėlė įtampą ir ginčų dėl įvairių žemės ūkio politikos aspektų – dabartinis ginčas yra vėliausias iš jų.
The CAP has fuelled tensions and arguments within the EU over different aspects of agriculture policy - the current dispute being just the latest.
BŽŪP taip pat sukėlė daug prekybos ginčų, ypač su Amerika.
The CAP has also led to many trading disputes, not least with America.
Galiausiai BŽŪP skatinamos intensyvios ūkininkavimo praktikos neabejotinai padarė žalą aplinkai ir kelia maisto saugos problemų.
Finally, the intensive farming practices that the CAP encourages have undoubtedly damaged the environment and had food safety implications.
Akivaizdžiausias atvejis yra BSE protrūkis.
The most obvious would be the outbreak of BSE.
Šiuos klausimus buvo siekiama spręsti 1992 ir 1999 metų reformomis ir 2002 m. įsteigiant Europos maisto saugos tarnybą.
These concerns have attempted to be addressed in the reforms of 1992 and 1999 and the creation of a European Food Safety Authority in 2002.
Vienintelis neabejotinas dalykas dėl ateities yra tai, kad žemės ūkio politika ir toliau vyraus Europos Sąjungoje.
The only certainty for the future is that agriculture policy will continue to dominate the European Union.
Ar jūs skeptiškai vertinate eurą?
Are you sceptical about the euro?
Ar pamenate 2002 m. sausio mėn., kai buvo įvestas euras?
Do you remember January 2002 when the euro was launched as cash?
Nepaisant tam tikrų trikdžių, perėjimas vyko kur kas sklandžiau nei tikėjosi dauguma euro entuziastų.
Despite a few glitches, the changeover was smoother than even the most enthusiastic supports of the euro could have wished.
Vis dėlto kaip vertiname šią valiutą praėjus trejiems metams?
However, three years later, how do we feel about it as a currency?
Ar pripratome prie jos kaip ir prie senųjų valiutų?
Has it forced its way into our affections the way the "old" currencies did?
Anot pastarojo Europos Parlamento pranešimo, kai kurie dvylikos euro zonos visuomenės atstovai „neigiamai vertina eurą“.
According to a recent report by the European Parliament some members of the public in the 12 countries of the euro zone "have a negative perception of the euro".
Neramina tai, kad pranešime teigiama, jog „ši tendencija auga [1] “.
Ominously, the report goes on to state that "this tendency is on the rise".
Paskutinio pranešimo duomenimis, 66 proc. apklaustųjų, t. y. vienuolika procentų mažiau nei po euro įvedimo 2002 m., pasisakė už šią valiutą.
In the last report, 66% of people questioned expressed their support for the currency, that's 11 points down since its introduction in 2002.
Tai paskatino Parlamentą balsų dauguma pritarti pakartotinai informacinei kampanijai, kuria siekiama atkreipti dėmesį į šiuos esamus euro privalumus:
This has prompted the Parliament to vote overwhelmingly in support of a renewed communication campaign to emphasise what it sees as the benefits of the euro.
• kainų stabilumas,
These include:
Pranešimą Parlamente pateikusio EP nario, Nyderlandų atstovo liberalo Jules Maaten nuomone, „euras, ko gero, yra vienas iš sėkmingiausių visų laikų Europos projektų.
The man who steered the report through the Parliament, the Dutch liberal MEP Jules Maaten, believes that "the euro is probably one of the most successful European projects ever.
Dėl to, kad įsivedėme eurą, turėjome ilgiausią mažos infliacijos laikotarpį, žemas palūkanų normas ir stabilią valiutą, nepaisant pastarųjų kelerių metų neramumų pasaulyje“.
Thanks to the euro we have had the longest period of low inflation, low interest rates and monetary stability ever, even if the world has been very turbulent these last few years".
J. Maaten nori, kad Europos centrinis bankas ir Europos Komisija inicijuotų informavimo kampaniją.
Mr Maaten wants the European Central Bank and the European Commission to spearhead the campaign.
Pranešime raginama ne tik geriau informuoti apie euro privalumus, bet ir nuodugniau pasvarstyti, ar euro zonoje palikti nemėgstamą 1 cento monetą ir ar 500 eurų banknotas ne pernelyg vilioja apgavikus bei pinigų plovėjus.
As well as better communication about the euro, the report also calls for greater scrutiny to be paid to whether the euro zone needs to keep the unloved 1 cent coin and whether the 500 euro note is proving too tempting for fraudsters and money launderers.
Pastarąja iniciatyva išreiškiamas susirūpinimas dėl to, kad fiskalinės disciplinos stoka kai kuriose ES valstybėse narėse ir Prancūzijos bei Nyderlandų nepritariamas Europos Konstitucijai balsavimas sumažino pasitikėjimą euru.
This latest initiative comes amid concerns that fiscal indiscipline in some EU member states and the results of the French and Dutch "No" votes to the European constitution have damaged confidence in the euro.
Nuo tada, kai buvo įvesta ši valiuta, ko gero, daugiausia žalos padarė vartotojų suvokimas, ypač Vokietijoje, kad mažmenininkai neteisėtai pasinaudojo perėjimu prie euro ir suapvalino kainas į didesnę pusę.
Since the launch of the currency perhaps the most damaging aspect has been the perception by consumers, particularly in Germany, that retailers were unfairly taking advantage of the changeover to round up prices.
Atsižvelgusi į šią patirtį, Estijos vyriausybė, suapvalindama mokesčius, nusprendė juos sumažinti, o suapvalindama vyriausybės subsidijas – padidinti.
Learning from this experience, the Estonian government has decided to round taxes down and round government subsidies up.
Estija, kartu su Lietuva ir Slovėnija, pirmauja euro įvedimo srityje tarp 10 naujų valstybių, kurios 2004 m. įstojo į ES.
Estonia, along with Lithuania and Slovenia, are frontrunners of the ten new countries that joined the EU in 2004 to change over to the euro.
Iki šiol 7 šalys savo valiutas susiejo su euru.
Thus far seven countries have linked their currencies to the euro.
Prieš galutinį patikrinimą, ar šios šalys yra pasirengusios įvesti euro, dvejus metus jos turi būti „didelės įtampos nesukeliančios“ narės.
They will have to be members for two years "without severe tensions" prior to final examination on whether they are really ready to join the euro.
Šiose valstybėse įvedus bendrą valiutą, jos prisijungs prie 12 dabartinės euro zonos valstybių bei ne ES šalių, naudojančių šią valiutą praktiniais sumetimais: Kosovo, Juodkalnijos, Vatikano, Monako ir San Marino.
When they do join the single currency, they will join the existing twelve countries of the present euro zone plus the non-EU countries that use the currency for practical reasons - Kosovo, Montenegro, Vatican City, Monaco and San Marino.
Tada prie euro zonos neprisijungusios ES šalys liks tik Jungtinė Karalystė, Švedija ir Danija.
That will leave only the UK, Sweden and Denmark as EU members who have not joined the euro.
Vien per praėjusius metus Europos centrinis bankas, kovodamas su klastojimu, iš apyvartos išėmė 44 mln. eurų.
Last year alone the European Central Bank withdrew over 44 million euro from circulation to combat fraud.
Padėtis pablogėjo atsiradus aukštos kokybės skaitmeniniams skaitytuvams ir fotokopijavimo aparatams, kuriais galima pagaminti gana kokybiškas kopijas ir jas panaudoti žmonėms apgauti.
The problem has been aggravated by high quality digital scanners and photocopiers producing replicas good enough to fool some people.
Todėl šešios valstybės reikalavo, kad Europolas būtų paskirtas svarbiausia Europos kovos su pinigų klastojimu tarnyba.
In response to this six states have called for Europol to be named Europe's central authority for anti forgery measures.