natgillin/translations-raw huggingface dataset:
pauž bažas, ka pasaules iedzīvotāju skaita palielināšanās no 6 līdz 9 miljardiem pastiprinās pasaules sāncensību pēc dabas resursiem un radīs papildu spiedienu uz vidi pasaules un vietējā mērogā; atzīmē, ka pieprasījums pēc pārtikas līdz 2050. gadam, visticamāk, pieaugs par 70 % un ka neefektīvā un neilgtspējīgā izejvielu un preču izmantošana un pārvaldība pakļauj iedzīvotājus bīstamai sāncensībai starp pārtikas nodrošināšanu, dabas aizsardzību un enerģijas ražošanu, kā arī rada dārgus cenu šokus; tā var arī nopietni ietekmēt rūpniecību, ierobežojot uzņēmējdarbības iespējas, tostarp piekļuvi izejvielām, apdraudot ekonomisko drošību un veicinot klimata pārmaiņas; tāpēc uzsver, ka ES ir nekavējoties jārīkojas un jāvada process tā, lai tiktu izveidota ekonomika, kas balstās uz resursu ilgtspējīgu izmantošanu;
Is concerned that the expansion of the world population from 6 to 9 billion will intensify global competition for natural resources and put additional pressure on the global and local environment; notes that demand for food is likely to grow by 70 % by 2050 and that the inefficient and unsustainable use and management of raw materials and commodities exposes citizens to harmful competition between food, nature preservation and energy production, as well as costly price shocks; it can have also severe consequences for industry with regard to business opportunities, including restrictions on access to raw materials, threatening economic security and contributing to climate change; stresses therefore the need for the EU to immediately take action and lead the process towards an economy based on sustainable use of resources;
vērš uzmanību uz pieaugošo globālo enerģijas patēriņu un uz to, ka atkarība no enerģijas importa pieaugs, jo Savienība ap 2050. gadu importēs teju divas trešdaļas no nepieciešamās enerģijas, ja pienācīgi netiks mainīta pašreizējā enerģētikas politika un ja ES un dalībvalstis neveltīs vairāk pūļu atjaunojamo enerģijas avotu attīstīšanai un energoefektivitātes potenciāla īstenošanai, pilnībā ņemot vērā ES saistības enerģētikas un klimata jomā, kā arī drošības aspektus; brīdina, ka cenu svārstīgumu un piegādes nepastāvību saasinās arī politiskā nestabilitāte ar enerģiju bagātajās valstīs; tāpēc aicina dažādot piegādes maršrutus un tirdzniecības partnerus;
Draws attention to the increasing global consumption of energy and to the fact that dependence on energy imports is set to increase, with the Union importing by 2050 nearly two thirds of its needs if current energy policies are not adequately altered and if the EU and Member States do not increase efforts to develop their own renewable energy sources and to realize their energy efficiency potential, taking full account of the EU's energy and climate commitments as well as safety aspects; warns that price volatility and supply uncertainties will also be exacerbated by political volatility in energy-rich countries; asks therefore to diversify supply routes and trading partners;
atbalsta ideju, ka, apkopojot visus ES finansējuma veidus, būtu jāpanāk Eiropas vides vispārējā stāvokļa uzlabojumi, tostarp tāda siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšana, kas ir vismaz līdzvērtīga pašreizējā ES tiesiskajā regulējumā noteiktajiem mērķiem; tāpēc ierosina, ka apkopotā līmenī būtu jāanalizē ES līdzekļu izlietojuma pozitīvā un negatīvā ietekme uz klimatu un vidi;
Supports the idea that the ensemble of all EU funding taken together should lead to an improvement in the general state of the European environment hereunder a reduction in GHG emissions that at least corresponds to the objectives in the present EU legislation; proposes therefore that positive and negative climate and environment effects of the spending of EU-funds should be analysed on aggregated levels;
uzskata, ka globalizācija ir palielinājusi neaizsargātības izjūtu, likvidējot robežas starp iekšējiem un ārējiem brīvības, tiesiskuma un drošības veidiem; pauž pārliecību, ka, lai risinātu 21. gadsimta drošības problēmas, vienlaicīgi nodrošinot pamattiesības un personisko brīvību, ir vajadzīgas pasaules mēroga un savlaicīgas atbildes, ko var nodrošināt tikai Savienības lieluma dalībnieks; pauž pārliecību, ka ES drošības ārējā dimensija ir cieši saistīta ar demokrātiju, tiesiskumu un labu pārvaldību trešās valstīs un ka šajā ziņā ES ir īpašs pienākums sniegt savu ieguldījumu;
Takes the view that globalisation has increased a sense of vulnerability by dissolving the boundaries between internal and external forms of freedom, justice and security; is convinced that addressing 21st century security challenges while safeguarding fundamental rights and personal freedoms therefore requires global and anticipatory responses, which only an actor the size of the Union can provide; is convinced that the external dimension of EU security is closely connected to democracy, rule of law and good governance of third countries and that the EU has a special responsibility to contribute to this;
Eiropa pasaulē ‐ darboties ar pašvērtības apziņu
Europe in the world: becoming an assertive player
pauž pārliecību, ka Savienībai kā ietekmīgam politiskam, ekonomiskam un tirdzniecības spēkam ir pilnībā jāpilda sava starptautiskā loma; atgādina, ka Lisabonas līgums nodrošina jaunus instrumentus, lai labāk pārstāvētu Eiropas intereses un vērtības visā pasaulē; uzsver, ka Savienība sniegs pievienoto vērtību starptautiskajā aspektā un ietekmēs politikas lēmumus pasaulē tikai tad, ja tā rīkosies vienoti; uzstāj, ka stingrākai ārējai pārstāvībai jābūt cieši saistītai ar stingrāku iekšējo koordināciju;
Is convinced that the Union, as a major political, economic and trading power, must play its full role on the international stage; recalls that the Treaty of Lisbon gives new tools to better project European interests and values worldwide; emphasises that the Union will add value on the global scene and influence global policy decisions only if it acts collectively; insists that stronger external representation will need to go hand in hand with stronger internal co-ordination;
pauž pārliecību, ka arvien lielākai sabiedrības atbildībai par Savienību ir jākļūst par kopīgas rīcības virzītājspēku; uzskata, ka labas pārvaldes nodrošināšana ir pats efektīvākais Savienības līdzeklis, kā panākt tās pilsoņu pastāvīgu uzticēšanos un viņu iesaisti;
Is convinced that strengthening the sense of public ownership of the Union must become a driving force of collective action; believes that delivering ‘good governance’ is by far the Union's most powerful means of ensuring the continuous commitment and engagement of its citizens;
Eiropas pievienotā vērtība un Eiropas neintegrācijas izmaksas
European added value and the cost of non-Europe
uzsver, ka ES budžeta izdevumu galvenais nolūks ir radīt Eiropas pievienoto vērtību (EPV), apvienojot resursus, darbojoties kā katalizatoram un sniedzot apjomradītus ietaupījumus, pozitīvu pārrobežu un papildu ietekmi, tādējādi veicinot saskaņotās politikas vispārējo mērķu efektīvāku vai ātrāku sasniegšanu un samazinot valstu izdevumus; atgādina, ka principā jāizvairās no jebkādas dažādās budžeta pozīcijās asignēto līdzekļu izdošanas dublēšanās un pārklāšanās un ka ES izdevumiem vienmēr jācenšas radīt lielāku vērtību nekā dalībvalstu atsevišķo izdevumu kopsummai; uzskata, ka daudzgadu finanšu shēma, ja to pareizi izmanto, ir ļoti svarīgs Eiropas projekta ilgtermiņa plānošanas instruments, kurā labāk var ņemt vērā Eiropas perspektīvu un Savienības pievienoto vērtību;
Underlines that the main purpose of EU budgetary spending is to create European added value (EAV) by pooling resources, acting as a catalyst and offering economies of scale, positive transboundary and spill-over effects thus contributing to the achievement of agreed common policy targets more effectively or faster and reducing national expenditure; recalls that, as a principle, any duplication of spending and overlapping of allocated funds in various budget lines must be avoided and that EU spending must always aim at creating greater value than the aggregated individual spending of Member States; considers that the multi-annual financial framework, rightly used, constitutes a very important instrument for long-term planning of the European project by taking into account the European perspective and added value of the Union;
vērš uzmanību uz to, ka lielāka sinerģija un apjomradīti ietaupījumi iespējami šādās jomās ‐ Eiropas Ārējās darbības dienests, humānā palīdzība un jo īpaši ES ātrās reaģēšanas spēja, aizsardzības resursu apvienošana, pētniecība, izstrāde un inovācijas, lieli infrastruktūras projekti (jo īpaši enerģētikas un transporta jomā) un finanšu tirgu uzraudzība;
Draws attention to the following areas as potential candidates for greater synergy and economies of scale: the European External Action Service, humanitarian aid and more specifically an EU rapid response capability, the pooling of defence resources, research, development and innovation, big infrastructure projects (particularly in the field of energy and transport) and financial market oversight;
uzskata, ka katram tiesību akta priekšlikumam ar ietekmi uz budžetu līdzās subsidiaritātes pārbaudei nacionālajos parlamentos, kas paredzēta Lisabonas līgumā, kā paraugprakse jāveic arī EPV novērtējums; tomēr uzstāj, ka EPV novērtējumam vajadzīgs kas vairāk par “elektronisko tabulu pieeju” un ka politiskajā izvērtējumā jākonstatē, vai plānotā darbība efektīvi un konstruktīvi veicinās ES kopīgo mērķu sasniegšanu un vai tā radīs ES sabiedriskos labumus; atzīmē, ka EPV galvenos un svarīgākos elementus ‐ mieru, stabilitāti, brīvību, personu, preču, pakalpojumu un kapitāla brīvu kustību ‐ nevar izteikt skaitliskā izteiksmē;
Considers that, alongside the subsidiarity check through the national parliaments anchored in the Treaty of Lisbon, an assessment of the EAV must be undertaken for each legislative proposal with budgetary relevance as a matter of best practice; insists, however, on the fact that the assessment of EAV needs more than a ‘spreadsheet's approach’ and that a political evaluation needs to examine whether the planned action will contribute efficiently and effectively to common EU objectives and whether it will create EU public goods; notes that the main and most important elements of the EAV, such as peace, stability, freedom, freedom of movement of people, goods, services and capital, cannot be assessed in numerical terms;
uzsver, ka jāpierāda visu ES tēriņu atbilstība Līgumā paredzētajiem pienākumiem, Kopienas tiesību kopumam vai svarīgākajiem ES politikas mērķiem; uzsver, ka EPV var radīt ne tikai ar izdevumiem, bet arī ar Eiropas tiesību aktiem un valstu un ES politikas koordināciju ekonomikas, fiskālajā, budžeta un sociālajā jomā; ir pārliecināts, ka ar nākamās DFS izdevumiem radītā Eiropas pievienotā vērtība ir jāpalielina; uzsver, ka ar ES finansējumu pēc iespējas būtu jāpalīdz vienlaikus sasniegt vairākus ES politikas mērķus (piemēram, teritoriālo kohēziju, pielāgošanos klimata pārmaiņām, bioloģiskās daudzveidības aizsardzību);
Stresses the need to prove all EU spending for consistency with Treaty obligations, the acquis communautaire or major EU policy objectives; highlights that EAV can be generated not only by expenditure, but also by European legislation and by coordination of national and EU policies on economic, fiscal, budgetary and social fields; is convinced that the European Added Value of spending under the future MFF must be enhanced; stresses that EU funding should, wherever possible, contribute to more than one EU policy objective at a time (e.g. territorial cohesion, climate change adaptation, biodiversity protection);
ir cieši pārliecināts, ka Eiropas līmeņa ieguldījumu rezultāts var būt daudz lielāki ietaupījumi dalībvalstu līmenī, jo īpaši jomās, kur ES neapšaubāmi ir lielāka pievienotā vērtība nekā valstu budžetiem; ir cieši pārliecināts, ka uz EPV principu būtu jāpamatojas visām turpmākajām sarunām par ES budžetu; tāpēc atzinīgi vērtē Komisijas apņemšanos veikt visaptverošu analīzi par Eiropas neintegrācijas izmaksām attiecībā uz dalībvalstīm un nacionālajiem budžetiem; mudina Komisiju savlaicīgi publicēt šo ziņojumu, lai dotu iespēju to ņemt vērā nākamās DFS apspriešanas procesā;
Is strongly of the opinion that investments at EU level can lead to significantly higher savings at national level, notably in areas where the EU has undeniably more added value than national budgets; strongly believes that the EAV principle should underpin all future negotiations on the EU budget; welcomes, therefore, the Commission's commitment to launch a comprehensive analysis of the ‘costs of non-Europe’ for the Member States and the national budgets; calls on the Commission to publish this report in due time to allow taking it into account during the negotiation process of the next MFF;
aicina vispārējo politikas prioritāšu finansēšanā nodrošināt labāku koordināciju starp ES budžetu un dalībvalstu budžetiem; atkārtoti uzsver, ka publisko līdzekļu tēriņi jākoordinē no plānošanas līdz īstenošanai, lai nodrošinātu papildināmību, labāku efektivitāti un redzamību, kā arī ES budžeta labāku optimizāciju; uzskata, ka jauniem ekonomikas un budžeta politikas koordinācijas mehānismiem (“Eiropas pusgadam”) vajadzētu būt svarīgai nozīmei politikas mērķu saskaņošanā gan Eiropā, gan ar ES mērķiem, tādējādi palīdzot panākt vēlamo sinerģiju starp ES un valstu budžetiem;
Calls for a better coordination between the EU budget and the Member States' national budgets in financing the common political priorities; reiterates the need to coordinate the spending of public funds from planning to implementation in order to assure complementarity, a better efficiency and visibility, as well as a better streamlining of the EU budget; believes that the new economic and budgetary policy coordination mechanism (the ‘European semester’) should play an important role in aligning the policy targets across Europe and with the EU goals and thus help achieving the desired budgetary synergies between the EU and the national budgets;
uzskata, ka EPV princips būtu jāizmanto, lai vadītu turpmākos lēmumus par prioritāšu noteikšanu izdevumiem, bet dažādu politikas jomu un darbību īstenošanā jāvadās pēc efektīva un iedarbīga līdzekļu izlietojuma;
Considers that, while the principle of EAV should be used to guide future decisions determining priorities in expenditure, the efficient and effective use of appropriations should lead the implementation of different policies and activities;
uzsver, ka, lai sasniegtu optimālus ilgtspējīgas izaugsmes un attīstības rezultātus, solidaritāti un kohēziju, prioritāte būtu jāpiešķir sinerģijas uzlabošanai starp visiem ES budžeta līdzekļiem, kas ietekmē ekonomikas attīstību, un integrētai pieejai starp dažādiem sektoriem, uz rezultātiem balstītu politikas virzienu sagatavošanai un vajadzības gadījumā nosacītības izmantošanai, principiem par kaitējuma nenodarīšanu un “piesārņotājs maksā”, panākumu faktoriem un izpildes un rezultātu rādītājiem;
Stresses that in order to achieve optimal results for sustainable growth and development on the ground, solidarity and cohesion; priority should be given to the improvement of synergies between all funds of the EU budget that have an impact on economic development and to an integrated approach between different sectors, the development of result-oriented policies and, where appropriate, the use of conditionalities, the ‘do no harm’ and ‘polluter pays’ principles, success factors and performance and outcome indicators;
Budžeta izmantošana ieguldījumu veicināšanai
Using the budget to leverage investment
atgādina, ka ES budžets vispirms ir ieguldījumu budžets, kas var sekmēt jaunus ieguldījumus no publiskiem un privātiem avotiem; uzskata, ka, lai nodrošinātu ievērojamos ieguldījumu apjomus, kas nepieciešami stratēģijas “Eiropa 2020” politisko mērķu izpildei, izšķiroša loma būs papildu kapitāla piesaistīšanai; jo īpaši uzsver nepieciešamību maksimāli palielināt ES finansējuma ietekmi, mobilizējot, apvienojot un veicinot publiskos un privātos finanšu resursus infrastruktūrām un lieliem projektiem Eiropas interesēs, neradot draudus konkurencei;
Reminds that the EU budget is primarily an investment budget, which can generate more investment from public or private sources; considers that attracting additional capital will be crucial to reach the significant amounts of investment needed to meet the Europe 2020 policy objectives; emphasises, in particular, the need to maximise the impact of EU funding by mobilising, pooling and leveraging public and private financial resources for infrastructures and large projects of European interest, without distorting competition;
ņem vērā attīstību, kādu Savienībā pieredzējušas kopš deviņdesmitajiem gadiem institucionalizētās publiskā un privātā sektora partnerības (PPP), cita starpā transporta sektorā, publisko ēku, aprīkojuma un vides jomā, sadarbojoties publiskām iestādēm un privātajam sektoram un šai attīstībai kalpojot kā infrastruktūras un stratēģisku publisko pakalpojumu nodrošināšanas papildu instrumentam; tomēr pauž bažas par dažām pamatproblēmām, ar kurām saskaras PPP, un uzstāj, ka nākotnes PPP veidošanā jāņem vērā gūtā pieredze un jānovērš iepriekšējie trūkumi;
Takes note of the development since the 1990‘s of institutionalised public-private partnerships (PPPs) in the Union, inter alia in the transport sector, in the area of public buildings and equipment, and the environment, as forms of cooperation between public authorities and the private sector and an additional delivery vehicle for infrastructure and strategic public services; is, however, concerned about some underlying problems incurred by PPPs and insists that the design of future PPPs must take into account lessons learned and rectify past deficiencies;
tāpēc aicina Komisiju pēc publisko un privāto ieguldījumu vajadzību precīza novērtējuma ierosināt pasākumus, lai paplašinātu inovatīva finansējuma sistēmu, kā arī metodoloģiju, lai koordinētu finansējumu no dažādiem avotiem; aicina dalībvalstis nodrošināt, lai to valsts tiesību normas ļautu ieviest šīs sistēmas; tādēļ aicina būtiski stiprināt šādu mehānismu tiesisko, budžeta un operatīvo sistēmu, lai nodrošinātu to efektivitāti ieguldījumu veicināšanā, ilgtspējas nodrošināšanā un ES resursu pienācīgā izlietošanā un garantētu pienācīgu uzraudzību, atskaitīšanos un atbildību; turklāt uzstāj, ka ir jānodrošina pamatrisku apzināšana un pienācīga ņemšana vērā;
Calls therefore on the Commission to propose measures to extend the system of innovative financing, after its detailed examination and following a precise assessment of public and private investment needs as well as a methodology for the coordination of funding from different sources; calls on Member States to ensure that their national legal framework enables the implementation of these systems; calls, therefore, for substantive strengthening of the regulatory, budgetary and operational framework of these mechanisms, in order to ensure their effectiveness in terms of leveraging investment, sustainability, proper use of EU resources and to guarantee adequate monitoring, reporting and accountability; insists moreover on the need to ensure that underlying risks are quantified and duly taken into account;
atzīmē, ka jau ilgstoši ir bijis grūti atrast privātos ieguldītājus liela mēroga ES projektiem; atzīst, ka finanšu krīze privātos ieguldītājus ir padarījusi vēl atturīgākus ES projektu finansēšanā un ir atklājusi nepieciešamību atjaunot pietiekamu uzticību, kas dotu iespēju lieliem ieguldījumu projektiem piesaistīt vajadzīgo atbalstu; uzsver, ka īstermiņā un ilgtermiņā būs vajadzīgs ES budžeta atbalsts, lai piesaistītu un mobilizētu privātos līdzekļus ES interesēm atbilstošiem projektiem, jo īpaši tiem projektiem ar Eiropas līmeņa pievienoto vērtību, kas ir ekonomiski dzīvotspējīgi, bet netiek uzskatīti par rentabliem;
Notes the historical difficulties of finding private investors for large scale EU projects; recognises that the financial crisis has made private investors even more reluctant to finance EU projects and has revealed the need to rebuild sufficient confidence to allow major investment projects to attract the support they need; stresses that the support of the EU budget will be needed, in short as well as longer term, to attract and mobilise private funds towards projects of EU interest, especially for those projects with European added value that are economically viable but are not considered commercially viable;
tādēļ atzinīgi vērtē stratēģijas “Eiropa 2020” projekta obligāciju iniciatīvu kā riska dalīšanas mehānismu ar Eiropas Investīciju banku (EIB), nodrošinot noteikta apjoma ES budžeta atbalstu, kam vajadzētu piesaistīt ES līdzekļus un privāto ieguldītāju papildu interesi dalībai ES svarīgākajos projektos atbilstoši stratēģijas “Eiropa 2020” mērķiem; aicina Komisiju iesniegt pilnībā sagatavotu priekšlikumu par ES projektu obligācijām, pamatojoties uz jau gūto pieredzi ar ES un EIB kopīgajiem instrumentiem un paredzot skaidrus un pārredzamus kritērijus par projektu atbilstību un atlasi; atgādina, ka finansējums ar subsīdiju palīdzību arī turpmāk būs nepieciešams tādiem ES interesēm atbilstošiem projektiem, kuri rada nelielus ienākumus; pauž bažas, ka ES budžeta ierobežotais apjoms var kavēt sniegt papildu atbalstu jaunām iniciatīvām;
Welcomes, therefore, the Europe 2020 Project Bond Initiative, as a risk-sharing mechanism with the European Investment Bank (EIB), providing capped support from the EU budget, that should leverage the EU funds and attract additional interest of private investors for participating in priority EU projects in line with Europe 2020 objectives; calls on the Commission to present a fully fledged proposal on EU project bonds, building on the existing experience with joint EU-EIB instruments, and to include clear and transparent criteria for project eligibility and selection; reminds, that projects of EU interest which generate little revenue will continue to require financing through grants; is concerned that the limited size of the EU budget might eventually impose limitations to providing additional leverage for new initiatives;
atkārtoti norāda, ka nepieciešams nodrošināt maksimālu pārredzamību, atbildību un demokrātisku kontroli attiecībā uz novatoriskiem finanšu instrumentiem un mehānismiem, kas ir saistīti ar ES budžetu; aicina Komisiju ierosināt īstenošanas un projektu atbilstības sistēmu ― par ko lemj saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru ―, kas nodrošinātu pastāvīgu informācijas plūsmu un budžeta iestādes līdzdalību jautājumā par šo instrumentu izmantošanu Savienībā, dodot Parlamentam iespēju pārliecināties, ka tiek ievērotas tā politiskās prioritātes, kā arī ļaujot Eiropas Revīzijas palātai veikt šādu instrumentu pastiprinātu kontroli;
Reiterates the need to ensure utmost transparency, accountability and democratic scrutiny for innovative financial instruments and mechanisms that involve the EU budget; calls on the Commission to propose an implementation and project eligibility framework -to be decided through the ordinary legislative procedure- that would ensure a continuous flow of information and participation of the budgetary authority regarding the use of these instruments across the Union, allowing Parliament to verify that its political priorities are met, as well as a strengthened control on such instruments from the European Court of Auditors;
uzskata, ka projektu īstenošanas uzlabošanai un kvalitatīvai līdzekļu izlietošanai vajadzētu būt pamatprincipiem, lai panāktu ES budžeta optimālu izlietojumu un lai izveidotu un pārvaldītu programmas un darbības pēc 2013. gada;
Considers that improving implementation and quality of spending should constitute guiding principles for achieving the optimal use of the EU budget and for the design and management of the programmes and activities post 2013;