natgillin/translations-raw huggingface dataset:
atgādina, ka līdz ar saskaņotu Eiropas imigrācijas politiku ir jāīsteno integrācijas politika, cita starpā nodrošinot pienācīgu integrāciju darba tirgū, tiesības uz izglītību un apmācību, piekļuvi sociālajiem un veselības aprūpes pakalpojumiem, kā arī imigrantu līdzdalību sabiedriskajā, kultūras un politiskajā dzīvē;
Recalls that a coherent European immigration policy must be accompanied by an integration policy providing for, among other things, proper integration into the labour market, the right to education and training, access to social and health-care services as well as participation by immigrants in social, cultural and political life;
pieprasa īstenot partnerības pieeju attiecībās ar izcelsmes un tranzīta valstīm, lai nodrošinātu šo valstu aktīvu līdzdalību, palīdzot pārvaldīt migrācijas plūsmu, apturēt nelegālo imigrāciju un izveidot efektīvas informācijas kampaņas par situāciju migrantu uzņemšanas ES valstīs, tai skaitā par patvēruma piešķiršanas kritērijiem;
Calls for a partnership approach with the countries of origin and transit to ensure that they play an active part in helping to manage the migration flows, stem illegal immigration and set up effective information campaigns on the conditions in the recipient countries of the EU including the criteria for obtaining asylum;
uzskata, ka pienākumu un finansiālā sloga sadalei starp dalībvalstīm ir jākļūst par ES imigrācijas politikas, kā arī ES vienotās patvēruma sistēmas neatņemamu sastāvdaļu;
Believes that the sharing of responsibilities and financial burdens between Member States must be an integral part of EU Immigration Policy as well as the EU Common Asylum System;
pieprasa atvēlēt Eiropas Savienībai nozīmīgāku lomu, nodrošinot ārkārtas situāciju pārvaldību humānajā jomā saistībā ar migrācijas plūsmu un patvēruma meklētājiem;
Calls for a larger role for the European Union in the management of humanitarian emergencies linked to migratory flows and asylum seekers;
tāpēc ir pārliecināts, ka valstīm jāpiešķir piekļuve tehniskajai palīdzībai un finansējumam, ko nodrošina saskaņā ar programmu „ARGO”, Eiropas Bēgļu fondu, Eiropas Ārējo robežu fondu un Eiropas Atgriešanās fondu 2007.–2013. gadam;
Believes, therefore, that countries should be given access to the technical assistance and the funding provided under the ARGO programme, the European Refugee Fund, the European External Borders Fund, the European Integration Fund and the European Return Fund for the period 2007-2013;
aicina noteikt, lai lielāks finansējums ir pieejams tām NVO, kuras sniedz nozīmīgu neatliekamo palīdzību;
Calls for more funding to be made available to NGOs working on the ground, providing critical emergency assistance;
aicina Komisiju iespējami drīz ierosināt neatliekamās palīdzības fonda izveidi, lai finansētu ekspertu atbalsta grupas, sniegtu praktisku palīdzību uzņemšanas centriem pierobežā, kā arī risinātu krīzes situācijas dalībvalstīs humānajā jomā, un iekļaut neatliekamās palīdzības mehānismu jaunajos fondos 2007.–2013. gadam, kas ļautu sniegt finansiālu palīdzību ārkārtas situācijā;
Calls on the Commission to propose, as soon as possible, the creation of an emergency fund to finance 'expert support teams' to provide practical assistance for reception at borders and tackle humanitarian crises in the Member States, and to incorporate in the new funds for the period 2007-2013 an emergency mechanism allowing financial assistance to be provided in emergency situations;
mudina, lai dalībvalstis nosaka piekļuvi patvēruma pieprasīšanas procedūrai, konsekventi un stingri piemēro noteikumus, ko paredz Direktīva par obligātajiem standartiem bēgļa statusa piešķiršanai un anulēšanai, un nodrošina, ka patvēruma pieteikumi tiek ātri un efektīvi izskatīti;
Urges that the Member States establish access to the asylum application procedure, apply the provisions of the Directive on minimum standards for granting and withdrawing refugee status in a consistent and rigorous manner and ensure that asylum applications are processed swiftly and efficiently;
atzīst, ka ir jāpieņem līdzvērtīga ES direktīva par bēgļu atgriešanos, un aicina Padomi pielikt pūles, lai nodrošinātu šīs direktīvas pieņemšanu; tomēr atzīmē, ka septiņu gadu laikā pēc Tamperes Eiropadomes un pēc vairākkārtējiem Parlamenta pieprasījumiem Padomei nav izdevies noteikt kopēju imigrācijas politiku un uzturēt vienprātību un konsultāciju procedūru visos jautājumos par likumīgu imigrāciju;
Recognises the need to adopt an equitable EU return directive, and calls on the Council to increase its efforts to ensure its adoption; notes at the same time the failure of the Council, seven years on from the Tampere European Council and despite the numerous requests from Parliament, to define a common immigration policy, instead maintaining unanimity and the consultation procedure for all matters regarding legal immigration;
mudina Padomi steidzami aktualizēt pašreizējo Līgumu noteikumus, ko paredz tā dēvētie „tilta” ( passerelle ) panti, t. i., ES līguma 42. pants un EK līguma 67. panta 2. punkts, saskaņā ar kuriem izmantojot koplēmuma procedūru un kvalificēta balsu vairākuma procedūru, varētu rast izeju no strupceļa, kurā nonācis likumdošanas process;
Urges that the Council as a matter of urgency activate the provisions contained in the existing Treaties, namely Articles 42 TEU and 67(2) TEC passerelle clauses, whereby the use of the codecision procedure and qualified majority voting would facilitate an end to the current legislative impasse;
mudina dalībvalstis paātrināt sadarbību FRONTEX ietvaros un precīzāk definēt šīs aģentūras uzdevumu;
Urges the Members States to step up cooperation within the framework of FRONTEX and to better define its mission;
tomēr uzskata, ka robežkontrole un nelegālās imigrācijas apkarošana var būt tikai viens no ES politikas aspektiem attiecībās ar ārpuskopienas valstīm, saistībā ar kurām ir jāīsteno aktīva izcelsmes valsts un tranzīta attīstības politika, lai samazinātu emigrācijas postošo ietekmi;
Believes, however, that border checks and action to combat illegal immigration can be only one aspect of the EU's policy towards non-EU countries, to which an active country of origin and transit development policy must be applied with a view to minimising the damaging effects of emigration;
uzskata — tā kā ES nav kopējas imigrācijas politikas, dalībvalstis atšķirīgi risina problēmu saistībā ar simtiem un tūkstošiem nelegālo imigrantu, kas strādā nelegāli un kuriem nav nekādas sociālās aizsardzības; tomēr uzskata, ka nelegālās imigrācijas masveida regulēšana nav ilglaicīgs risinājums, jo šie pasākumi neatrisina ar migrāciju saistītās problēmas;
Realises that, in the absence of an EU Common Immigration Policy, Member States have different approaches to the problem of hundreds of thousands of illegal immigrants working illegally and without any social protection; believes, however, that the mass regulation of illegal immigrants is not a solution in the long term, since those measures do not resolve the real underlying problems;
uzsver, ka jebkuriem pasākumiem nelegālās imigrācijas apkarošanai un stingrākai robežkontrolei, arī sadarbojoties ar trešām valstīm, ir jāatbilst cilvēka pamattiesību un garantiju principiem, kas izklāstīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā un Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijā, it īpaši patvēruma tiesībām un tiesībām uz nerepatriēšanu;
Stresses that any measures to combat illegal immigration and step up external border controls, even where in cooperation with third countries, must be compatible with the guarantees and the fundamental rights of the individual laid down in the Charter of Fundamental Rights of the European Union and the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms (ECHR), notably the right to asylum and the right of non-refoulement;
brīdina par bīstamību, ko rada ārpakalpojumu piesaiste ES ārējo robežu pārvaldībai, un cer uz labāku sadarbību ar izcelsmes valstīm un tranzīta valstīm, kas galvenokārt balstītos uz pamattiesību ievērošanu, it īpaši uz patvēruma tiesību un nerepatriēšanas tiesību ievērošanu, kā arī uz kopējām ES, izcelsmes valstu un tranzīta valstu interesēm;
Warns against the dangers of externalisation of the management of EU external borders and hopes for better cooperation with countries of origin and transit countries founded above all on respect for fundamental rights, particularly the rights of asylum and of non-refoulement, and on the shared interests of the EU and of countries of origin and transit countries;
uzskata, ka Eiropas Savienībai ir jāīsteno transversāla pieeja; uzskata, ka ES imigrācijas politikai ir jāietver ne tikai partnerība ar trešām valstīm, ārējo robežu pastiprināšana, lai apkarotu cilvēku tirdzniecību, un atbilstīga atgriešanās politika, bet arī jāatver likumīgas imigrācijas ceļi, jāveicina migrantu integrācija uzņemšanas valsts sabiedrībā un jāļauj izcelsmes valstīm kopīgi attīstīties, lai risinātu migrācijas pamatiemeslus;
Considers that the European Union should take a cross-cutting approach; believes that its immigration policy should not only encompass partnership with third countries, the securing of external borders to combat human trafficking and an equitable return policy, but at the same time open up channels for legal immigration, encourage the integration of migrants into the host society and allow co-development of countries of origin in order to deal with the underlying causes of migration;
mudina Komisiju iespējami drīz uzņemties iniciatīvu, lai pārskatītu Regulu Nr. 343/2003 (Dublina II), apšaubot pašu šīs regulas principu, saskaņā ar kuru pirmā dalībvalsts, ko sasniedzis patvēruma pieprasītājs, ir atbildīga par patvēruma pieprasījuma izskatīšanu, jo šis princips ir nepanesami smaga nasta valstīm, kuras atrodas ES dienvidaustrumos, un ieviešot godīgu mehānismu atbildības sadalei starp dalībvalstīm;
Urges the Commission to take the initiative as soon as possible with a view to revising Regulation 343/2003, 'Dublin II', by calling into question its very principle, namely that the Member State responsible for dealing with an asylum application is the first country that applicants reach, which puts an intolerable burden on the countries situated in the south and the east of the EU, and by introducing a fair mechanism for sharing responsibilities among the Member States;
– Michael Gahler, Simon Coveney, Patrick Gaubert, Jana Hybášková, Filip Kaczmarek, Maria Martens, Mario Mauro, Jürgen Schröder un Anders Wijkman PPE-DE grupas vārdā,
– Michael Gahler, Simon Coveney, Patrick Gaubert, Jana Hybášková, Filip Kaczmarek, Maria Martens, Mario Mauro, Jürgen Schröder and Anders Wijkman, on behalf of the PPE-DE Group
– Pasqualina Napoletano, Miguel Angel Martínez Martínez, Glenys Kinnock, Ana Maria Gomes un Elena Valenciano Martínez-Orozco PSE grupas vārdā,
– Pasqualina Napoletano, Miguel Angel Martínez Martínez, Glenys Kinnock, Ana Maria Gomes and Elena Valenciano Martínez-Orozco, on behalf of the PSE Group
– Marielle De Sarnez, Fiona Hall, Johan Van Hecke un Thierry Cornillet ALDE grupas vārdā,
– Marielle De Sarnez, Fiona Hall, Johan Van Hecke and Thierry Cornillet, on behalf of the ALDE Group
– Marie-Hélène Aubert, Frithjof Schmidt, Angelika Beer un Margrete Auken Zaļo/ALE grupas vārdā,
– Marie-Hélène Aubert, Frithjof Schmidt, Angelika Beer and Margrete Auken, on behalf of the Verts/ALE Group
ņemot vērā iepriekšējās rezolūcijas par situāciju Sudānā un Dārfūrā,
having regard to its previous resolutions on the situation in Sudan and Darfur in particular,
ņemot vērā attiecīgās ANO Drošības padomes rezolūcijas un īpaši ANO Drošības padomes 2006. gada 31. augusta Rezolūciju Nr. 1706,
having regard to relevant UN Security Council Resolutions, and in particular UN Security Council Resolution 1706 of 31 August 2006,
ņemot vērā Āfrikas Savienības 2004. gada aprīļa lēmumu izveidot Āfrikas misiju Sudānā,
having regard to the AU decision of April 2004 to establish the Africa Mission in Sudan (AMIS),
ņemot vērā, ka 2006. gada 17. septembris ir Pasaules diena, kas veltīta Dārfūrai,
having regard to the World Day for Darfur, 17 September 2006,
ņemot vērā 2006. gada 5. maijā Abujā, Nigērijā parakstīto Dārfūras miera līgumu,
having regard to the Darfur Peace Agreement signed in Abuja, Nigeria, on 5 May 2006,
tā kā konflikts Dārfūras reģionā starp valdības spēkiem, valdību atbalstošām vienībām un nemierniekiem, neskatoties uz 2006. gada 5. maijā parakstīto Dārfūras miera līgumu, pēdējo trīs gadu laikā ir novedis pie 200 000 cilvēku bojāejas un vairāk nekā 2 miljoniem valstī pārvietotām personām un bēgļiem;
whereas the Darfur region conflict between government forces, pro-government militias and rebels has led to over 200 000 casualties and over 2 million internally displaced persons and refugees over the past three years, despite the signing of a Darfur Peace Agreement on 5 May 2006,
tā kā Dārfūras miera līgums, neskatoties uz ANO īpašā pārstāvja Jan Pronk apgalvojumu, ka tas „būtībā ir miris”, joprojām ir pamats stabilitātei, mieram un samierināšanai Dārfūrā;
whereas the Darfur Peace Agreement (DPA) remains the basis for stability, peace and reconciliation in Darfur, despite the statement by UN Special Representative Jan Pronk that the Darfur Peace Agreement 'is nearly dead',
tā kā saskaņā ar ANO ārkārtas palīdzības koordinatora Jan Egeland teikto humanitārā un drošības situācija Dārfūrā ir vissliktākajā situācijā kopš 2004. gada un humānās palīdzības pieejamība turpina pasliktināties tiktāl, ka daži Dārfūras apgabali ir nepieejami humānās palīdzības sniedzējiem, kas nozīmē, ka tūkstošiem Dārfūras iedzīvotāju nav pieejama palīdzība;
whereas, according to UN Emergency Relief Coordinator Jan Egeland, the humanitarian and security situation in Darfur is at its worst since 2004 and humanitarian access continues to deteriorate, to the extent that some areas of Darfur are now complete no-go zones for humanitarian workers, which means that thousands of Darfur people have no access to aid,
D tā kā reģionā joprojām visas puses pārkāpj vienošanos par uguns pārtraukšanu, bieži vien vēršot vardarbību pret civiliedzīvotājiem, un tā kā nesenā militārā attīstība Dārfūrā un valdības spēku nostiprināšanās reģionā ir novedusi pie cīņu atsākšanās Ziemeļdārfūrā;
whereas the ceasefire in the region continues to be violated by all parties, with violence often directed against the civilian population, and whereas the recent military build-up in Darfur and the reinforcement of the government forces in the region have resulted in renewed fighting in areas of North Darfur,
tā kā ANO „pienākums aizsargāt” paredz gadījumā, ja „valsts iestādes uzskatāmi nespēj aizsargāt savus iedzīvotājus no genocīda, kara noziegumiem, etniskās tīrīšanas un noziegumiem pret cilvēci”, ANO Drošības padome var atbilstīgi VII nodaļai lemt par militāro spēku nosūtīšanu;
whereas the UN 'Responsibility to Protect' provides that, where 'national authorities manifestly fail to protect their populations from genocide, war crimes, ethnic cleansing and crimes against humanity,' the UN Security Council can agree to a Chapter VII military force,
tā kā ANO Drošības padome savā Rezolūcijā Nr. 1706 ir atļāvusi līdz 22 500 miera uzturēšanas kareivjiem un policijas virsniekiem pārņemt operācijas Dārfūrā no Āfrikas misijas Sudānā, atkārtoti paužot apņemšanos pilnībā ievērot Sudānas suverenitāti, vienotību un teritoriālo vienotību;
whereas the UN Security Council, in its Resolution 1706, has authorised a new UN peacekeeping force of up to 22 500 soldiers and police officers to take over Darfur operations from the Africa Mission in Sudan (AMIS), while reaffirming its full respect for Sudanese sovereignty, unity, independence and territorial integrity,
tā kā Sudānas valdība turpina bloķēt šādu ANO spēku ienākšanu Sudānā;
whereas the Government of Sudan continues to block such a UN force from entering Sudan,
tā kā Dārfūras konflikts un izvairīšanās no soda arvien vairāk ietekmē stabilitāti Centrālāfrikā, kā arī apdraud mieru un drošību pasaulē;
whereas the Darfur conflict - and impunity from prosecution - is increasingly affecting the stability of the Central African region and constitutes a threat to international peace and security,
tā kā Āfrikas Savienība ar 20. septembra lēmumu ir pagarinājusi pašreizējo miera uzturēšanas spēku pilnvaras Dārfūrā līdz šā gada beigām, ANO ir uzņēmusies sniegt turpmāku materiāli tehnisko atbalstu Āfrikas misijai Sudānā:
whereas in view of the African Union decision of 20 September to extend the current mandate of its peacekeeping force in Darfur until the end of the year, the UN has committed itself to provide further logistical and material support to AMIS,
tā kā ANO Drošības padome 2005. gada martā ir vērsusies Starptautiskajā krimināltiesā par situāciju Dārfūrā;
whereas the UN Security Council referred the situation in Darfur to the International Criminal Court (ICC) in March 2005,
prasa Sudānas valdībai atļaut ANO miera uzturēšanas spēkiem ienākt Dārfūrā atbilstīgi ANO Statūtu VII nodaļai;
Urges the Government of Sudan to accept a United Nations peacekeeping force in Darfur, under Chapter VII of the UN Charter;
uzsver, ka Sudāna nav spējusi īstenot „pienākumu aizsargāt” savus iedzīvotājus un tādēļ tai saskaņā ar ANO Drošības padomes Rezolūciju Nr. 1706 ir jāļauj valstī ienākt ANO spēkiem; aicina ANO Drošības padomi izdarīt spiedienu uz Sudānas iestādēm, lai tās atļautu izvietot Dārfūrā jau agrāk sankcionētu ANO misiju ar VII nodaļā skaidri noteiktām pilnvarām un paplašinātām iespējām, ko šādai misijai paredz ANO Drošības padomes Rezolūcija Nr. 1706;
Underlines that Sudan has failed in its 'responsibility to protect' its own people and is therefore obliged to accept a UN force in line with UNSC resolution 1706; calls on the UN Security Council to bring pressure to bear on the Sudanese authorities to accept the deployment of the already authorised UN Mission to Darfur, with a clear Chapter VII mandate and enhanced capacities given to such a mission through UN Security Council Resolution 1706;
prasa, lai Sudānas iestādes ne vien neliktu šķēršļus ANO misijas izvietošanai un darbībām Dārfūrā, bet arī radītu apstākļus, kas nepieciešami šīs misijas efektīvai darbībai; uzsver, ka prasību neizpildes gadījumā Sudānas valdība tiks sodīta;
Demands that the Sudanese authorities not only pose no obstacles to the deployment and activities of the UN Mission in Darfur, but also create the conditions necessary for the effective functioning of this mission; stresses that any failings by the Sudanese authorities in this regard will be sanctioned;
aicina starptautisko sabiedrību un visas iesaistītās puses paredzēt veidus, kā efektīvi un ātri sniegt ieguldījumu ANO misijas Dārfūrā veiksmīgā darbībā un krīzes atrisināšanā;
Calls on the international community and all parties concerned to devise ways to contribute effectively and speedily to the successful operation of the UN Mission to Darfur and a resolution of the crisis;
aicina Ķīnu un Krieviju sniegt pozitīvu ieguldījumu ANO centienos nodrošināt ANO miera uzturēšanas spēku izvietošanu un veiksmīgi izmantot savu lomu reģionā, lai veicinātu šīs misijas izvietošanu un novērstu jebkādu asinsizliešanu;
Calls on China and Russia to play a positive role at the UN in efforts to ensure that a UN peacekeeping force can be deployed and to put to good use their role in the region to facilitate the deployment of that mission and prevent any bloodshed;
šajā sakarā aicina Ķīnu papildināt Ķīnas un ES 11. septembra kopīgo paziņojumu, kurā „līderi uzsvēra, ka Āfrikas Savienības veiktās operācijas nodošana ANO veicinātu miera nodibināšanu Dārfūrā; prasa Ķīnas valdībai rīkoties atbilstīgi šim paziņojumam, izmantojot savu ietekmi uz Sudānu, lai pārliecinātu tās valdību ielaist valstī ANO miera uzturēšanas spēkus;
Calls, in this regard, on China to build on the joint statement made by China and the EU on 11 September in which 'leaders emphasised that transition from an AU to a UN operation would be conducive to the peace in Darfur'; urges the Chinese Government to act on this statement by using its influence with Sudan to persuade the Government of Sudan to accept a UN peacekeeping force;
aicina Arābu līgu pārtraukt iecietīgo attieksmi pret Sudānas nepiekāpīgo pretošanos nepieciešamībai pēc ANO miera uzturēšanas spēkiem;
Calls on the Arab League to cease its complicit approach to Sudan's continued intransigence over the need for a UN peacekeeping force;
atgādina ANO apņemšanos pēc genocīda Ruandā efektīvāk uzņemties savu politisko atbildību Āfrikā;
Recalls the commitments given by the United Nations following the Rwandan genocide with a view to shouldering its political responsibility in Africa more effectively;
nosoda uguns pārtraukšanas pārkāpumus, ko veic visas iesaistītās puses, un īpaši vardarbību pret civiliedzīvotājiem un humānās palīdzības izvēlēšanos par mērķi;
Condemns the continuing violations of the ceasefire by all parties, and in particular the violence directed against the civilian population and the targeting of humanitarian assistance,
aicina visas iesaistītās puses, tostarp Sudānas valdību, nekavējoties pārtraukt militāro darbību Dārfūrā, ievērot vienošanos par uguns pārtraukšanu un ievērot un īstenot apņemšanās saskaņā ar Dārfūras miera līgumu;
Calls on all parties, including the Government of Sudan, to put an immediate end to military action in Darfur, to abide by the ceasefire agreement and to respect and implement their commitments under the DPA;
aicina tos, kas vēl nav parakstījuši Dārfūras miera līgumu, to izdarīt un apņemties īstenot šo līgumu;
Calls on the non-signatories to the DPA to sign, commit themselves to and implement the Agreement;
aicina veikt pasākumus, lai atjaunotu uzticību, piemēram uzsākt, „Dārfūras–Dārfūras” dialogu un konsultācijas, kurās piedalītos visas konfliktā iesaistītās puses, kā arī pilsoniskā sabiedrība;
Calls for confidence-building measures, such as a Darfur-Darfur Dialogue and Consultation including all parties to the conflict as well as civil society;
atzīmē Āfrikas Savienības misijas pagarināšanu Sudānā līdz gada beigām; uzsver, ka ir nekavējoties jāpaplašina šo spēku pilnvaras un uzdevumi un jānodrošina pietiekams finansējums, kā arī materiāli tehniskais atbalsts, ļaujot efektīvi palīdzēt īstenot Darfūras miera līgumu;
Notes the extension of the mandate of the African Union Mission in Sudan (AMIS) until the end of the year; stresses the urgent need to reinforce the mandate and tasks of this force and to ensure sufficient financing as well as logistical and material support for it, allowing it to effectively assist in the implementation of the DPA;
aicina ES un citus starptautiskos dalībniekus īpaši rīkoties vērsties pie ANO un Āfrikas Savienības, lai nodrošinātu miera uzturēšanas spēkiem iespējas ātri reaģēt uz uguns pārtraukšanas pārkāpumiem un visu pušu provokācijām;
Calls on the EU and other international actors to work specifically with the UN and the AU to ensure that peacekeeping forces in Darfur have the capability to react rapidly to ceasefire violations or provocations by any party;
aicina ES, ASV un citus starptautiskos dalībniekus piemērot sankcijas jebkurai pusei, tostarp valdībai, ja tā pārkāpj uguns pārtraukšanu vai uzbrūk civiliedzīvotājiem, miera uzturētājiem vai humānās palīdzības operācijās iesaistītajām personām, kā arī veikt visus nepieciešamos pasākumus, lai ar Drošības padomes sankciju režīmu palīdzētu pārtraukt nesodāmību;
Calls on the EU, the US and other international actors to impose sanctions on any side, including the government, that violates the ceasefire or attacks civilians, peacekeepers or those involved in humanitarian operations and to take all necessary action to help end impunity by enforcing the Security Council sanctions regime;
aicina Sudānas valdību un starptautisko sabiedrību pilnībā sadarboties ar Starptautisko krimināltiesu, lai pārtrauktu nesodāmību;
Calls on the Government of Sudan and the international community to fully cooperate with the International Criminal Court in order to end impunity;