natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Europos Žmogaus Teisių Teismas – taip pat ir remdamasis Europos Tarybos komiteto prieš kankinimą ataskaitomis – yra ne kartą pasmerkęs ES valstybes nares už netinkamas laisvės atėmimo sąlygas, ikiteisminio sulaikymo trukmės ir teisingumo administravimo pažeidimus.
The European Court of Human Rights has repeatedly condemned EU Member States with regard to detention conditions, length of pre-trial detention and the administration of justice, including on the basis of reports by the Council of Europe’s Committee for the Prevention of Torture.
Kaip Komisija ketina spręsti klausimą dėl ES chartijoje išvardytų, visiems sulaikytiems asmenims taikomų, pagrindinių teisių, susijusių su sulaikymo sąlygomis, nepakankama infrastruktūra, perpildymu, netinkamu alternatyvių priemonių taikymu arba piktnaudžiavimu jomis ir ilgu ikiteisminiu sulaikymu, apsaugos?
How does the Commission intend to address the protection of the fundamental rights enshrined in the EU Charter for all persons in detention that relate to detention conditions, lack of facilities, overcrowding, misuse and abuse of alternative measures and long pre-trial detention?
Kaip Komisija ketina spręsti klausimus dėl ES kompetencijos, darančios tiesioginį ar netiesioginį poveikį sulaikymo sąlygoms ir pagrindinėms sulaikytų asmenų teisėms, pvz., dėl piktnaudžiavimo kardomuoju kalinimu ir skatinimo taikyti alternatyvias priemones?
How does the Commission intend to address the issues of EU competence that have a direct or indirect impact on detention conditions and fundamental rights of detainees, such as the abuse of pre-trial detention and the promotion of the use of alternative measures?
Kaip Komisija ketina spręsti klausimą dėl sulaikymo sąlygų poveikio kritiškai svarbių ES priemonių, pvz., Europos arešto orderio ir Europos teisminės priežiūros orderio, taikymui teisminio bendradarbiavimo baudžiamosiose bylose tikslu?
How does the Commission intend to address the issue of the impact that detention conditions have on the application of critical EU instruments for judicial cooperation in criminal matters, like the European Arrest Warrant or the European Supervision Order?
Kokių veiksmų ketina imtis Komisija, siekdama įgyvendinti savo Žaliąją knygą?
What will the Commission do to follow up its Green Paper?
Klausimas, į kurį atsakoma žodžiu, Nr. O-000298/2011
Question for oral answer O-000298/2011
ECR frakcijos vardu Tema: Europos Parlamentas ir parlamentinės autonomijos principas
on behalf of the ECR Group Subject: European Parliament and the principle of parliamentary autonomy
Šiuo metu institucinė Europos Parlamento steigimo ir reglamentavimo struktūra nevisiškai dera su konstituciniu parlamentinės autonomijos principu.
At present the institutional structure establishing and regulating the European Parliament does not accord fully with the constitutional principle of parliamentary autonomy.
Europos Parlamentas neturi nevaržomos teisės tvarkyti savo reikalus ir tai yra jo laisvės apribojimas, todėl jis skiriasi nuo daugelio, o gal net ir visų parlamentinių sistemų.
The European Parliament does not enjoy an unconstrained right to organise its own affairs, a restriction on its freedom which sets it apart from most, if not all, parliamentary systems.
Tiek ankstesnės Parlamento kadencijos, tiek dabartinė kadencija parodė, jog tvirtai remia pastangas spręsti šį klausimą, ypač Europos Parlamento buveinės klausimą.
Strong support has been shown both in previous parliamentary terms and during the current term for efforts to resolve this issue, particularly with regard to the question of the seat of the European Parliament.
Prieš penkerius metus didelės paramos sulaukė vienos Europos Parlamento buveinės kampanija, per kurią buvo surinkta daugiau kaip vienas milijonas ES piliečių parašų – pakankamai pagal naująją Europos piliečių iniciatyvą (EPI), tačiau, deja, nepavyko inicijuoti diskusijos šiuo klausimu 2007 m. surengtoje tarpvyriausybinėje konferencijoje.
Five years ago, the 'one seat' campaign gained significant support, securing over one million signatures from EU citizens - enough to qualify as a European Citizens' Initiative (ECI) - but regrettably was unsuccessful in instigating a debate on the issue at the Intergovernmental Conference held in 2007.
Šiais metais panaši kampanija sulaukė įvairių Europos Parlamento subjektų paramos ir plenariniame posėdyje buvo pritarta sprendimui iš dalies pakeisti 2012 ir 2013 m. mėnesinių sesijų kalendorius, siekiant sumažinti kelionių į Strasbūrą skaičių, kad būtų sumažintos bereikalingos išlaidos ir išvengta kenksmingo poveikio aplinkai.
This year a similar campaign has attracted support from a wide range of sources within the European Parliament, and the plenary has approved a change to the part-session calendars for 2012 and 2013 to reduce the number of trips to Strasbourg, in an effort to cut unnecessary costs and damage to the environment.
Vis dėlto priėmus šį naujausią pakeitimą nesprendžiamas pagrindinis klausimas – Europos Parlamentas dar vis neturi visų teisių nuspręsti, kaip geriausiai tvarkyti savo reikalus.
This recent change, however, does not address the central issue, which is that at present the European Parliament does not enjoy full rights to decide how best to organise its affairs.
Ar Taryba sutinka, kad Europos Parlamentui, kaip ir didžiajai daugumai viso pasaulio parlamentų, turėtų būti suteikta nevaržoma teisė tvarkyti savo reikalus, įskaitant teisę pasirinkti buveinės vietą?
Does the Council agree that the European Parliament should enjoy full rights to organise its own affairs, including the right to determine its seat, like the vast majority of parliaments throughout the world?
Ar Taryba sutinka, kad vienos buveinės ir vienos vietos visoms Parlamento politinėms funkcijoms parinkimas būtų teisingas sprendimas, kurį reikėtų priimti ateityje persvarstant Europos Parlamento darbo metodus?
Does the Council agree that the choice of a single seat and location for all its political functions would be the correct approach to adopt in any future revision of the European Parliament's working practices?
Klausimas, į kurį atsakoma žodžiu, Nr. O-000299/2011
Question for oral answer O-000299/2011
Ar Komisija sutinka, kad Europos Parlamentui, kaip ir didžiajai daugumai viso pasaulio parlamentų, turėtų būti suteikta nevaržoma teisė tvarkyti savo reikalus, įskaitant teisę pasirinkti buveinės vietą?
Does the Commission agree that the European Parliament should enjoy full rights to organise its own affairs, including the right to determine its seat, like the vast majority of parliaments throughout the world?
Ar Komisija sutinka, kad vienos buveinės ir vienos vietos visoms Parlamento politinėms funkcijoms parinkimas būtų teisingas sprendimas, kurį reikėtų priimti ateityje persvarstant Europos Parlamento darbo metodus?
Does the Commission agree that the choice of a single seat and location for all its political functions would be the correct approach to adopt in any future revision of the European Parliament's working practices?
Klausimas, į kurį atsakoma žodžiu, Nr. O-000300/2011
Question for oral answer O-000300/2011
PPE frakcijos vardu Tema: Akvakultūra Europoje
on behalf of the PPE Group Subject: Aquaculture in Europe
Europos akvakultūros pramonė įsteigė apie 17 000 bendrovių, kurios sukūrė maždaug 65 000 tiesioginių ir netiesioginių darbo vietų.
The European aquaculture industry has created around 17 000 firms, generating some 65 000 direct and indirect jobs.
Atsižvelgiant į tai, kai pasaulyje yra didelė akvakultūros produktų paklausa, ES prie pasaulio akvakultūros gamybos prisideda tik 2 proc., tuo tarpu, kai ES viduje suvartojama daugiau kaip penki milijonai tonų produktų per metus; taigi dvi trečiosios produktų, kurių reikia ES, turi būti importuojami iš ne ES šalių.
In a global context of high demand for aquaculture products, the EU contributes only to 2% of the world aquaculture production, while its internal consumption amounts to more than five million tonnes a year; it consequently has to import two-thirds of the products it needs from non-EU countries.
Neseniai pateiktame pasiūlyme dėl BŽP reformos Komisija pripažino, kad 2002 m. pradėta įgyvendinti Europos akvakultūros vystymo strategija nedavė rezultato, kurio tikėtasi, tačiau pažymėjo svarbų šio sektoriaus vaidmenį siekiant užtikrinti aprūpinimą maistu, didinti užimtumą ir užtikrinti gerą erdvinį planavimą.
In the recent proposal for a reform of the CFP, the Commission itself recognised that the Strategy for the Development of European Aquaculture, launched in 2002, had not reached the expected objective, but noted the important role of this sector in ensuring food security, developing employment and ensuring good spatial planning.
Vis dėlto naujame pasiūlyme nė karto neužsimenama, kad akvakultūrai būtina nustatyti kokybės kriterijus.
The new proposal, nonetheless, does not make any reference to the need for qualitative criteria regarding aquaculture.
Akvakultūros vystymas paliekamas valstybėms narėms, nors labai reikalingas Europos planas.
It also leaves the development of aquaculture to Member States, when a European framework is strongly needed.
Kaip Komisija ketina sudaryti tinkamos tvariai akvakultūrai vystyti sąlygas atsižvelgiant į teisinę sistemą, susijusią su aplinkos apsaugos reglamentavimu?
How does the Commission intend to create the conditions for the development of sustainable aquaculture, taking into account the legislative framework relating to environmental rules?
Kaip Komisija ketina skatinti ekstensyvios akvakultūros arba integruotos akvakultūros vystymą tam, kad sumažėtų žuvų baltymų poreikis veisimo procese?
How does the Commission intend to stimulate the development of an extensive or integrated aquaculture in order to minimise the requirements on fish proteins for the breeding process?
Praeityje akvakultūros pramonė nukentėjo nuo didelės rinkos krizės.
In the past, the aquaculture industry suffered an important market crisis.
Dabar akvakultūros rinka patiria spaudimą dėl importuojamų pigių, žemos kokybės produktų, neatitinkančių tų aplinkos, socialinių ir sanitarijos reikalavimų, kurie taikomi Europoje.
Now the aquaculture market is under the pressure from imported, cheap, low-quality products which do not respect the same environmental, social and sanitary requirements as European products.
Kaip Komisija ketina išvengti nesąžiningos konkurencijos įgyvendinant bendrą žemės ūkio rinkų organizavimą?
How does the Commission intend to prevent unfair competition in the framework of the CMO?
Kokias akvakultūros produktų etikečių registravimo ir sertifikavimo sistemas Komisija ketina taikyti įgyvendindama bendrą žemės ūkio rinkų organizavimą?
What kind of label register and certification schemes for aquaculture production does the Commission intend to establish in the framework of the CMO?
Ar Komisija galėtų nurodyti, koks planas numatytas siekiant užtikrinti, kad importuojami akvakultūros produktai būtų ženklinami tinkamomis ir patikimomis etiketėmis?
And could the Commission point out what plan is being put in place to ensure that imported aquaculture products have adequate and trustworthy labelling?
Ar Komisija ketina parengti teisinę sistemą, pagal kurią būtų siekdama sudaryti Europos akvakultūros plėtros sąlygas, didinti akvakultūros gamybą ir įvairovę siekiant užtikrinti jos konkurencingumą tarptautinėje rinkoje?
Does the Commission intend to create a legislative framework aimed at allowing the growth of European aquaculture and increasing its production and diversification in order to ensure that it can compete on the international market?
Nors ir pritaria pasiūlymui įsteigti naują patariamąją tarybą akvakultūros reikalams, prašo Komisijos atsakyti, kokia bus šios tarybos misija, struktūra ir finansavimas, kai ji bus įsteigta?
While the proposal on the establishment of the new Advisory Council for Aquaculture is to be welcomed, when will it be implemented, and what will be its mission, its structure and its funding?
Klausimas, į kurį atsakoma žodžiu, Nr. O-000301/2011
Question for oral answer O-000301/2011
ALDE frakcijos vardu Tema: Nelegalių imigrantų sveikatos priežiūros galimybės
on behalf of the ALDE Group Subject: Access to health care for irregular migrants
Visų 27 valstybių narių pasirašytame JT Tarptautiniame ekonominių, socialinių ir kultūrinių teisių pakte nustatyta pagrindinė visų žmonių socialinė teisė į sveikatos priežiūrą.
Signed by all 27 Member States, the UN International Covenant on Economic, Social and Cultural Rights sets out the right to health as a basic social right for everyone.
SESV ir ES pagrindinių teisių chartijoje pritariama šiam įsitikinimui.
The TFEU and the Charter of Fundamental Rights of the EU echo this conviction.
Vis dėlto neseniai ES Pagrindinių teisių agentūros dešimt valstybių narių atliktame tyrime nustatyta, kad labai skiriasi pavienių šalių praktika, susijusi su nelegalių imigrantų sveikatos priežiūros galimybėmis.
Nonetheless, a recent study of ten Member States by the EU Agency for Fundamental Rights (FRA) has shown that national practices with regard to access to healthcare of irregular migrants are widely diverging.
Šešiose iš valstybių narių, kuriose atliktas tyrimas, neteisėti imigrantai negali gauti nemokamų visuomenės sveikatos priežiūros paslaugų, išskyrus skubios pagalbos paslaugas.
In six of those Member States studied, irregular migrants have no cost-free access to public healthcare services beyond emergency care.
Vienoje iš šių valstybių narių sveikatos priežiūra prieinama, tačiau ligoninės turi pranešti apie nelegalius imigrantus šalies valdžios institucijoms.
In one of these Member States healthcare is available but hospitals have to report irregular migrants to national authorities.
Taigi nelegalūs imigrantai, baimindamiesi, kad gali būti aptikti, renkasi statyti į pavojų savo sveikatą.
Consequently, irregular migrants choose to put their health at risk because of their fear of being discovered.
Valstybes nares baugina galimos nemokamos nelegalių imigrantų sveikatos priežiūros išlaidos.
Member States dread the potential costs of free healthcare for irregular migrants.
Vis dėlto kuo daugiau investuojama į nemokamą visiems suteikiamą pagrindinę sveikatos priežiūrą, tuo mažesnės brangiai atsieinančios skubios pagalbos išlaidos, taip pat mažėja pavojus visuomenės sveikatai.
However, the more one invests in free basic healthcare for all, the smaller the costs of expensive emergency care as well as the risks to public health are.
Teisė į pagrindinę sveikatos priežiūrą – pagrindinė teisė nepaisant asmens statuso.
The right to basic health care is a fundamental right regardless of the person’s status.
Šią atsakomybę privalo prisiimti valstybė, o ne NVO ir pilietinė visuomenė, kaip yra keliose valstybėse narėse, kurios nesuteikia visiškos prieigos prie pagrindinės sveikatos priežiūros.
The state must assume this responsibility instead of NGOs and civil society, as is currently the practice in several Member States which do not grant full access to basic health care.
Ar gali Komisija pateikti išsamų tyrimą, kuris ištirtų visose 27 valstybėse narėse taikomas praktikas, susijusias su nelegalių imigrantų sveikatos priežiūros galimybėmis?
Can the Commission present a comprehensive study examining all the 27 Member States’ practices relating to access to healthcare for irregular migrants?
Visų pirma, ar Komisija gali pateikti apytikrį apskaičiavimą, kokios būtų nemokamos nelegalių imigrantų sveikatos priežiūros išlaidos ES per metus?
In particular, can the Commission provide a rough estimate of how much free healthcare for irregular migrants in the EU would cost annually?
Ar Komisija gali patvirtinti ar paneigti tam kokį nors nemokamos sveikatos apsaugos kai kuriose valstybėse narėse ir nelegalių imigrantų skaičiaus tose šalyse ryšį?
Can the Commission confirm or reject any correlation between free healthcare in some Member States and the number of irregular migrants in those countries?
Kitaip tariant, ar esama kokių nors įrodymų, kad nemokama sveikatos priežiūra – tai veiksnys, pritraukiantis nelegalius imigrantus?
In other words, is there any evidence that free healthcare acts as a pull-factor?
Pagaliau, ar Komisija gali išsamiau nurodyti, kokį poveikį daro Pagrindinių teisių agentūros tyrimas rengiant sveikatos priežiūros nuostatas, dėl kurių šiuo metu vyksta derybos aptariant prieglobsčio teisės aktų paketo procedūras ir priėmimo sąlygų direktyvas?
Finally, can the Commission detail what impact the FRA study has on the healthcare provisions currently negotiated in the asylum package’s procedures and reception directives?
Klausimas, į kurį atsakoma žodžiu, Nr. O-000302/2011
Question for oral answer O-000302/2011
GUE/NGL frakcijos vardu Tema: Skaidrumas ir teisingumas maisto tiekimo grandinėje
on behalf of the GUE/NGL Group Subject: Transparency and fairness in the food supply chain
Šiuo metu žemės ūkio sektorius patiria krizę, ūkininkai ir žemės ūkio bendrovės susiduria su nepakeliamu gamybos sąnaudų didėjimu, kurio nekompensuoja ūkininkų pajamos.
There is an ongoing crisis in the agriculture sector, with farmers and agricultural enterprises facing rising and unaffordable production costs which are not reflected in what farmers receive in return.
Jei nebus nustatyta teisinga kaina už ūkininkų gaminamus produktus, dauguma ūkininkų paliks žemės ūkio sektorių.
If farmers are not guaranteed a fair price for their produce, many of them will leave the sector.
Teisingas ir deramas užmokestis ūkininkams turi būti ES prioritetas, kitaip kils pavojus, kad daug mažų ūkių bus apleista.
A fair, decent wage for farmers must be an EU priority otherwise we risk the abandonment of many small farms.
Norint išvengti didžiųjų prekybininkų piktnaudžiavimų reikia, kad itin padidėtų ūkininkų ir jų organizacijų derybinė galia, taip pat reikia sąžiningumo ir skaidrumo maisto tiekimo grandinėje.
Farmers and their organisations need to see a significant increase in their bargaining power and we need fairness and transparency in the food chain to avoid big-buyer abuses.
Parlamentas aiškiai išdėstė savo nuomonę šiuo klausimu pranešimuose, pavyzdžiui, Jose Bové pranešime „Veiksmingesnė Europos maisto produktų tiekimo grandinė“.
Parliament has made its opinion on these matters clear through reports such as Jose Bové’s ‘A better functioning food supply chain in Europe’.
Tačiau padėtis vis blogėja.
However, the situation continues to deteriorate.
Kaina, kurią moka vartotojai, skiriasi nuo ūkininkams mokamos kainos.
The price paid by consumers is not reflected in the price paid to farmers.
Kaip Komisija ketina spręsti šį klausimą, kuris nepaprastai svarbus tiek Europos Parlamentui, tiek žemės ūkio pramonei?
How will the Commission address this issue, which is of fundamental importance to both the European Parliament and the agri-food industry?
Kaip Komisija ketina spręsti didžiųjų prekybininkų dominuojančios padėties maisto tiekimo grandinėje problemą?
How will the Commission tackle ‘big buyer’ abuses in the food supply chain?
Ką ji darys, siekdama užtikrinti maisto produktų gamintojų, mažmenininkų ir tiekėjų santykių teisingumą?
What will it do to ensure fairness in the relationship between food producers retailers and suppliers?
Kokios pažangos pasiekta atsižvelgiant į Europos Parlamento reikalavimą užtikrinti skaidrumą šioje srityje ir į Komisijai pateiktą siūlymą rekomenduoti nacionaliniams ombudsmenams stebėti padėtį šioje srityje?
What progress has been made on the European Parliament’s request for transparency in this area and the suggestion for the Commission to recommend national ombudsmen to monitor the situation in this area?
Klausimas, į kurį atsakoma žodžiu, Nr. O-000303/2011
Question for oral answer O-000303/2011
S&D frakcijos vardu Tema: Naujoji bendra žuvininkystės politika ir tvari akvakultūros sektoriaus plėtra
on behalf of the S&D Group Subject: The new CFP and sustainable development of the aquaculture sector
Akvakultūros sektorius prisidėjo prie vis labiau augančios žuvies produkcijos, kuri suvartojama Europoje, dalies ir tai atsispindi akivaizdų importo iš trečiųjų šalių padidėjimą.
The aquaculture sector accounts for a growing proportion of the fish consumed in Europe, and imports from third countries have been steadily increasing.
Bendros žuvininkystės politikos (BŽP) pasiūlyme Komisija mano, kad būsimoji BŽP turės skatinti „aplinkos, ekonominiu ir socialiniu atžvilgiu tvarią akvakultūros sektoriaus plėtrą“.
In its proposal for reform of the Common Fisheries Policy, the Commission stated that the CFP ‘should support the environmentally, economically and socially sustainable development of the aquaculture industry’.
Norint tai pasiekti, turėtų būti aktyviai remiami moksliniai tyrimai ir technologijų plėtra pageidautina endeminių rūšių auginimo srityje, nes tai leistų visapusiškai išnaudoti šios veiklos potencialą, sukuriant naujas darbo vietas, peržengiant ją dar varžančias ribas ir kuo labiau sumažinant jos poveikį aplinkai.
This will require substantial support for scientific research and technological development in the area of fish farming, especially of native species, realising the sector’s full potential, in terms of generating new jobs, overcoming its present limitations and keeping its environmental impact to a minimum.
Tvari šio sektoriaus plėtra valstybėse narėse turi užtikrinti gamybos diversifikaciją ir maisto tiekimą, taip pat geresnę jo kokybę tuo pačiu užtikrinant didesnį maisto saugumą.
Sustainable development of the sector in the Member States should enable production and the supply of foodstuffs to be diversified and their quality improved while also making for greater food security.
Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta aukščiau, ar Komisija galėtų atsakyti į šiuos klausimus:
Given the above, the Commission is asked to answer the following:
Kaip BŽP skatins Europos akvakultūros plėtrą pirmiau paminėtose srityse?
How will the CFP provide support for the development of EU aquaculture in the aforementioned areas?
Ir kokiomis priemonėmis?
What instruments will be used for this purpose?
Kaip savo strateginėse kryptyse šiam sektoriui Komisija ketina tinkamai atsižvelgti į kiekvienos valstybės narės geografinius, teritorinius, kultūrinius, socialinius ir ekonominius ypatumus?
How does the Commission intend to take due account, in its strategic guidelines for this sector, of the geographical, territorial, cultural and socioeconomic specificities of each Member States?
Klausimas, į kurį atsakoma žodžiu, Nr. O-000304/2011
Question for oral answer O-000304/2011
Aplinkos, visuomenės sveikatos ir maisto saugos komiteto vadu Tema: ES visuotinės kovos su ŽIV/AIDS priemonės
on behalf of the Committee on the Environment, Public Health and Food Safety Subject: EU global response to HIV/AIDS
Siekdama, kad visose Europos šalyse iki 2013 m. būtų mažiau naujų ŽIV atvejų, Europos Komisija priėmė komunikatą „Kova su ŽIV/AIDS Europos Sąjungoje ir kaimyninėse šalyse 2009–2013 m.“ ir prie jo pridedamą veiksmų planą.
The Commission adopted its Communication on ‘Combating HIV/AIDS in the European Union and neighbouring countries, 2009-2013’ and its accompanying Action Plan with a view to reducing new HIV infections across all European countries by 2013.
Ji nustatė pagrindinius prioritetus, įskaitant geresnį prevencijos, gydymo ir priežiūros prieinamumą ir žmonių, užsikrėtusių ŽIV, gyvenimo kokybės gerinimą.
It identified key priorities including improving access to prevention, treatment and care, as well as improving the quality of life of people living with HIV.
Ar, atsižvelgiant į tai, kad greitai bus atliekamas veiksmų plano laikotarpio vidurio persvarstymas, Komisija gali aptarti iki šiol padarytą pažangą, taip pat tai, kaip buvo vykdomos Europos ligų prevencijos ir kontrolės centro (ECDC) 2010 m. gruodžio mėn. pateiktos rekomendacijos dėl ŽIV testų?
Given that we are now approaching a mid-term review of the Action Plan, can the Commission outline the progress which has been made to date, including uptake of the recommendations of the ECDC Guidance on HIV testing issued in December 2010?