natgillin/translations-raw huggingface dataset:
tā kā, lai Eiropas Savienībā veidotos patiesa pamattiesību kultūra, ir jāattīsta vispārēja šo tiesību uzraudzības sistēma, kas aptver Padomi un lēmumus, kuru pieņemšana ir daļa no valdību sadarbības, jo pamattiesību aizsardzība nozīmē ne tikai noteikumu formālu ievērošanu, bet galvenokārt šo tiesību aktīvu veicināšanu un iejaukšanos, ja tās tiek pārkāptas vai dalībvalstu pasākumi nav pietiekami;
whereas the establishment of a genuine "culture of fundamental rights" in the Union calls for the development of a comprehensive system for monitoring the application of those rights, encompassing the Council and decisions taken as part of intergovernmental cooperation, in that the protection of fundamental rights does not consist solely of formal compliance with rules, but above all of their active promotion and of intervention in cases where Member States violate fundamental rights or enforce them unsatisfactorily,
uzskata, ka efektīva pamattiesību aizsardzība un veicināšana ir demokrātijas pamats Eiropā un būtisks nosacījums brīvības, drošības un tiesiskuma telpas konsolidācijai;
Considers that the effective protection and the promotion of fundamental rights form the basis of democracy in Europe and are prerequisites for the consolidation of the European area of freedom, security and justice;
norāda, ka pamattiesību aizsardzība ietver pasākumus dažādā līmenī (starptautiskā, Eiropas, valsts, reģionālā un vietējā), un uzsver, ka šo tiesību īstenošanā un veicināšanā nozīmīga loma var būt vietējām un reģionālām iestādēm;
Points out that the protection of fundamental rights involves measures at different levels (international, European, national, regional and local) and emphasises the role which local and regional authorities can play in the practical implementation and promotion of such rights;
pauž nožēlu, ka dalībvalstis turpina izvairīties no Eiropas Savienības līmeņa uzraudzības attiecībā uz politiskajām nostādnēm un praksi, ko tās īsteno cilvēktiesību jomā, kā arī cenšas sašaurināt šo tiesību aizsardzību kā tikai iekšēju jautājumu, tādējādi kaitējot Eiropas Savienības aktīvajai pasaules mēroga rīcībai, ko tā veic kā cilvēktiesību aizstāve, un mazina ES ārpolitikas uzticamību pamattiesību aizsardzības jomā;
Deplores the fact that the Member States continue to refuse EU scrutiny of their own human rights policies and practices and endeavour to keep protection of those rights on a purely national basis, thereby undermining the active role played by the European Union in the world as a defender of human rights and damaging the credibility of the EU's external policy in the area of the protection of fundamental rights;
atgādina, ka saskaņā ar ES līguma 6. panta 2. punktu EKT uzdevums ir nostiprināt pamattiesības, kādas tās izriet gan no dalībvalstu kopīgajām konstitucionālajām tradīcijām un Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas, gan arī no citiem starptautisko tiesību dokumentiem;
Points out that, pursuant to Article 6(2) of the EU Treaty, the role of the ECJ is to enforce fundamental rights as they result from the constitutional traditions common to the Member States, the ECHR and other instruments of international law;
uzsver, ka ES līguma 7. pantā ir paredzēta ES procedūra, kuras mērķis ir nodrošināt, ka Eiropas Savienībā nenotiek sistemātiski un būtiski cilvēktiesību un pamattiesību pārkāpumi, taču uzsver arī to, ka šī procedūra nekad nav izmantota, kaut gan dalībvalstīs šādi pārkāpumi ir notikuši, ko pierāda Eiropas Cilvēktiesību tiesas spriedumi; aicina ES iestādes izveidot uzraudzības mehānismu un objektīvu kritēriju kopumu ES līguma 7. panta īstenošanai;
Stresses that Article 7 of the EU Treaty provides for an EU procedure to make sure that systematic and serious violations of human rights and of fundamental freedoms do not take place in the EU, but that such a procedure has never been used notwithstanding the fact that violations do take place in the Member States, as proven by the judgments of the ECtHR; asks the EU institutions to establish a monitoring mechanism and a set of objective criteria for the implementation of Article 7 of the EU Treaty;
uzsver, ka gadījumā, ja EKT dalībvalstu kopīgās konstitucionālās tradīcijas var izmantot kā atsauces avotu savā tiesu praksē attiecībā uz pamattiesībām, Harta ir obligāti ievērojamo tiesību kopējais pamats, un ka dalībvalstis nevar atsaukties uz to, ka Hartā atsevišķām tiesībām būtu noteikts aizsardzības līmenis, kas zemāks par šo valstu konstitūcijās noteiktajiem aizsardzības pasākumiem, lai tādējādi samazinātu šo savu aizsardzības pasākumu līmeni;
Emphasises that although the constitutional traditions common to the Member States can be drawn on by the ECJ as a source of inspiration in the framing of its judicial doctrine on fundamental rights, the Charter constitutes a common basis of minimum rights, and the Member States cannot use the argument that the Charter would provide a lower level of protection of certain rights than the safeguards offered under their own constitutions as a pretext for watering down those safeguards;
atzinīgi vērtē Hartas 53. pantu, kas EKT dod iespēju padziļināt savu tiesu praksi pamattiesību jomā, nodrošinot tām juridisko pamatu, kas ir svarīgi Saveinības tiesību attīstībai;
Welcomes Article 53 of the Charter, which will enable the ECJ to develop its case-law on fundamental rights, thereby giving them a basis in law which is vitally important in the context of the development of EU law;
uzsver, ka tiesu iestādēm dalībvalstīs ir būtiska nozīme cilvēktiesību nostiprināšanā; mudina valstis ieviest valsts tiesnešu tālākizglītības programmu, lai viņus izglītotu par pamattiesību aizsardzības sistēmām;
Stresses that the judiciary in the Member States have a vital role to play in the enforcement of human rights; urges the Member States to introduce a system of continuous training for national judges on systems for the protection of fundamental rights;
uzskata, ka pamattiesību īstenošana jāpadara par visu ES politikas virzienu mērķi; uzskata, ka šajā nolūkā visām Eiropas Savienības iestādēm tās aktīvi jāveicina un jāaizstāv, kā arī pilnībā jāievēro, izstrādājot un pieņemot tiesību aktus;
Takes the view that the practical application of fundamental rights must be an objective of all European policies; takes the view that, to that end, the European Union institutions should actively promote and safeguard fundamental rights and take full account of them when drafting and adopting legislation;
atzinīgi vērtē Aģentūras izveidošanu, kas ir pirmais solis, lai izpildītu Parlamenta prasības izveidot integrētu normatīvo un institucionālo sistēmu, kuras uzdevums ir efektīvi ieviest Hartu un nodrošināt tās saskaņotību ar sistēmu, kas izveidota, īstenojot Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvenciju; tomēr atgādina, ka līdz 2005. gadam publicētajā ikgadējā pārskatā par visām cilvēktiesībām, kuru sagatavojis neatkarīgu ES speciālistu tīkls, ir izvērtēta Hartā atzīto tiesību kopuma īstenošana katrā dalībvalstī, un šajā sakarā pauž bažas par to, ka Aģentūras ierobežoto pilnvaru dēļ un tādēļ, ka minētā tīkla darbība ir pārtraukta, regulārai uzraudzībai vairs netiek pakļautas vesela virkne nozīmīgu cilvēktiesību politikas jomu Eiropā;
Welcomes the setting-up of the Agency, which represents a first step towards meeting Parliament's calls for the establishment of an integrated regulatory and institutional framework designed to put the Charter into effect and guarantee consistency with the system established by the ECHR; points out, however, that the annual reports on human rights drawn up by the European Network of Independent Experts in Fundamental Rights, published until 2005, scrutinised the application of all the rights recognised by the Charter in each Member State, and is concerned, therefore, at the fact that the Agency's limited remit and the dissolution of the Network may exclude from systematic scrutiny a series of important areas of human rights policy in Europe;
uzsver, ka, runājot par Aģentūras ierobežotajām pilnvarām, ar cilvēktiesībām saistītos jautājumus nevar mākslīgi sadalīt kā piederīgus pirmajam, otrajam vai trešajam pīlāram, kā dalībvalstis vēlas noteikt Eiropas Savienības kompetenču jomu, jo pamattiesības ir nedalāms kopums un šīs tiesības ir savstarpēji atkarīgas; uzskata, ka turpmāk Komisijai un Padomei sadarbībā ar Aģentūru vispirms jāizveido pārskats par dalībvalstīs vērojamām problēmām cilvēktiesību jomā ārpus skaidri noteiktās ES sistēmas, neaprobežojoties ar aktuālajiem Eiropas Savienības jautājumiem vai tās juridiskajiem instrumentiem un konkrētiem politikas virzieniem, un, to darot, jāidentificē pastāvīgās un pašreizējās cilvēktiesību problēmas dalībvalstīs un jāņem vērā visi spēkā esošie starptautiskie un ES pasākumi;
Emphasises, as regards the Agency's limited remit, that human rights issues cannot be artificially divided into areas under the first, second or third pillars, as the Member States choose to define the scope of the European Union's powers, because fundamental rights are indivisible and interdependent; regards it as essential, therefore, that the Commission and the Council, working with the Agency, should first of all seek to gain an overview of concerns in the area of human rights in the Member States beyond the strict framework of European rules, without confining themselves to topical issues in the European Union or to specific legal and political instruments, but identifying recurring and current human rights problems in the Member States and considering all existing mechanisms at international and European level;
aicina Komisiju un Padomi izmantot informāciju, kas kļuvusi pieejama tāpēc, ka Aģentūra, Eiropas Padome, ANO uzraudzības struktūras, valstu cilvēktiesību institūcijas un nevalstiskās organizācijas veic pārraudzību Eiropas Savienībā, un to iekļaut pasākumos, kuri labotu situāciju, vai profilaktiskā juridiskā sistēmā;
Calls on the Commission and the Council to use the information available as a result of the monitoring carried out within the European Union by the Agency, the Council of Europe, United Nations monitoring bodies, national human rights institutions and NGOs and to translate that information into corrective measures or a preventive legal framework;
patur tiesības uzraudzīt Aģentūras darbu Eiropas Savienībā un risināt ar cilvēktiesībām saistītos jautājumus, kas nav Aģentūras kompetencē, un aicina Komisiju rīkoties tāpat saskaņā ar tās Līgumu sargātājas funkciju;
Reserves the right to follow up the Agency's work in the European Union and to address human rights issues which fall outside the Agency's remit, and calls on the Commission to do the same, in keeping with its role as guardian of the Treaties;
vērš uzmanību uz to, ka aktīva politika tiesību jomā nevar aprobežoties ar gadījumiem, kas gūst plašu publicitāti, un ka publiskā veidā kritiski netiek vērtēti nopietni tiesību pārkāpumi slēgtās nepilngadīgo, vecāka gadagājuma cilvēku un ārstniecības iestādēs vai cietumos; uzsver, ka dalībvalstīm un Eiropas Savienībai gan noteikumos, gan praksē jānodrošina kvalificēta uzraudzība, lai vērtētu dzīves apstākļus šādās slēgtās iestādēs;
Draws attention to the fact that an active rights policy cannot be confined to those cases that receive the greatest public exposure and that serious rights violations are not subject to critical public scrutiny in closed institutions for juveniles, the elderly and the sick or in prisons; stresses that the Member States and the European Union should ensure expert monitoring of living conditions in such closed institutions, in terms of both regulations and practices;
aicina Padomi tās nākamajos gada pārskatos par cilvēktiesībām pasaulē iekļaut analīzi gan par stāvokli pasaulē, gan katrā dalībvalstī; uzskata, ka tāda divējāda analīze apliecinātu, ka Eiropas Savienības saistības cilvēktiesību aizsardzības jomā ir vienādas gan pašā ES, gan ārpus tās robežām, tādējādi izvairoties no tā, ka attieksme ir atkarīga no situācijas (dubulti standarti);
Calls on the Council to incorporate in its future annual reports on human rights in the world an analysis of the situation both in the world and in each Member State; takes the view that a twin-track analysis of this kind would highlight the Union's equal commitment to protecting human rights both inside and outside its borders, so as to ward off any accusations of double standards;
uzstāj, lai Padome pārveido savu pamattiesību un pilsonības ad hoc darba grupu par pastāvīgu darba grupu, kas strādātu saskaņā ar Cilvēktiesību darba grupu (
Urges the Council to transform its
), un mudina Komisiju uzticēt pienākumus cilvēktiesību un pamatbrīvību jomā vienam Komisijas loceklim;
working party on fundamental rights and citizenship into a standing working party, which would work in tandem with the Working Party on Human Rights (COHOM), and calls on the Commission to allocate the human rights and fundamental freedoms portfolio to a single Commissioner;
atgādina, ka cilvēktiesību jomā liela nozīme ir Eiropas Padomes institūcijām un pārraudzības mehānismiem, kā arī dažādām tās konvencijām; neatlaidīgi aicina dalībvalstis, ES iestādes un Aģentūru likt lietā šo pieredzi un ņemt vērā šos mehānismus, lai tos iekļautu tīkla darba procedūrās, kā arī izmantot Eiropas Padomes izstrādātās normas un citus konkrētos tās darba rezultātus; mudina izvērtēt visas iespējas, ko paver Eiropas Padomes un Eiropas Savienības saprašanās memorands;
Draws attention to the major role played by the Council of Europe's institutions and monitoring mechanisms and its various conventions in the area of human rights; urges the Member States, the EU institutions and the Agency to draw on that experience, to take account of those mechanisms by incorporating them into networking procedures and to use the standards developed by the Council of Europe and the other tangible results of its work; calls for the potential offered by the Memorandum of Understanding between the Council of Europe and the European Union to be exploited to the full;
aicina gan Eiropas, gan starptautiskā mērogā pastiprināt to dažādo institūciju un organizāciju sadarbību, kuras atbildīgas par pamattiesību aizsardzību;
Calls for closer cooperation between the various institutions and organisations responsible for protecting fundamental rights, both at European and international levels;
vēlreiz uzsver – lai pasaulē stiprinātu uzticamību Eiropas Savienībai, tai ļoti svarīgi ir nerīkoties pēc dubultstandartiem, kas ārpolitikā un iekšpolitikā atšķirtos;
Emphasises once again how important it is for the European Union's credibility in the world that it should not apply double standards in external and internal policy;
uzskata – kaut gan šajā jomā Eiropas Savienība kopumā nav līgumslēdzēja puse, taču, ja lielākā daļa tās dalībvalstu ir pievienojušās konvencijām vai citiem starptautiskiem tiesību aktiem pamattiesību aizsardzības jomā, tas Eiropas Savienībai uzliek pienākumu pakļauties šo tiesību aktu noteikumiem un, ja vajadzīgs, ieteikumiem, kurus izstrādājušas struktūras, kas izveidotas saskaņā ar šiem tiesību aktiem, ja vien Savienības tiesības nepiedāvā līdzvērtīgu vai labāku aizsardzību; aicina EKT atbalstīt šādu pieeju visā savā tiesvedībā;
Takes the view that, although the European Union is never a party as such, if most of its Member States have acceded to conventions or other international legal instruments in the area of the protection of fundamental rights, this imposes on the Union an obligation to abide by their provisions and, where appropriate, the recommendations which the bodies which they set up issue, provided that Union law does not offer an equivalent or higher level of protection; calls on the ECJ to endorse that approach through its rulings;
iesaka Eiropas Savienībai noslēgt sadarbības nolīgumus ar starptautiskām iestādēm un organizācijām, kas atbildīgas par pamattiesību aizsardzību, un it īpaši ar ANO augstā komisāra cilvēktiesību jautājumos biroju un citām ietekmīgām šīs organizācijas struktūrām, kā arī ar Demokrātisko institūciju un cilvēktiesību biroju un Eiropas Drošības un sadarbības organizācijas augsto komisāru nacionālo minoritāšu jautājumos;
Urges the Union to conclude cooperation agreements with the international institutions and organisations responsible for the protection of fundamental rights, and in particular with the Office of the United Nations High Commissioner for Human Rights and the other UN bodies which play a role in that area and with the Office for Democratic Institutions and Human Rights and the High Commissioner on National Minorities of the Organization for Security and Cooperation in Europe;
Cilvēktiesības, brīvība, drošība un tiesiskums
Human rights, freedom, security and justice
uzsver, ka ir jānovērtē un pilnībā jāievēro pamattiesības un personiskās brīvības atbilstīgi Savienības kompetenču attīstībai; tāpēc uzskata, ka šie divi mērķi – ievērot pamattiesības un nodrošināt kopējo drošību – ir ne tikai savienojami, bet arī savstarpēji atkarīgi un ka, īstenojot atbilstīgu politiku, var novērst represīvas pieejas radītus draudus personiskajām brīvībām;
Emphasises the need to assess and fully respect fundamental rights and individual freedoms as the Union's powers develop; takes the view, on that basis, that the two objectives of respecting fundamental rights and safeguarding collective security are not only compatible but interdependent, and that appropriate policies can ensure that individual freedoms are not threatened by a repressive approach;
uzskata, ka, pilnveidojot Eiropas tiesiskuma telpu, kuras pamatā likts savstarpējas atzīšanas princips, ir jābalstās uz visā ES līdzvērtīgām procesuālām garantijām un pamattiesību ievērošanu, kā uzsvērts ES līguma 6. pantā; aicina dalībvalstis, kas to vēl nav panākušas, drīz pieņemt atbilstīgu tiesību aktu par privātpersonu tiesībām kriminālprocesā; aicina dalībvalstis nodrošināt, ka Eiropas apcietinājuma orderi un citus savstarpējās atzīšanas līdzekļus piemēro atbilstīgi ES cilvēktiesību normām;
Believes that the development of a European judicial area based on the application of the principle of mutual recognition must be based on equivalent procedural safeguards across the EU and respect for fundamental rights as emphasised by Article 6 of the EU Treaty; calls for the swift adoption of an adequate legislative measure on rights of individuals in criminal procedures by those Member States that have not already done so; calls on Member States to make sure that the European Arrest Warrant and other mutual recognition measures are applied in conformity with EU human rights standards;
uzstājīgi atgādina, ka ikvienai aizturētajai personai ir tiesības izmantot visas juridiskās garantijas, kā arī, ja vajadzīgs, tās valsts diplomātiskās pārstāvniecības palīdzību, kuras valstspiederīgais ir šī persona, un neatkarīga tulka pakalpojumus;
Emphasises the right of any arrested person to be provided with full legal safeguards and, where appropriate, assistance from the diplomatic representation of the country of which he or she is a national and the services of an independent interpreter;
ir norūpējies par daudzajiem Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību konvencijas pārkāpumiem, kuros iesaistītas dalībvalstis, kā arī mudina tās izpildīt attiecīgos spriedumus un novērst strukturālās nepilnības un sistemātisku cilvēktiesību pārkāpšanu, īstenojot vajadzīgās reformas;
Expresses concern at the high number of violations of the ECHR involving Member States and urges them to execute related judgments and to address structural shortcomings and systematic violations of human rights by introducing the necessary reforms;
ir nobažījies, ka starptautiskā sadarbība cīņā pret terorismu bieži vien samazina cilvēktiesību un pamattiesību aizsardzības līmeni, proti, pamattiesības uz privātās dzīves neaizskaramību, datu aizsardzību un diskriminācijas nepieļaujamību, un uzskata, ka Eiropas Savienībai vajadzētu starptautiski reaģēt stingrāk, lai veicinātu reālu stratēģiju, kuras pamatā būtu starptautisko normu un cilvēktiesību jomā pieņemto saistību pilnīga ievērošana, kā arī personas datu un privātās dzīves aizsardzība saskaņā ar Hartas 7. un 8. pantu; tāpēc mudina Padomi saskaņā ar Parlamenta ieteikumiem par augstākām normām pieņemt pamatlēmuma projektu par tādu personas datu aizsardzību, kuras apstrādā saistībā ar policijas un tiesu iestāžu sadarbību krimināllietās; uzskata, ka šādā stratēģijā jāņem vērā nepieciešamība tiesu iestādēm efektīvi uzraudzīt izlūkdienestus, lai novērstu to, ka tiesvedībā, tostarp izmeklēšanas laikā, kā pierādījumus izmanto informāciju, ko iegūst spīdzinot vai varmācīgi izturoties, vai citos apstākļos, kuri neatbilst starptautiskajām cilvēktiesību normām;
Expresses concern at the fact that international cooperation in the fight against terrorism has often served to diminish the level of protection of human rights and fundamental freedoms, notably the fundamental right to privacy, data protection and non-discrimination, and takes the view that the EU should act with greater resolve at international level to promote a genuine strategy based on full compliance with international standards and obligations in the area of human rights and the protection of personal data and privacy in accordance with Articles 7 and 8 of the Charter; consequently urges the Council to adopt the draft framework decision on the protection of personal data processed in the framework of police and judicial cooperation in criminal matters, in line with Parliament's recommendations for higher standards; takes the view that a strategy such as this must take account of the need for effective judicial control of the intelligence services so as to avoid the use of information obtained by torture, ill-treatment or other methods not meeting international human rights standards as evidence in judicial procedures, including at the investigative stage;
; šajā sakarībā atzinīgi vērtē jaunievēlētā ASV prezidenta paziņojumu par Gvantanamo cietuma slēgšanu un ieslodzīto nodošanu tiesai; aicina dalībvalstis apliecināt gatavību kopīgi rast risinājumu pārējo ieslodzīto problēmai;
; welcomes in this context the statement by the US President-Elect on closing the Guantanamo Bay detention facility and bringing the inmates to trial; calls on Member States to declare their readiness to jointly find solutions for remaining inmates;
uzsver, ka pastāv atšķirības starp minoritāšu aizsardzību un nediskriminācijas politiku; uzskata, ka vienlīdzīgas iespējas ir nevis privilēģija, bet pamattiesību princips, kas attiecas uz visām personām, ne tikai uz atsevišķas dalībvalsts pilsoņiem; uzskata, ka tāpēc jebkurš diskriminācijas veids ir jānovērš vienlīdz apņēmīgi;
Stresses the difference between protection of minorities and anti-discrimination policies; considers that equality of opportunity is a fundamental right for all individuals, and not a privilege, and not only for the citizens of a particular Member State; therefore takes the view that all forms of discrimination must be combated equally resolutely;
aicina dalībvalstis un Komisiju rīkoties pilnīgā saskaņā ar Aģentūras ieteikumiem, kuri formulēti tās pirmā gada pārskata 7. nodaļā Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras 2008. gada pārskats, publicēts 2008. gada 24. jūnijā.
Calls on the Member States and the Commission to act in full on the recommendations of the Agency as set out in Chapter 7 of its first annual report 2008 Annual Report of the European Union Agency for Fundamental Rights, published on 24 June 2008.