natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I. tā kā tiek ziņots, ka Dienvidsudānas drošības spēki iejaucas humānās palīdzības organizāciju darbā, tai skaitā, konfiscējot transportlīdzekļus, veicot fiziskus uzbrukumus palīdzības organizāciju darbiniekiem un izlaupot ēkas un teritorijas, ko izmanto starptautiskās organizācijas, tostarp ANO, kuras darbiniekiem ir liegta piekļuve daudzām Dienvidkordofānas daļām, tādējādi neļaujot viņiem veikt izmeklēšanu un neatkarīgu novērtēšanas misiju uz vietas;
I. whereas South Sudanese security forces have been reported to interfere with the work of humanitarian organisations including by commandeering vehicles, committing physical assaults on relief workers and raiding the compounds of international organisations including the UN, whose officials have been denied access to many parts of Southern Kordofan, keeping them from investigating and carrying out an independent assessment mission on the ground;
J. tā kā lielai daļai reģiona iedzīvotāju joprojām trūkst pārtikas, un šo situāciju saasinājis konflikts, kura dēļ Āfrikas ragā pieaug preču cenas un bads;
J. whereas a large part of the population in the region continues to lack food, a situation which has been aggravated by the conflict, rising commodity prices and famine in the Horn of Africa;
K. tā kā Komisija 2011. gadā ir piešķīrusi EUR 100 miljonus, tai skaitā EUR 11 miljonus pārejas perioda teritorijām, taču Starptautiskais Dienvidsudānas palīdzības fonds joprojām ir saņēmis tikai 37 % no finansējuma;
K. whereas the Commission has allocated €100 million in 2011, including €11 million for the Transitional Areas, but the International South Sudan Appeal is still only 37% financed;
L. tā kā ir panākts vien neliels progress, risinot vispārējā miera nolīgumā iekļautos jautājumus, lai pēcreferenduma sarunās panāktu vienošanos par tādiem jautājumiem kā no naftas gūto ieņēmumu sadalīšana, robežu demarkācija, pilsonība, parādu un aktīvu sadalīšana un referendumi Dienvidkordofānā, Zilās Nīlas pavalstī un Abjejā;
L. whereas there has been little progress on aspects of the CPA to find agreement on post-referendum negotiations on issues such as the sharing of oil revenue, border demarcation, citizenship, the division of debts and assets, and referendums in Southern Kordofan, Blue Nile and Abyei;
1. pauž nožēlu par zaudētajām cilvēku dzīvībām, vardarbību, cilvēktiesību pārkāpumiem un humānās palīdzības piegādei radītajiem šķēršļiem Dienvidkordofānas un Zilās Nīlas pavalstīs; stingri nosoda SAF iebrukumu Dienvidkordofānas un Zilās Nīlas pavalstīs; mudina visus konfliktā iesaistītos nekavējoties pārtraukt kaujas un meklēt konfliktam politisku risinājumu, pamatojoties uz 2011. gada 28. jūnija nolīgumu; turklāt aicina atcelt ārkārtas stāvokli Zilās Nīlas pavalstī;
Deplores the loss of life, violence, human rights abuses and lack of humanitarian access in Southern Kordofan and Blue Nile states; strongly condemns the SAF invasion of Southern Kordofan and Blue Nile states; urges all parties to immediately cease fighting and seek a political solution based on the agreement of 28 June 2011; further calls for the lifting of the state of emergency in Blue Nile State;
7. aicina starptautisko sabiedrību, uzsverot tās atbalstu Thabo Mbeki vadītās Āfrikas Savienības Augsta līmeņa darba grupas Sudānai centieniem un iesaistoties Arābu valstu līgai, veicināt vispārējā miera nolīguma slēdzēju pušu sarunas un ANO ģenerālsekretāra īpašās pārstāves Sudānā centienus;
Calls on the international community, underlining its support for the efforts of the African Union High-Level Implementation Panel on Sudan, under the leadership of Thabo Mbeki, and with the involvement of the Arab League, to facilitate negotiations between the parties to the CPA, and the effo rts of the UN Secretary-General’ s S pecial Representative for Sudan;
10. uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei, Komisijai, Komisijas priekšsēdētāja vietniecei un Savienības augstajai pārstāvei ārlietās un drošības politikas jautājumos, ANO Drošības padomei un ANO ģenerālsekretāram, ES īpašajai pārstāvei Dienvidsudānā, Sudānas valdībai, Dienvidsudānas valdībai, Āfrikas Savienības institūcijām un Āfrikas Savienības Augsta līmeņa darba grupas Sudānai priekšsēdētājam, ĀKK un ES Apvienotajai parlamentārajai asamblejai un ES dalībvalstu valdībām.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission, the Vice-President of the Commission/High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy, the UN Security Council and Secretary-General, the EU Special Representative to South Sudan, the Government of Sudan, the Government of South Sudan, the African Union institutions and the Chair of the African Union High-Level Panel on Sudan, the ACP-EU Parliamentary Assembly and the governments of the EU Member States.
par Eritreju: Dawit Isaak lieta
on Eritrea: the case of Dawit Isaak
PE472.686v01-00 } PE472.688v01-00 } PE472.690v01-00 } PE472.691v01-00 } PE472.692v01-00 } PE472.693v01-00 } RC1 Eiropas Parlamenta rezolūcija par Eritreju: Dawit Isaak lieta
PE472.686v01-00 } PE472.688v01-00 } PE472.690v01-00 } PE472.691v01-00 } PE472.692v01-00 } PE472.693v01-00 } RC1 European Parliament resolution on Eritrea: the case of Dawit Isaak
– ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienību 2. un 3. pantu, 6. panta 3. punktu, kā arī 21. panta 2. punkta a) un b) apakšpunktu,
– having regard to Articles 2, 3, 6(3) and 21(2)(a) and (b) of the Treaty on European Union,
– ņemot vērā Āfrikas Hartu par cilvēktiesībām un tautu tiesībām, kurai Eritreja ir pievienojusies, un jo īpaši tās 6., 7. un 9. pantu,
– having regard to the African Charter on Human and People’s Rights, to which Eritrea is a party, in particular Articles 6, 7, and 9 thereof,
– ņemot vērā 9. pantu 2005. gadā pārskatītajā ĀKK un ES partnerattiecību nolīgumā (Kotonū nolīgums), kuru Eritreja ir parakstījusi;
– having regard to Article 9 of the ACP-EU Partnership Agreement as revised 2005 (the Cotonou Agreement), of which Eritrea is a signatory,
– ņemot vērā Padomes prezidentūras 2008.gada 22. septembra deklarāciju par politieslodzītajiem Eritrejā un turpmākos Padomes un Komisijas paziņojumus par Eritreju un cilvēktiesību situāciju kopš tā laika,
– having regard to the declaration by the Council Presidency on political prisoners in Eritrea, of 22 September 2008; and to subsequent Council and Commission statements on Eritrea and the human rights situation since then,
– ņemot vērā iepriekšējās rezolūcijas par Eritreju un jo īpaši rezolūcijas, kas attiecas uz cilvēktiesībām un Dawit Isaak lietu,
– having regard to its previous resolutions on Eritrea and in particular those concerning human rights and the case of Dawit Isaak,
A. pauž dziļas bažas par cilvēktiesību situācijas pasliktināšanos Eritrejā un šīs valsts iestāžu klajo nesadarbošanos, neskatoties uz Eiropas Savienības un starptautisko cilvēktiesību organizāciju atkārtotiem aicinājumiem,
A. deeply concerned by the deteriorating human rights situation in Eritrea and manifest lack of cooperation from the Eritrean authorities, despite repeated appeals by the European Union and international human rights organisations;
B. tā kā ES ir stingri un skaidri apņēmusies aizsargāt cilvēktiesības kā pamatvērtību un tā kā preses un vārda brīvība ir vispārējas un īpaši nozīmīgas tiesības;
B. whereas the EU is strongly and clearly committed to the protection of human rights as a fundamental value, and whereas press freedom and freedom of speech are among those universal and vital rights;
C. tā kā tiesiskums ir princips, kuru nedrīkst pārkāpt;
C. whereas the rule of law is a principle which must never be compromised;
D. tā kā tūkstošiem Eritrejas iedzīvotāju, tostarp valdošās partijas augsta ranga pārstāvji, kuri 2001. gadā pauda kritiku par prezidentu Isayas Afeworki, atrodas apcietinājumā bez apsūdzības, godīgas tiesas un piekļuves advokātiem un ģimenei;
D. whereas thousands of Eritreans, among them former high-ranking members of the ruling party, have been incarcerated, without charge, without a fair trial, and without access to their lawyers or families, since their public criticism of President Isaias Afewerki in 2001;
E. tā kā kopš 2001. gada septembra Asmarā apcietinājumā atrodas 10 neatkarīgie žurnālisti, no kuriem viens ir Zviedrijas pilsonis Dawit Isaak , kas nav tiesāts ne par vienu noziegumu, un Eritrejas iestādes ir attiekušās sniegt jebkādus komentārus par viņa likteni;
E. whereas, since September 2001, 10 independent journalists have been detained in Asmara, among them a Swedish citizen, Dawit Isaak, who has not been tried for any crime and on whose fate the Eritrean authorities have refused to make any comment;
F. tā kā 2011. gada 23. septembrī kādreizējais neatkarīga laikraksta reportieris Eritrejā D. Isaak būs pavadījis apcietinājumā 10 gadus bez apsūdzības, tiesas vai uzklausīšanas un tā kā viņš pasaulē tiek uzskatīts par ieslodzīto pārliecības dēļ;
F. whereas, on 23 September 2011, Mr Isaak, a former reporter for an independent newspaper in Eritrea, will have spent 10 full years imprisoned without charges, trial or legal hearing, and whereas he is considered internationally to be a prisoner of conscience;
G. tā kā Parlamenta priekšsēdētājam 2010. gada septembrī iesniegtajā juridiskajā atzinumā ir uzsvērts, ka ES ir juridisks un morāls pienākums aizsargāt savus pilsoņus saskaņā ar Eiropas Cilvēktiesību konvenciju un Eiropas Savienības Tiesas judikatūru;
G. whereas a legal opinion submitted to Parliament’s President in September 2010 underlines the fact that the EU has a legal and moral obligation to protect its citizens in accordance with the European Convention of Human Rights and with European Court of Justice case law;
H. ir šokēts par to, ka Eritrejas valdība turpina atteikties sniegt informāciju par ieslodzīto situāciju, tostarp apcietinājuma vietu un to, vai viņi vēl ir dzīvi;
H. shocked by the Eritrean Government’s continued refusal to provide any information about the prisoners’ situation, including the place of their detention and whether they are still alive;
I. tā kā saskaņā ar kādreizējo cietumsargu ziņojumiem vairāk nekā puse no 2001. gadā arestētajiem ierēdņiem un žurnālistiem ir miruši;
I. whereas, according to reports from former prison guards, more than half the officials and journalists arrested in 2001 are dead;
J. tā kā ES ir būtiska Eritrejas partnere attīstības palīdzības un atbalsta jomā,
J. whereas the EU is an important partner for Eritrea in terms of development aid and assistance;
3. aicina Eritrejas iestādes nekavējoties atbrīvot Dawit Isaak un kādreizējās augsta ranga amatpersonas atbilstīgi Vispārējai cilvēktiesību deklarācijai;
Calls on the Eritrean authorities to release Dawit Isaak and former high-ranking officials immediately, in compliance with the Universal Declaration of Human Rights;
6. aicina priekšsēdētāja vietnieci / Savienības augsto pārstāvi ārlietās un drošības politikas jautājumos pastiprināt ES un tās dalībvalstu centienus, lai nodrošinātu Dawit Isaak atbrīvošanu;
Calls on the Vice-President of the Commission/High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy to step up efforts by the EU and its Member States to secure Dawit Isaak’s release;
9. aicina Āfrikas Savienību kā ES partneri, kas ir skaidri apņēmusies ievērot vispārējās demokrātijas un cilvēktiesību vērtības, pastiprināt savu rīcību attiecībā uz nožēlojamo situāciju Eritrejā un strādāt kopā ar ES, lai panāktu Dawit Isaak un citu politisko ieslodzīto atbrīvošanu;
Appeals to the African Union, as a partner to the EU with an explicit commitment to the universal values of democracy and human rights, to step up its activity in relation to the regrettable situation in Eritrea and to work together with the EU to secure the release of Dawit Isaak and other political prisoners;
14.9.2011 KOPĪGS REZOLŪCIJAS PRIEKŠLIKUMS iesniegts saskaņā ar Reglamenta 110. panta 4. punktu
14.9.2011 JOINT MOTION FOR A RESOLUTION pursuant to Rule 110(4) of the Rules of Procedure
PE472.694v01-00 } PE472.696v01-00 } PE472.697v01-00 } PE472.698v01-00 } PE472.699v01-00 } RC1 Eiropas Parlamenta rezolūcija par stāvokli Lībijā
PE472.694v01-00 } PE472.696v01-00 } PE472.697v01-00 } PE472.698v01-00 } PE472.699v01-00 } RC1 European Parliament resolution on the situation in Libya
– ņemot vērā ANO Drošības padomes 2011. gada 26. februāra Rezolūciju Nr. 1970/2011 un 2011. gada 17. marta Rezolūciju Nr. 1973/2011,
– having regard to United Nations Security Council (UNSC) Resolutions 1970/2011 of 26 February 2011 and 1973/2011 of 17 March 2011,
– ņemot vērā to, ka 2011. gada 22. februārī tika pārtrauktas sarunas par ES un Lībijas pamatnolīgumu,
– having regard to the suspension on 22 February 2011 of the negotiations on an EU-Libya Framework Agreement,
– ņemot vērā Starptautiskās kontaktgrupas konferenci, kas notika 2011. gada 1. septembrī Parīzē,
– having regard to the Conference of the International Contact Group that took place on 1 September 2011 in Paris,
– ņemot vērā Komisijas priekšsēdētāja vietnieces / Savienības augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos 2011. gada 13. septembra paziņojumu par Lībiju,
– having regard to the statement by the Vice-President of the Commission/High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy (VP/HR) of 13 September 2011 on Libya,
A. tā kā pēc sešu mēnešu ilgām kaujām, kurās cietuši vairāki tūkstoši personu un kuru dēļ plašumā ir vērsušās humanitārās vajadzības un ciešanas, Kadafi režīms ir beidzis pastāvēt un pagaidu valdība, ko vada Pārejas perioda nacionālā padome ( NTC ), gatavojas sākt darbu pie jaunas Lībijas veidošanas;
A. whereas after six months of fighting, resulting in thousands of casualties and in alarming humanitarian needs and sufferings, the Gaddafi regime has come to an end and an interim government led by the National Transitional Council (NTC) is about to begin working on building a new Libya;
B. tā kā pēc miermīlīgu demonstrāciju brutālas apspiešanas, tostarp liela mēroga un sistemātiskiem cilvēktiesību pārkāpumiem, un pēc Lībijas nespējas uzņemties atbildību saskaņā ar starptautiskajiem tiesību aktiem tika pieņemta ANO Drošības padomes Rezolūcija Nr. 1970 un Nr. 1973, lai aizsargātu Lībijas iedzīvotājus;
B. whereas UN Security Council Resolutions 1970 and 1973 were adopted following the brutal repression of peaceful demonstrators, including gross and systematic human rights violations, and the failure by the Libyan regime to enforce its responsibility under international law to protect the Libyan population;
C. tā kā tika izveidota to valstu koalīcija, kuras vēlējās īstenot ANO Drošības padomes Rezolūciju Nr. 1973; tā kā otrajā posmā šīs pilnvaras pārņēma NATO; tā kā NATO vadītā gaisa spēku operācija „Odyssey Dawn” turpināsies tik ilgi, cik būs nepieciešams, lai aizsargātu Lībijas civiliedzīvotājus;
C. whereas a coalition was formed, made up of countries willing to implement UNSC Resolution 1973; whereas this mandate was, at a second stage, taken over by NATO; whereas the NATO-led air campaign Odyssey Dawn continues as long as it is necessary to protect the civilian population in Libya;
D. tā kā NTC būs vienlaikus gan jāapmierina valsts iedzīvotāju neatliekamās humanitārās vajadzības, jāpārtrauc vardarbība un jānodrošina tiesiskums, gan arī jāveic grūtais valstiskuma atjaunošanas darbs un jāveido funkcionējoša, demokrātiska valsts; tā kā NTC apņēmās ātri panākt demokrātisku leģitimitāti, izstrādājot konstitūciju un nekavējoties rīkojot brīvas un godīgas vēlēšanas;
D. whereas the NTC will have to address concurrently the most pressing humanitarian needs of its population, put an end to violence and establish the rule of law as well as tackle the daunting task of nation-building and the building of a functioning, democratic state; whereas the NTC expressed its commitment to moving quickly towards democratic legitimacy through the drafting of a constitution and early free and fair elections;
E. tā kā Starptautiskā Krimināltiesa 2011. gada 27. jūnijā izdeva Muamara Kadafi, viņa dēla Saifa al Islāma un izlūkošanas dienesta bijušā vadītāja Abdulaha al Sanusi apcietināšanas orderus saistībā ar iespējamiem noziegumiem pret cilvēci, kas izdarīti kopš tautas sacelšanās sākuma;
E. whereas the International Criminal Court (ICC) issued on 27 June 2011 the arrest warrant for Muammar Gaddafi, his son Saif Al-Islam Gaddafi and his former intelligence chief Abdullah Al-Senussi for alleged crimes against humanity committed since the beginning of the popular rebellion;
F. tā kā saskaņā ar ANO Cilvēktiesību padomes sniegto informāciju kopš apspiešanas sākuma Lībijā aptuveni 1500 Lībijas bēgļu ir miruši, cenšoties šķērsot Vidusjūru, lai nokļūtu Eiropā;
F. whereas according to the UNHCR, about 1 500 refugees from Libya have died while trying to cross the Mediterranean to Europe since the beginning of the Libyan crackdown;
G . tā kā aptuveni 60 valstis un starptautiskās organizācijas piedalījās „Lībijas draugu” augstākā līmeņa sanāksmē, kas notika 2011. gada 1. septembrī Parīzē, lai koordinētu starptautiskos centienus atbalstīt Lībijas atjaunošanu;
G. whereas a ‘Friends of Libya’ Summit, attended by some 60 States and international organisations, was held on 1 September 2011 in Paris aiming to coordinate the international effort to assist the reconstruction of Libya;
H. tā kā ES ir sniegusi humāno palīdzību vairāk nekā EUR 152 miljonu apmērā un tā kā Komisijas priekšsēdētāja vietniece / Savienības augstā pārstāve 2011. gada 22. maijā atvēra ES biroju Bengāzī ar mērķi izveidot kontaktus ar NTC un palīdzēt Lībijai sagatavoties demokrātiskā pārejas procesa nākamajam posmam; tā kā 2011. gada 31. augustā tika atvērts ES birojs Tripolē;
H. whereas the EU has provided over EUR 152 million in humanitarian support and the VP/HR opened an EU office in Benghazi on 22 May 2011, with a view to establishing contacts with the NTC and helping Libya prepare for the next stage of democratic transition; whereas an EU office was opened in Tripoli on 31 August 2011;
3. pilnībā atbalsta NTC tās grūtajā darbā, veidojot jaunu valsti, kura pārstāvētu visus Lībijas iedzīvotājus; atzinīgi vērtē to, ka vairākas valstis nesen ir atzinušas NTC , un aicina visas ES dalībvalstis un starptautisko sabiedrību sekot šim piemēram; atzinīgi vērtē to, ka visi ANO Drošības padomes pastāvīgie locekļi, tostarp pavisam nesen pievienojusies Ķīna, ir atzinuši NTC par Lībijas likumīgo varas institūciju; mudina visas Āfrikas Savienības valstis atzīt NTC ; aicina NTC pilnībā uzņemties atbildību par Lībijas iedzīvotāju drošību un labklājību, rīkoties pārredzami un pilnībā ievērot demokrātijas principus un starptautiskās humanitārās tiesības; aicina Komisijas priekšsēdētāja vietnieci / Savienības augsto pārstāvi, Padomi un Komisiju turpmāk stiprināt attiecības ar NTC un palīdzēt jaunajām Lībijas iestādēm izveidot vienotu, demokrātisku un plurālistisku Lībiju, kurā cilvēktiesības, pamatbrīvības un taisnīgums tiktu garantēts visiem šīs valsts pilsoņiem, kā arī viesstrādniekiem un bēgļiem;
Expresses its full support for the National Transitional Council (NTC) in its challenging task of building up a new state representing all Libyans; welcomes the recent recognitions of the NTC and calls on all EU Member States and on the international community to follow suit; welcomes the fact that all UN Security Council permanent members, including most recently China, have recognised the NTC as the legitimate authority in Libya; urges all African Union countries to recognise the NTC; calls on the NTC to assume fully its responsibility for the security and well-being of the Libyan people, to act in a transparent manner and in full accordance with democratic principles as well as international humanitarian law; calls on the VP/HR, the Council and the Commission to further promote relations with the NTC and assist the new Libyan authorities in building a unified, democratic and pluralist Libya in which human rights, fundamental freedoms and justice will be guaranteed for all Libyan citizens as well as migrant workers and refugees;
10. ņem vērā Tripolē teikto NTC priekšsēdētāja Mustafa Abdula Džalila uzrunu, kurā viņš paziņoja, ka Lībija būs moderna musulmaņu valsts un ka tas tiks ierakstīts konstitūcijā, kā arī viņš atzinīgi vērtēs sieviešu iesaistīšanos sabiedriskajā dzīvē; pauž cerību, ka NTC pildīs pienākumus un ievēros dotos solījumus veidot tolerantu, vienotu un demokrātisku Lībijas valsti, aizsargājot visu Lībijas iedzīvotāju, kā arī viesstrādnieku un ārvalstnieku vispārējās cilvēktiesības; aicina NTC aktīvi sekmēt sieviešu un jauniešu iesaistīšanu politiskajos procesos, kuru mērķis ir politisko partiju un demokrātisku iestāžu izveide;
Takes note of the speech in Tripoli by NTC Chairman Jalil in which he announced that Libya will be a moderate Muslim country with a constitution to reflect this and will welcome the participation of women in public life; declares its expectation that the NTC will fulfil its responsibilities and deliver on the commitments it has made to build a tolerant, unified and democratic state in Libya, protecting universal human rights for all Libyan citizens, as well as for migrant workers and foreigners; calls on the NTC to actively stimulate and include women and young people in the political processes aimed at building political parties and democratic institutions;
12. uzsver, ka ir būtiski izmeklēt visus cilvēktiesību pārkāpumus neatkarīgi no tā, kas tos izdarījis; uzskata, ka šim pasākumam jābūt svarīgai samierināšanās procesa sastāvdaļai valstī, ko pārvalda paši Lībijas pilsoņi;
Underlines the importance of all human rights violations being investigated regardless of who committed them; takes the view that this should be an important part of the reconciliation process in the country managed by the Libyans themselves;
18. aicina NTC apņemties ievērot augstus pārredzamības standartus vietējās, stratēģiski svarīgās tautsaimniecības nozarēs, lai Lībijas dabas resursi sniegtu labumu visiem iedzīvotājiem;
Calls on the National Transitional Council to commit to high standards of transparency in domestic strategic economic sectors in order to make Libyan natural resources benefit all the population;
28.9.2011 KOPĪGS REZOLŪCIJAS PRIEKŠLIKUMS iesniegts saskaņā ar Reglamenta 110. panta 4. punktu
28.9.2011 JOINT MOTION FOR A RESOLUTION pursuant to Rule 110(4) of the Rules of Procedure
PE472.708v01-00 } PE472.709v01-00 } PE472.710v01-00 } PE472.711v01-00 } PE472.712v01-00 } RC1 Eiropas Parlamenta rezolūcija par situāciju Palestīnā
PE472.708v01-00 } PE472.709v01-00 } PE472.710v01-00 } PE472.711v01-00 } PE472.712v01-00 } RC1 European Parliament resolution on the situation in Palestine
– ņemot vērā Padomes 2009. gada 8 decembra, 2010. gada 13. decembra un 2011. gada 18. jūlija secinājumus par Tuvo Austrumu miera procesu,
– having regard to the Council conclusions on the Middle East Peace Process of 8 December 2009, 13 December 2010, and 18 July 2011,
– ņemot vērā ANO hartu,
– having regard to the Charter of the United Nations,
– ņemot vērā attiecīgās ANO rezolūcijas, jo īpaši ANO Ģenerālās asamblejas rezolūcijas Nr. 181 (1947) un Nr. 194 (1948) un ANO Drošības padomes rezolūcijas Nr. 242 (1967), Nr. 338 (1973), Nr. 1397 (2002), Nr. 1515 (2003) un Nr. 1850 (2008),
– having regard to pertinent UN resolutions, UN General Assembly Resolutions 181 (1947) and 194 (1948), and UN Security Council resolutions 242 (1967), 338 (1973), 1397 (2002), 1515 (2003), and 1850 (2008),
– ņemot vērā Tuvo Austrumu kvarteta paziņojumus, jo īpaši 2011. gada 23. septembra paziņojumu,
– having regard to the Middle East Quartet statements and in particular that of 23 September 2011,
A. tā kā saistībā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas Ģenerālās asamblejas 66. sesiju Palestīniešu pašpārvaldes prezidents Mahmoud Abbas pieprasīja atzīt Palestīnas valstisko statusu un dalību ANO;
A. whereas on the occasion of the 66th Session of the United Nations General Assembly, the President of the Palestinian National Authority, Mahmoud Abbas, asked for recognition of Palestinian statehood and membership of the UN;
B. tā kā Palestīnai ANO Ģenerālajā asamblejā ir pastāvīgās novērotājas statuss;
B. whereas Palestine is a non-member permanent observer entity at the UN General Assembly;