natgillin/translations-raw huggingface dataset:
ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 294. panta 3. punktu, 74. pantu un 79. panta 2. punkta c) apakšpunktu,
having regard to Article 294(3), Article 74 and Article 79(2)(c) of the Treaty on the Functioning of the European Union,
ņemot vērā 2010. gada 1. decembra vēstulē Padomes pārstāvja pausto apņemšanos apstiprināt Eiropas Parlamenta nostāju saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 294. panta 4. punktu,
having regard to the undertaking given by the Council representative by letter of 1 December 2010 to approve Parliament's position, in accordance with Article 294(4) of the Treaty on the Functioning of the European Union,
ņemot vērā Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejas ziņojumu ( A7-0342/2010 ),
having regard to the report of the Committee on Civil Liberties, Justice and Home Affairs ( A7-0342/2010 ),
(Tā kā starp Parlamentu un Padomi tika panākta vienošanās, Parlamenta nostāja atbilst galīgajam tiesību aktam Regulai (ES) Nr. 493/2011.)
(As an agreement was reached between Parliament and Council, Parliament's position corresponds to the final legislative act, Regulation (EU) No 493/2011).
Eiropas Parlamenta 2010. gada 14. decembra normatīvā rezolūcija par iniciatīvu Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai par Eiropas aizsardzības rīkojumu (00002/2010 – C7-0006/2010 – 2010/0802(COD) )
European Parliament legislative resolution of 14 December 2010 on the draft directive of the European Parliament and of the Council on the European Protection Order (00002/2010 – C7-0006/2010 – 2010/0802(COD) )
ņemot vērā dalībvalstu grupas iniciatīvu (00002/2010),
having regard to the initiative emanating from a group of Member States (00002/2010),
ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 76. panta b) punktu, 82. panta 1. punkta otrās daļas d) punktu un 289. panta 4. punktu, ar kuru saskaņā Padome ir iesniegusi Parlamentam tiesību akta projektu ( C7-0006/2010 ),
having regard to Article 76(b) and point (d) of the second subparagraph of Article 82(1) and Article 289(4) of the Treaty on the Functioning of the European Union, pursuant to which the Council submitted the draft act to Parliament ( C7-0006/2010 ),
ņemot vērā Līguma par ES darbību 294. panta 3. un 15. punktu;
having regard to Article 294(3) and (15) of the Treaty on the Functioning of the European Union,
ņemot vērā pamatoto atzinumu, kuru saskaņā ar 2. protokolu par subsidiaritātes un proporcionalitātes principu piemērošanu iesniedzis dalībvalsts parlaments un kurā apgalvots, ka tiesību akta projekts neatbilst subsidiaritātes principam,
having regard to the reasoned opinion submitted, in the framework of the Protocol (No 2) on the application of the principles of subsidiarity and proportionality, by a national parliament asserting that the draft legislative act does not comply with the principle of subsidiarity,
ņemot vērā valstu parlamentu sniegto ieguldījumu tiesību akta projekta izstrādē,
having regard to the contributions submitted by national parliaments on the draft legislative act,
ņemot vērā Reglamenta 37., 44. un 55. pantu,
having regard to Rules 37, 44 and 55 of its Rules of Procedure,
ņemot vērā Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejas un Sieviešu tiesību un dzimumu līdztiesības komitejas kopīgās sanāksmes, kas rīkotas saskaņā ar Reglamenta 51. pantu,
having regard to the joint deliberations of the Committee on Civil Liberties, Justice and Home Affairs and of the Committee on Women's Rights and Gender Equality pursuant to Rule 51 of the Rules of Procedure
ņemot vērā Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejas un Sieviešu tiesību un dzimumu līdztiesības komitejas ziņojumu ( A7-0354/2010 ),
having regard to the report of the Committee on Civil Liberties, Justice and Home Affairs and of the Committee on Women's Rights and Gender Equality ( A7-0354/2010 ),
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 82. panta 1. punkta
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 82(1)
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru Eiropas Parlamenta 2010. gada 14. decembra nostāja.
Acting in accordance with the ordinary legislative procedure Position of the European Parliament of 14 December 2010.
Eiropas Savienība ir sev izvirzījusi mērķi uzturēt un attīstīt brīvības, drošības un tiesiskuma telpu.
The European Union has set itself the objective of maintaining and developing an area of freedom, security and justice.
Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 82. panta 1. punktā noteikts, ka tiesiskā sadarbība krimināllietās Savienībā pamatojas uz tiesas spriedumu un lēmumu savstarpējas atzīšanas principu.
Article 82(1) of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU) provides that judicial cooperation in criminal matters in the Union shall be based on the principle of mutual recognition of judgments and judicial decisions.
Saskaņā ar Stokholmas programmu, ko Eiropadome pieņēma 2009. gada 10. un 11. decembra sanāksmē, savstarpēju atzīšanu var attiecināt uz visiem tiesas spriedumu un lēmumu veidiem, kuri atkarībā no tiesību sistēmas var būt spriedumi un lēmumi krimināllietās vai administratīvajās lietās.
According to the Stockholm programme, adopted by the European Council at its meeting on 10 and 11 December 2009, mutual recognition could extend to all types of judgments and decisions of a judicial nature, which may, depending on the legal system, be either criminal or administrative.
Tā arī aicina Komisiju un dalībvalstis izskatīt to, kā uzlabot tiesību aktus un praktiskus atbalsta pasākumus, lai aizsargātu noziegumos cietušās personas.
It also calls on the Commission and the Member States to examine how to improve legislation on and practical support measures for the protection of victims.
Šī direktīva veido daļu no saskaņotu un vispusīgu pasākumu kopuma attiecībā uz noziegumos cietušo personu tiesībām.
This Directive forms part of a coherent and comprehensive set of measures on victims' rights.
Eiropas Parlamenta
The resolution of the European Parliament of
Kopējā tiesiskuma telpā bez iekšējām robežām ir jānodrošina, lai aizsardzība, ko
In a common area of justice without internal borders, it is necessary to ensure that the protection provided to a
personai nodrošina vienā dalībvalstī, saglabātos un turpinātos jebkurā citā dalībvalstī, uz ko persona pārvietojas vai ir pārvietojusies.
person in one Member State is maintained and continued in any other Member State to which the person moves or has moved.
Tāpat būtu jānodrošina, lai Savienības pilsoņu tiesību brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā likumīga izmantošana saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību (LES) 3. panta 2. punktu un LESD 21. pantu neizraisītu to
It should also be ensured that the legitimate exercise by citizens of the Union of their right to move and reside freely within the territory of Member States, in accordance with Article 3(2) of the Treaty on European Union (TEU) and Article 21 of the TFEU, does not result in a loss of their
Lai sasniegtu šos mērķus, ar šo direktīvu būtu jāparedz noteikumi, ar kuriem aizsardzību, kas izriet no
In order to attain these objectives, this Directive should set out rules whereby the protection stemming from
, kuri pieņemti saskaņā ar vienas dalībvalsts (“izdevējas valsts”) tiesību aktiem, var attiecināt uz citu dalībvalsti,
adopted according to the law of one Member State (‘the issuing State’) can be extended to another Member State
aizsargātā persona
which the protected person
nolemj dzīvot vai uzturēties
decides to reside or stay
(“izpildītāja valsts”) ▌.
(‘the executing State’).▌
Šajā direktīvā ir ņemtas vērā dalībvalstu atšķirīgās tiesiskās tradīcijas, kā arī tas, ka efektīvu aizsardzību var nodrošināt ar aizsardzības rīkojumiem, ko izdevusi iestāde, kas nav krimināltiesa.
This Directive takes account of the different legal traditions of the Member States as well as the fact that effective protection can be provided by means of protection orders taken by an authority other than a criminal court.
Šī direktīva neparedz pienākumus grozīt valstu sistēmas, lai pieņemtu aizsardzības pasākumus.
This Directive does not establish obligations to modify national systems for adopting protection measures.
Šī direktīva attiecas uz aizsardzības pasākumiem, kuri paredzēti, lai personu aizsargātu pret citas personas noziedzīgu darbību, kas var jebkādā veidā apdraudēt tās dzīvību, fizisko, psiholoģisko un seksuālo neaizskaramību, piemēram, nepieļaujot nekādu uzmākšanos, kā arī lai aizsargātu tās cieņu vai personas brīvību, piemēram, novēršot nolaupīšanu, izsekošanu un cita veida netiešu ietekmēšanu, kā arī lai novērstu jaunas noziedzīgas darbības vai mazinātu agrāk izdarītu noziedzīgu nodarījumu sekas.
This Directive applies to protection measures which aim at protecting a person against a criminal act of another person which may, in any way, endanger his or her life, physical, psychological and sexual integrity, such as by preventing any form of harassment, as well as his or her dignity or personal liberty, such as by preventing abductions, stalking and other forms of indirect coercion, and aiming at avoiding new acts of crime or at reducing the consequences of previous acts of crime.
Šīs aizsargātās personas personīgās tiesības atbilst pamatvērtībām, ko atzīst un aizsargā visās dalībvalstīs.
These personal rights of the protected person amount to fundamental values recognised and upheld in all Member States.
Ir svarīgi uzsvērt, ka šī direktīva attiecas uz aizsardzības pasākumiem, kas paredzēti nevis tikai to personu aizsardzībai, kuras cietušas vardarbībā dzimuma dēļ, bet visu cietušo personu aizsardzībai, ņemot vērā ikviena attiecīgā nozieguma īpatnības.
It is important to underline that this Directive applies to protection measures which aim at protecting all victims and not only the victims of gender violence, taking into account the specificities of each type of crime concerned.
Šī direktīva attiecas uz aizsardzības pasākumiem, kurus neatkarīgi no to veida ‐ vai nu tie ir krimināltiesiski, civiltiesiski vai administratīvi aizsardzības pasākumi ‐ pieņem tiesu iestāde vai līdzīga iestāde saistībā ar kriminālprocesu vai saistībā ar jebkādu citu tiesvedību par darbībām, kuras izskatītas vai varētu būt izskatītas tiesvedībā tiesā ar jurisdikciju krimināllietās.
This Directive applies to protection measures, independently of the nature − criminal, civil or administrative − of the judicial or equivalent authority that adopts the decision concerned, be it in the context of criminal proceedings or in the context of any other proceedings with regard to an act which has been or could have been the object of proceedings by a court having jurisdiction in particular in criminal matters.
Šo direktīvu ir paredzēts piemērot aizsardzības pasākumiem, kurus pieņem, lai aizstāvētu noziegumos cietušās personas vai iespējamās cietušās personas; direktīva nebūtu jāpiemēro pasākumiem, kuri pieņemti, lai aizsargātu lieciniekus.
This Directive is intended to apply to protection measures issued in favour of victims, or possible victims, of crimes; it should not apply to measures issued with a view to witness protection.
Ja aizsardzības pasākumu, kā noteikts šajā direktīvā, pieņem, lai aizsargātu galvenās aizsargātās personas radinieku, Eiropas aizsardzības rīkojumu var pieprasīt un izdot arī attiecībā uz šo radinieku, ievērojot šajā direktīvā noteiktos nosacījumus.
If a protection measure, as defined in this Directive, is issued for the protection of a relative of the main protected person, a European protection order may also be requested by and issued with regard to this relative, subject to the conditions laid down in this Directive.
Ikviens pieprasījums par Eiropas aizsardzības rīkojuma izdošanu jāapstrādā pietiekami ātri, ņemot vērā lietas īpašos apstākļus, tostarp jautājuma steidzamību, aizsargātās personas paredzamo ierašanās datumu izpildītājas valsts teritorijā un, ja iespējams, aizsargātās personas apdraudējuma pakāpi.
Any request for the issuing of a European protection order should be treated with adequate speed taking into consideration the specific circumstances of the case, including the urgency of the matter, the date foreseen for the arrival of the protected person on the territory of the executing State and, where possible, the degree of risk for the protected person.
Ja saskaņā ar šo direktīvu ir jāsniedz informācija personai, kas rada apdraudējumu, vai aizsargātajai personai, būtu jāinformē arī attiecīgās personas aizbildnis vai pārstāvis, ja tāds ir.
Where information is to be provided under this Directive to the person causing danger or to the protected person, this information should also be provided to the guardian or to the representative of the person concerned where relevant.
Eiropas aizsardzības rīkojuma izdošanas un atzīšanas procedūru laikā kompetentajām iestādēm būtu jāpievērš pienācīga uzmanība cietušo personu, tostarp jo īpaši mazāk aizsargātu personu, piemēram, nepilngadīgo vai personu ar invaliditāti, vajadzībām.
In the procedures for the issuing and recognition of a European Protection order, competent authorities should give appropriate consideration to the needs of victims, including particularly vulnerable persons, such as. minors or persons with disabilities.
Lai piemērotu šo direktīvu, aizsardzības pasākumu var noteikt pēc sprieduma pieņemšanas, kā definēts 2. pantā
For the application of This Directive, a protection measure may have been imposed following a judgment, as defined by Article 2 of Council
Saskaņā ar Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 6. pantu un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. panta 2. punktu personai, kas rada apdraudējumu, būtu jāsniedz iespēja tikt uzklausītai un apstrīdēt aizsardzības pasākumu vai nu procedūrā, kurā pieņem aizsardzības pasākumu, vai pirms Eiropas aizsardzības rīkojuma izdošanas.
In conformity with Article 6 of the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms and with Article 47, paragraph 2, of the Charter on Fundamental Rights of the European Union, the person causing danger should be provided, either in the procedure leading to the adoption of a protection measure or before issuing a European protection order, with the possibility to be heard and to challenge the protection measure.
Lai novērstu jauna nozieguma izdarīšanu pret cietušo izpildītājā valstī, būtu jānodrošina tiesiskais pamats, lai minētā valsts varētu atzīt izdevējā valstī iepriekš pieņemtu lēmumu par labu cietušajam, vienlaicīgi novēršot nepieciešamību cietušajam sākt jaunu procedūru vai atkārtoti sniegt pierādījumus izpildītājā valstī, it kā izdevējā valstī nebūtu pieņemts lēmums.
In order to prevent a crime or new crime being committed against the victim in the executing State, that State should be given a legal basis for recognising the decision previously adopted in the issuing State in favour of the victim, while also avoiding the need for the victim to start new proceedings or to produce evidence in the executing State again as if the issuing State had not adopted the decision.
Eiropas aizsardzības rīkojuma atzīšana izpildītājā valstī paredz, inter alia,, ka šīs valsts kompetentā iestāde saskaņā ar šajā direktīvā izklāstītiem ierobežojumiem pieņem izdevējā valstī paredzētu aizsardzības pasākumu pastāvēšanu un spēkā esamību, atzīst Eiropas aizsardzības rīkojumā aprakstītos faktiskos apstākļus un piekrīt, ka aizsardzība ir jānodrošina un būtu jānodrošina arī turpmāk saskaņā ar tās tiesību aktiem.
The recognition of the European protection order by the executing State implies inter alia that the competent authority of that State, subject to the limitations set out in this Directive, accepts the existence and validity of the protection measure adopted in the issuing State, acknowledges the factual situation described in the European protection order, and agrees that protection should be provided and should be continued to be provided in accordance with its national law.
Šajā direktīvā ir konkrēts skaits pienākumu vai aizliegumu, un, ja izdevēja valsts tos nosaka un ietver Eiropas aizsardzības rīkojumā, tie izpildītājā valstī būtu jāatzīst un jāīsteno, ievērojot šajā direktīvā izklāstītos ierobežojumus.
This Directive contains a closed number of obligations or prohibitions which, when imposed in the issuing State and contained in the European protection order, should be recognised and enforced in the executing State, subject to the limitations set out in this Directive.
Valsts līmenī var būt arī cita veida aizsardzības pasākumi, tādi kā personas, kas rada apdraudējumu, pienākums uzturēties noteiktā vietā, ja to paredz valsts tiesību akti.
Other types of protection measures may exist at national level, such as, if provided by national law, the obligation on the person causing danger to remain in a specified place.
Tā kā kompetence izdot un piemērot aizsardzības pasākumus dalībvalstīs ir dažādām iestādēm (civiltiesību, krimināltiesību vai administratīvām), būtu pareizi šajā direktīvā paredzēt dalībvalstu sadarbības mehānisma lielu elastību.
Since in the Member States different kind of authorities (civil, criminal or administrative) are competent to issue and enforce protection measures, it seems appropriate to provide a high degree of flexibility in the cooperation mechanism between the Member States under this Directive.
Tādēļ izpildītājas valsts kompetentajai iestādei nav vienmēr jāparedz tādi paši aizsardzības pasākumi kā tie, kas pieņemti izdevējā valstī, bet tai ir noteikta rīcības brīvība pieņemt jebkādus pasākumus, ko tā saskaņā ar saviem tiesību aktiem līdzīgā gadījumā uzskata par pareiziem un piemērotiem, lai aizsargājamajai personai arī turpmāk nodrošinātu aizsardzību, ņemot vērā aizsardzības pasākumu, kas pieņemts izdevējā valstī un kas aprakstīts Eiropas aizsardzības rīkojumā.
Therefore, the competent authority in the executing State does not in all cases have to take the same protection measure as adopted in the issuing State, but it has a degree of discretion to adopt any measure which it would deem adequate and appropriate under its national law in a similar case in order to provide continued protection to the protected person in the light of the protection measure adopted in the issuing State, and as described in the European protection order.
Pie pienākumiem vai aizliegumiem, uz ko attiecas šī direktīva, pieder arī pasākumi, kas paredzēti, lai ierobežotu personiskus vai attālinātus kontaktus starp aizsargājamo personu un personu, kas rada apdraudējumu, piemēram, attiecinot uz šādiem kontaktiem konkrētus nosacījumus vai nosakot saziņas satura ierobežojumus.
The obligations or prohibitions to which this Directive applies include, among others, measures aimed at limiting personal or remote contacts between the protected person and the person causing danger, for example by imposing certain conditions on such contacts or imposing restrictions on the contents of communications.
Izpildītājas valsts kompetentajai iestādei būtu jāinformē persona, kas rada apdraudējumu, izdevējas valsts kompetentā iestāde un aizsargātā persona par ikvienu pasākumu, kas īstenots, pamatojoties uz Eiropas aizsardzības rīkojumu.
The competent authority of the executing State should inform the person causing danger, the competent authority of the issuing State and the protected person of any measure taken on the basis of the European protection order.
Paziņojumā personai, kas rada apdraudējumu, pienācīgi būtu jāņem vērā aizsargātās personas intereses, t. i., nedrīkst atklāt aizsargātās personas adresi vai citu kontaktinformāciju.
In the notification of the person causing danger due regard should be taken of the interest of the protected person in not having his or her address or other contact details disclosed.
Paziņojumā šādu informāciju nevajadzētu iekļaut, un ir jāparedz, ka personai, kas rada apdraudējumu, noteiktajā pienākumu vai aizliegumu īstenošanas pasākumā nav norādīta ne adrese, ne cita kontaktinformācija.
Such details should be excluded from the notification, provided that the address or other contact details are not comprised in the obligation or prohibition imposed as an enforcement measure on the person causing danger.
Ja izdevējas valsts kompetentā iestāde atsauc Eiropas aizsardzības rīkojumu, izpildītājas valsts kompetentajai iestādei būtu jāizbeidz pasākumi, ko tā ir pieņēmusi, lai īstenotu Eiropas aizsardzības rīkojumu, ar to saprotot, ka izpildītājas valsts kompetentā iestāde patstāvīgi un atbilstoši savas valsts tiesību aktiem var pieņemt jebkādus valsts tiesību aktos paredzētus aizsardzības pasākumus, lai aizsargātu attiecīgo personu.
When the competent authority in the issuing State has withdrawn the European protection order, the competent authority in the executing State should end the measures which it has adopted in order to enforce the European protection order, it being understood that the competent authority in the executing State may - autonomously, according to its national law - adopt any protection measure under its national law in order to protect the person concerned.
Ņemot vērā to, ka šī direktīva attiecas uz situācijām, kurās uz citu dalībvalsti pārvietojas aizsargātā persona, tās noteikumu izpilde neietver nekādu pilnvaru nodošanu izpildītājai valstij attiecībā uz pamatsankcijām, atliktām, alternatīvām, nosacītām vai sekundārām sankcijām vai attiecībā uz aizsardzības pasākumiem, kas piemēroti personai, kura rada apdraudējumu, ja šī persona turpina dzīvot valstī, kas noteikusi aizsardzības pasākumu.
Given that this Directive deals with situations in which the protected person moves to another Member State, executing its provisions does not imply any transfer to the executing State of powers relating to principal, suspended, alternative, conditional or secondary penalties, or relating to security measures imposed on the person causing danger, if the latter continues to reside in the State that issued the protection measure.
Lai īstenotu praksē pasākumus, kas pieņemti, piemērojot šo direktīvu, attiecīgā gadījumā vajadzētu būt iespējai izmantot elektroniskus līdzekļus saskaņā ar valstu tiesību aktiem un procedūrām.
Where appropriate, it should be possible to use electronic means with a view to putting into practice the measures adopted in application of this Directive, in accordance with national laws and procedures.
Aizsargātās personas aizsardzības nodrošināšanā iesaistītām iestādēm savstarpēji sadarbojoties, izpildītājas valsts kompetentajai iestādei būtu jāpaziņo izdevējas valsts kompetentajai iestādei par visiem to pasākumu pārkāpumiem, kuri pieņemti izpildītājā valstī, lai nodrošinātu Eiropas aizsardzības rīkojuma izpildi.
In the framework of cooperation among the authorities involved in ensuring the safeguard of the protected person, the competent authority of the executing State should communicate to the competent authority of the issuing State any breach of the measures adopted in the executing State with a view to executing the European protection order.
Vajadzības gadījumā šāda rīcība var būt saistīta ar brīvības atņemšanas pasākuma piemērošanu, aizstājot ar brīvības atņemšanu nesaistīto pasākumu, kas sākotnēji tika pieņemts kā, piemēram, alternatīva preventīvai aizturēšanai vai nosacītas soda atlikšanas sekas.
Such reaction may comprise, where appropriate, the imposition of a custodial measure in substitution of the non-custodial measure originally adopted, for example as an alternative to preventive detention or as a consequence of conditional suspension of a penalty.
Tā kā ar lēmumu nav paredzēts ex novo uzlikt sankcijas par jauna noziedzīga nodarījuma pastrādāšanu, ir skaidrs, ka izpildītājai valstij vajadzības gadījumā nav liegta iespēja uzlikt par kriminālnozieguma vai citāda nozieguma pastrādāšanu paredzētas sankcijas, ja ir pārkāpti pasākumi, kas pieņemti, lai izpildītu Eiropas aizsardzības rīkojumu.
It is understood that such decision, since it does not consist in the imposition ex novo of a criminal sanction in relation to a new criminal offence, does not interfere with the possibility that the executing State may, where applicable, impose criminal or non-criminal sanctions in the event of breach of the measures adopted in order to execute the European protection order.