natgillin/translations-raw huggingface dataset:
ir ļoti nobažījies par situāciju, kādā atrodas sievietes un meitenes Irānā, KDR, Afganistānā; nosoda brutālos sieviešu tiesību pārkāpumus KDR, mudina starptautisko sabiedrību būtiski palielināt līdzekļus, kuru mērķis ir censties aizsargāt sievietes no izvarošanas, un uzsver, ka steidzami ir jāpievērš liela starptautiskā uzmanība sieviešu un meiteņu stāvoklim KDR; nosoda 2009. gada martā pieņemto šiītu civilstāvokļa likumu, kas smagi pārkāpj afgāņu sieviešu tiesības un ir pretrunā Afganistānas konstitūcijai un starptautiskajiem cilvēktiesību standartiem; atzinīgi vērtē grozījumus likumā “Šiītu jurisprudences sekotāju privātā dzīve”, taču joprojām ir dziļi nobažījies par atsevišķiem minētā likuma pantiem, kas ir pretrunā Afganistānas pienākumiem, kuri noteikti Starptautiskajā paktā par pilsoniskajām un politiskajām tiesībām, Konvencijā par jebkuras sieviešu diskriminācijas izskaušanu un Konvencijā par bērna tiesībām; mudina Afganistānas iestādes nekavējoties veikt pasākumus, lai valstī uzlabotu sieviešu tiesību situāciju;
Is deeply concerned about the situation of women and girls in Iran, DRC, Afghanistan; condemns brutal violations of womens‘ rights in DRC, urges the international community to significantly increase funds aimed at efforts to protect women from rape, and stresses that major international attention must be given as a matter of urgency to the situation of women and girls in the DRC; condemns the Shia Personal Status Law adopted in March 2009, which strongly violates the rights of Afghan women and contradicts the Afghan Constitution and international human rights standards; welcomes amendments made to the law on ’Personal Affairs of the Followers of Shia Jurisprudence‘ but remains deeply concerned about certain articles of the law, which contradict the obligations of Afghanistan under the International Covenant on Civil and Political Rights, the Convention on the Elimination of All Forms of Discrimination against Women, and the Convention on the Rights of the Child; urges the Afghan authorities to take action without delay to improve the situation of women's rights in the country;
uzstāj, ka visos cilvēktiesību dialogos jāvelta uzmanība tieši sieviešu tiesībām, it īpaši tam, lai apkarotu un izskaustu visu veidu diskrimināciju un vardarbību pret sievietēm un meitenēm, tostarp un pirmām kārtām, abortu izdarīšanu atkarībā no augļa dzimuma, visu veidu vardarbīgas tradīcijas un ieražas, piemēram, sieviešu dzimumorgānu kropļošanu un agras vai piespiedu laulības, visu veidu tirdzniecību ar cilvēkiem, vardarbību ģimenē un sieviešu slepkavības, ekspluatāciju darbā un ekonomisko ekspluatāciju, un uzstāj, ka ir jānoraida valstu atsaukšanās uz jebkādām ieražām, tradīcijām vai jebkāda veida reliģiskiem apsvērumiem, ar kuriem pamato izvairīšanos no pienākumu izskaust šādu brutalitāti; uzsver ‐ gan tautas masās, gan politikas veidošanas procesā ir jāpastiprina centieni izskaust sieviešu dzimumorgānu apgraizīšanu, lai uzsvērtu, ka šāda apgraizīšana ir gan dzimumu līdztiesības jautājums, gan cilvēktiesību pārkāpums, kas saistīts ar personas fizisko integritāti; norāda uz situāciju, kādā atrodas jaunas imigrantes, kuras atsevišķu kopienu principu, reliģijas vai ģimenes goda dēļ cieš no sliktas apiešanās, nogalināšanas goda dēļ vai dzimumorgānu apgraizīšanas un kurām tiek liegta personas brīvība;
Insists that women's rights be explicitly addressed in all human rights dialogues, and in particular the combating and elimination of all forms of discrimination and violence against women and girls, including, most prominently, gender-selected abortion, all forms of harmful traditional or customary practices, for example female genital mutilation and early or forced marriage, all forms of trafficking in human beings, domestic violence and femicide, exploitation at work and economic exploitation, and likewise insists that the invocation by states of any custom, tradition, or religious consideration of any kind, in order to evade their duty to eliminate such brutality, be rejected; emphasises that efforts to eliminate all forms of female genital mutilation should be intensified both at the grass-roots level and within the policy-making process, so as to highlight the fact that such mutilation is both a gender issue and a human rights violation relating to physical integrity; underlines the situation of immigrant young women who, due to the principles of certain communities, religion, or family honour, have to face mistreatment, honour killings or genital mutilation and are being deprived of their freedom;
atgādina Tūkstošgades attīstības mērķus un uzsver, ka tiesības uz izglītību un veselības aprūpi ir cilvēka pamattiesības; uzskata, ka ES attīstības un cilvēktiesību politikā būtiska nozīme jāpiešķir veselības, tostarp seksuālās un reproduktīvās veselības, programmām, dzimumu līdztiesības veicināšanai un sieviešu un bērnu tiesību īstenošanai, it īpaši valstīs, kurās ir izplatīta uz dzimumu balstīta vardarbība un sievietes un bērni ir pakļauti riskam saslimt ar HIV/AIDS vai viņiem ir liegta piekļuve informācijai, profilaksei un/vai ārstēšanai; aicina Komisiju attīstības politikā iekļaut darbinieku pamattiesības un pienācīgas kvalitātes nodarbinātības jautājumu, īpaši ar tirdzniecību saistītās atbalsta programmās;
Recalls the Millennium Development Goals, and stresses that access to education and health are basic human rights; believes that health programmes, including sexual and reproductive health, promotion of gender equality, empowerment of women and rights of the child should be prominent in the EU´s development and human rights policy, in particular where gender-based violence is pervasive and women and children are put at risk of HIV/AIDS, or denied access to information, prevention and/or treatment; calls on the Commission to integrate core labour rights and the decent work agenda into its development policy, in particular in trade-related assistance programmes;
atzinīgi vērtē ANO Cilvēktiesību padomes 2009. gada 16. jūnija rezolūciju par māšu novēršamo mirstību un saslimstību un cilvēktiesībām, kurā ir izteikts aicinājums steidzami rīkoties atbilstoši Tūkstošgades attīstības mērķiem, lai novērstu sieviešu neattaisnotu nāvi grūtniecības un dzemdību laikā; norāda, ka rezolūciju atbalstīja ES dalībvalstis, un aicina tās efektīvi veicināt sieviešu un meiteņu cilvēktiesības, it īpaši viņu tiesības uz dzīvi, vienlīdzību cieņas jomā, izglītību, tiesības brīvi meklēt, saņemt un sniegt informāciju, izmantot zinātniskā progresa rezultātus, tiesības nebūt diskriminētam un sasniegt augstāko fiziskās un garīgās veselības, tostarp seksuālās un reproduktīvās veselības, līmeni;
Welcomes the UN Human Rights Council resolution of 16 June 2009 on preventable maternal mortality and morbidity and human rights, which calls for urgent action in line with the Millennium Development Goals to prevent women from dying needlessly in pregnancy and childbirth; notes that the resolution was supported by the EU Member States, and calls on them effectively to promote the protection of the human rights of women and girls, in particular their rights to life, to be equal in dignity, to education, to be free to seek, receive and impart information, to enjoy the benefits of scientific progress, to freedom from discrimination, and to enjoy the highest attainable standard of physical and mental health, including sexual and reproductive health;
aicina Padomi, Komisiju un dalībvalstis īpaši veicināt to, lai Āfrikas Savienības dalībvalstis ratificētu un īstenotu Āfrikas Savienības Protokolu par sieviešu tiesībām Āfrikā;
Calls on the Council, the Commission and the Member States to promote in particular the ratification and implementation by African Union Member States of the African Union Protocol on the Rights of Women in Africa;
pieprasa noziegumus pret pacientu un fizisku personu veselību, jo īpaši to personu veselību, kuri nespēj sevi aizstāvēt, atzīt par nežēlīgu, necilvēcīgu un pazemojošu rīcību, vienlaikus atzīstot, ka atsevišķus nodarījumus ir grūti pierādīt, un tādēļ prasa nodrošināt visaugstākās pakāpes modrību;
Calls for recognition of health abuses against patients and individuals, in particular those unable to defend themselves, as cruel, inhumane and degrading treatment, while recognising the difficulty of proving certain acts and therefore calling for the highest degree of vigilance;
pieprasa atzīt, ka minoritātes, piemēram, iedzimto kopienas un cilvēki, kurus diskriminē kastas dēļ, ir nesamērīgi neaizsargāti un tiek pakļauti spīdzināšanai;
Calls for the recognition that minorities such as indigenous groups and people discriminated against because of their caste are disproportionately vulnerable and subjected to torture;
aicina visas valstis, kuras vēl nav parakstījušas Konvenciju pret spīdzināšanu un citu nežēlīgu, necilvēcīgu vai pazemojošu rīcību vai sodīšanu, pievienoties šai konvencijai un tās fakultatīvajam protokolam (Konvencijas pret spīdzināšanu fakultatīvais protokols (KPSFP)); mudina valstis attiecībā uz šiem instrumentiem atcelt visas atrunas; mudina valstis, kuras ir parakstījušas KPSFP, konstruktīvāk un drīzāk īstenot nacionālo prevencijas mehānismu (NPM);
Calls on all states which have not yet done so to become parties to the Convention Against Torture and other Cruel, Inhuman or Degrading Treatment or Punishment and to its Optional Protocol (OPCAT); urges states to lift any reservations they have made to these instruments; encourages states which have signed the OPCAT to implement the National Prevention Mechanism (NPM) better and faster;
mudina valstis visā pasaulē pieņemt un efektīvi īstenot Rokasgrāmatu par spīdzināšanas un citas nežēlīgas, necilvēcīgas vai pazemojošas rīcības vai sodīšanas izmeklēšanu un dokumentēšanu, kas pazīstama kā Stambulas protokols (SP); uzskata, ka SP ir būtisks instruments pierādījumu vākšanai un nesodāmības novēršanai; ir pārliecināts, ka spīdzinātāju nesodāmība joprojām būtiski apgrūtina spīdzināšanas efektīvu novēršanu, jo nesodāmība netieši mudina likumpārkāpējus turpināt barbarisko praksi;
Encourages states around the world to adopt and effectively implement the Manual on Effective Investigation and Documentation of Torture and Other Cruel, Inhuman or Degrading Treatment or Punishment, commonly known as the Istanbul Protocol (IP); considers the IP to be a vital instrument for gathering evidence and preventing impunity; is convinced that impunity of torturers remains a significant obstacle to the effective prevention of torture as it implicitly encourages the perpetrators to continue their abhorrent practices;
uzsver, cik svarīgi ir efektīvi īstenot ES pamatnostādnes pret spīdzināšanu un citu nežēlīgu, necilvēcīgu un pazemojošu rīcību vai sodīšanu; aicina Padomi un Komisiju iesniegt minēto pamatnostādņu īstenošanas rezultātus, īpašu uzmanību pievēršot rezultātiem, kas gūti saistībā ar Eiropas demokrātijas un cilvēktiesību instrumentu īstenotajai cietušo rehabilitācijai;
Stresses the importance of effective implementation of the EU Guidelines against torture and other cruel, inhuman or degrading treatment or punishment; calls on the Council and Commission to present the results of implementation of such guidelines, paying special attention to the results in terms of rehabilitation of victims of torture of the European Instrument for Democracy and Human Rights;
aicina dalībvalstis izpildīt prasības, kas izvirzītas Parlamenta rezolūcijā par tādu preču tirdzniecību, ko varētu izmantot nāvessoda izpildei, spīdzināšanai vai citādai nežēlīgai, necilvēcīgai vai pazemojošai rīcībai vai sodīšanai P7_TA-PROV(2010)0236 .
Calls on the Member States to follow up the requests made in its resolution on trade in certain goods which could be used for capital punishment, torture or other cruel, inhuman or degrading treatment or punishment P7_TA-PROV(2010)0236 .
; aicina Komisiju pēc iespējas drīz pārskatīt atsevišķus Padomes 2005. gada 27. jūnija Regulas (EK) Nr. 1236/2005 noteikumus;
; calls on the Commission to present as soon as possible a revision of several provisions of Council Regulation (EC) No 1236/2005 of 27 June 2005;
ir sevišķi nobažījies par augsto korupcijas, noziedzības, politiskās vajāšanas, nesodāmības, kā arī opozīcijas pārstāvju spīdzināšanas un ieslodzīšanas vilni Venecuēlā, ko radījusi policijas spēku politizācija, atbilstīgas politikas trūkums un valdības nespēja risināt šos smagos cilvēktiesību apdraudējumus;
Is particularly concerned about the high wave of corruption, criminality, political persecution, impunity, and torture and imprisonment of opposition members in Venezuela due to the ‘politisation’ of police forces, the lack of policies and government's inability to tackle these serious threats to human rights;
ir dziļi nobažījies par tādu cilvēktiesību pārkāpumu atkārtotu pieaugumu visā pasaulē, kas vērsti pret personām viņu dzimumorientācijas dēļ, un nosoda visu veidu vardarbību pret šīm personām; norāda uz to, ka visā pasaulē pieaug transpersonu slepkavību skaits; pauž dziļas bažas, ka daudzās valstīs homoseksualitāte joprojām tiek uzskatīta par sodāmu noziegumu, piespriežot ieslodzījumu un atsevišķos gadījumos pat nāvessodu;šajā sakarībā atzinīgi vērtē Deli Augstās tiesas 2009. gada 2. jūlija lēmumu, ar ko Indijā dekriminalizē homoseksualitāti, un aicina citas valstis sekot šim piemēram;
Expresses deep concern at the resurgence of violations of human rights in the world against persons on grounds of their sexual orientation, and condemns any act of violence against them; notes an increasing number of murders of transgender people worldwide; strongly regrets that in many countries homosexuality is still considered a crime punishable by imprisonment and in some cases even by death; welcomes, in this regard, the decision of the Delhi High Court of 2 July 2009 that decriminalised homosexuality in India, and calls on other countries to follow its example;
dziļi nosoda to, ka saskaņā ar aplēsēm ap 215 miljoniem bērnu cieš no piespiedu darba, un trīs ceturtdaļas šo bērnu veic pašus smagākos bērnu darba veidus (SDO 2009. gada dati); atzinīgi vērtē ES Padomes 2010. gada 14. jūnija sanāksmes secinājumus par bērnu darbu un Komisijas pētījumu par šo tēmu ( SEC(2010)0037 galīgā redakcija), prasot noteikt visaptverošu ES politikas pieeju, kas koncentrētos uz attīstību un nabadzības izskaušanu; aicina Komisiju nodrošināt efektīvu šajā jomā sasniegtā progresa uzraudzību un kopā ar ES dalībvalstīm mudināt tā īstenošanu, izmantojot dialogus ar trešām valstīm;
Deeply deplores the fact that some 215 million children are estimated to be victims of child labour, of whom three quarters perform the worst forms of child labour (ILO figures, 2009); welcomes the EU Council conclusions of 14 June 2010 on child labour and the related study by the Commission (SEC(2010) 37 final) calling for a comprehensive EU policy approach that focuses on development and the eradication of poverty; calls on the Commission to ensure effective monitoring of progress in this field and to encourage, along with the EU Member States, its implementation in dialogues with non-EU countries;
atgādina par ES un NVO 11. cilvēktiesību foruma sekmīgajiem rezultātiem jautājumā par vardarbības pret bērniem apkarošanu un Zviedrijas prezidentūras (Stokholma, 2009. gada jūlijs) aicinājumus turpināt tiesisko darbu, lai aizliegtu visus miesas soda veidus jebkādā vidē, tostarp mājās, apzināt labāko praksi un gūto pieredzi vardarbības pret bērniem apkarošanā konflikta un pēckonflikta situācijās un palielināt saskaņotību starp ES ārējo darbību un ES/ dalībvalstu iekšpolitiku bērnu tiesību jomā;
Recalls the successful 11th EU-NGO Human Rights Forum on the topic of combating violence against children, and the Swedish Presidency (Stockholm, July 2009) and its appeals to continue the legal work to prohibit all forms of corporal punishment in all settings including the home, to identify best practices and lessons learned in combating violence against children in conflict and post-conflict situations, and to increase coherence between EU external action and EU/MS internal policies on children's rights;
pauž nopietnas bažas par to, ka miljoniem bērnu vēl aizvien cieš no izvarošanas, vardarbības ģimenē un fiziskās, emocionālās un seksuālās izmantošanas, tostarp ekonomiskā nolūkā; uzsver, ka Konvencijā par bērna tiesībām un tās fakultatīvajos protokolos atzītās tiesības ir vienlīdz svarīgas, un prasa pilnībā ratificēt un īstenot attiecīgās saistības, kā arī pievērst īpašu uzmanību jaunajiem bērnu seksuālās izmantošanas veidiem komerciālā nolūkā;
Expresses grave concern at the fact that millions of children are still victims of rape, domestic violence, and physical, emotional and sexual abuse, including sexual and economic exploitation; stresses that all rights recognised by the Convention on the Rights of the Child and its optional protocols have equal importance, and calls for the full ratification and implementation of obligations, as well as for particular attention to the new forms of commercial sexual exploitation of children;
ir ļoti norūpējies, ka Austrumeiropā un Centrālāzijā strauji pieaug ar HIV inficēto vīriešu, sieviešu un bērnu skaits; ar bažām norāda, ka iespējas saņemt antiretrovirālo ārstēšanu joprojām ir viena no mazākajām pasaulē; ar bažām norāda, ka ar HIV inficēto bērnu stigmatizācija un diskriminācija ir viņu cilvēktiesību un cieņas pārkāpums un apgrūtina turpmākos uzlabojumus profilakses, aprūpes un atbalsta jomā; aicina Komisiju apsvērt iespējas reformēt politiku, veikt programmatiskas izmaiņas un resursu pārdali, lai aizstāvētu to bērnu un jauniešu tiesības un godu, kas ir neaizsargāti, kuri var inficēties ar HIV, ir vīrusa nēsātāji vai jau ir saslimuši;
Is deeply concerned that Eastern Europe and Central Asia continue to face rapid increases in HIV infections among men, women and children; notes with concern that access to antiretroviral treatment is still among the lowest in the world; notes with concern that stigmatisation and discrimination that violate the basic rights and dignity of children affected by HIV are hampering further progress in prevention, care and support; calls on the Commission to consider policy reforms, programmatic shifts and a reallocation of resources in order to protect the rights and dignity of children and young people who are vulnerable, at risk and living with or affected by HIV;
aicina nekavējoties īstenot ES papildu pasākumus bērnu darba izskaušanai un aicina ES efektīvāk piemērot tās rīcībā esošos instrumentus, integrējot tos cilvēktiesību dialogos un apspriedēs; aicina ES efektīvi īstenot ES pamatnostādnes par bērna tiesībām un izpētīt iespēju pieņemt pamatnostādnes par bērnu darba apkarošanu; atgādina, ka pat ES tirdzniecības politikai var būt nozīmīga loma cīņā pret bērnu darbu, jo īpaši izmantojot VPS+ (vispārējo preferenču sistēmas) stimulus; pauž cerību, ka nākotnē šis instruments tiks labāk novērtēts un attiecīgais novērtējums katru gadu tiks iesniegts Eiropas Parlamentam saistībā ar ikgadējām debatēm par cilvēktiesībām;
Calls urgently for additional EU measures against child labour, and calls for the EU to apply more efficiently the instruments at its disposal by incorporating them in human rights dialogues and consultations; calls for the EU to implement effectively the EU Guidelines on the Rights of the Child and to study the possibility of adopting guidelines on combating child labour; recalls that even EU trade policy can play a useful role in the fight against child labour, notably through the use of GSP+ incentives; hopes that in future this tool will be assessed better and will be the subject of an annual evaluation submitted to the European Parliament on the occasion of the annual debate on human rights;
norāda, ka 2009. gadā tika atzīmēta Konvencijas par bērna tiesībām 20. gadskārta; ar gandarījumu atzīmē, ka pašlaik konvencijai ir pievienojušās gandrīz visas pasaules valstis, un mudina valstis, kuras vēl nav pievienojušās konvencijai, to darīt pēc iespējas drīz; joprojām ir ļoti nobažījies par to, ka bieži vien konvencijā minētās tiesības netiek īstenotas pilnībā; prasa pastiprinātu uzmanību veltīt bērnu vajadzībai pēc īpašas aprūpes un aizsardzības, tostarp atbilstīgas juridiskās aizsardzības, gan pirms, gan pēc piedzimšanas, kā noteikts Konvencijā par bērna tiesībām un Deklarācijā par bērna tiesībām; atzinīgi vērtē to, ka ir iecelts ģenerālsekretāra īpašais pārstāvis jautājumos, kas saistīti ar vardarbību pret bērniem, un uzsver šā mandāta nozīmīgumu;
Notes that 2009 marked the 20th anniversary of the Convention of the Rights of the Child; notes with satisfaction that accession to the Convention is now almost universal, and urges countries which have not joined the Convention to so without delay; remains deeply concerned that full realisation of the rights entailed is still widely violated; calls for an increase in the attention devoted to the child's needs for special safeguards and care, including appropriate legal protection, before as well as after the birth, as foreseen by both the Convention on the Rights of the Child and the Declaration of the Rights of the Child; welcomes the appointment of the Special Representative to the Secretary-General on Violence Against Children and underlines the importance of the mandate;
ir ļoti nobažījies par bērniem, kuri ir iesaistīti bruņotos konfliktos vai kurus šie konflikti skāruši citādā veidā, vai kuri pat ir spiesti aktīvi iesaistīties tajos; mudina Komisiju un Padomi nostiprināt ES pamatnostādņu par bērniem un bruņotiem konfliktiem īstenošanu; atzinīgi vērtē ANO Drošības padomes rezolūciju Nr. 1882 (2009. gads), ar ko nostiprina bruņotos konfliktos iesaistītu un tajos cietušu bērnu aizsardzību;
Expresses deep concern about children involved in, or otherwise affected by, armed conflicts or even forced to take an active part in them; urges the Commission and the Council to strengthen the implementation of the EU Guidelines on Children and Armed Conflicts; welcomes the new UNSC Resolution 1882 (2009), which further strengthens the protection of children involved in, and affected by, armed conflict;
pauž nopietnas bažas par bērnu izmantošanu karavīru statusā; prasa ES un ANO nekavējoties veikt pasākumus viņu atbruņošanai, rehabilitēšanai un reintegrēšanai;
Expresses deep concerns about the use of children as soldiers; calls for immediate steps to be taken by the EU and the UN for their disarmament, rehabilitation and reintegration;
aicina AP/PV par prioritāti noteikt to pašreizējo instrumentu un mehānismu efektīvāku īstenošanu, kuri paredzēti cilvēktiesību aizstāvju saskaņotai un sistemātiskai aizsardzībai; aicina Eiropas Savienības augsto pārstāvi un visus Komisijas locekļus, kuru atbildības jomā ir ārlietas, darba vizīšu laikā ārpus ES sistemātiski tikties ar cilvēktiesību aizstāvjiem un uzsver, ka atbalsts cilvēktiesību aizstāvjiem būtu obligāti jāiekļauj arī ES īpašo pārstāvju mandātā; uzsver, ka gan augstajam pārstāvim, gan īpašajiem pārstāvjiem par savu darbību šajā jomā būs jāatskaitās Eiropas Parlamentam;
Calls on the HR/VP to prioritise a more effective implementation of the existing tools and mechanisms for coherent and systematic protection of human rights defenders, calls on the High Representative of the European Union and on all Commissioners with responsibilities in the area of External Relations to institutionalise a policy of systematically meeting with human rights defenders when they travel officially in non-EU countries, and underlines that support for human rights defenders should also be imperatively included in the mandate of EU Special Representatives; underlines that both the High Representative and the Special Representatives will be held accountable by the European Parliament for their action in this regard;