natgillin/translations-raw huggingface dataset:
šajā sakarībā prasa, lai debates Eiropā par rūpniecības CO2 emisiju saistībā ar ES emisijas kvotu tirdzniecības sistēmu un par šā jautājuma risināšanas līdzekļiem notiktu piesardzīgi;
Asks, in this context, that the European debate on industrial carbon leakage relating to the EU Emissions Trading Scheme (ETS) and on ways of addressing this be approached with caution;
norāda, ka saskaņā ar jaunāko Komisijas 2010. gada 26. maija paziņojumu ( COM(2010)0265 ) par šo jautājumu dažas rūpniecības nozares ir īpaši jutīgas attiecībā uz CO2 emisiju, un uzskata, ka to noteikšanai ir vajadzīga sīka nozares analīze; aicina Komisiju tuvākajā laikā izmantot šādu pieeju, nevis dažus kvantitatīvus kritērijus, kas ir vienādi visās rūpniecības nozarēs;
Points out that, according to the Commission's latest Communication of 26 May 2010 ( COM(2010)0265 ) on this topic, few industrial sectors are particularly vulnerable to carbon leakage, and considers that identifying these requires a detailed sectoral analysis; calls on the Commission to use such an approach in the near future, rather than a few quantitative criteria that are identical for all sectors of industry;
uzsver, ka nepastāv vienots risinājums visām attiecībā uz CO2 emisiju jutīgām rūpniecības nozarēm un ka produkta īpašības vai tirgus struktūra ir īpaši būtiski kritēriji, lai izvēlētos pieejamos līdzekļus (bezmaksas kvotu piešķiršana, valsts atbalsts vai pielāgošanas pasākumi uz robežām);
Emphasises that there is no single solution for industrial sectors that are vulnerable to carbon leakage, and that the nature of the product or the structure of the market are essential criteria for choosing between the tools available (free allocation of allowances, State aid or border adjustment measures);
uzskata, ka daudzpusējs nolīgums klimata jomā būtu labākais instruments, lai nodrošinātu negatīvos ārējo vides faktoru internalizāciju attiecībā uz CO2, taču pastāv risks to nepanākt tuvākajā nākotnē; līdz ar to uzskata, ka Eiropas Savienībai būtu jāturpina pētīt iespējas rūpniecības nozarēs, kuras būtiski skar oglekļa emisiju pārvirze, ieviest atbilstīgus Kopienas CO2 emisiju tirdzniecības kvotu nodošanai vairāksolīšanā sistēmu papildinošus vides līdzekļus, jo īpaši “oglekļa dioksīda piesaistes mehānismu”, ievērojot PTO noteikumus; šāds mehānisms ļautu cīnīties pret risku nodot CO2 emisiju tiesības trešām valstīm;
Considers that a multilateral climate agreement would be the best instrument for internalising negative external environmental factors relating to CO2, but that there is a risk that this will not be achieved in the near future; takes the view, therefore, that the EU should continue to look into the possibility of putting in place, for those industries that are actually exposed to carbon leakage, appropriate environmental instruments in addition to the auctioning of CO2 quotas under the EU's emissions trading scheme, in particular a ‘carbon inclusion mechanism’ that complies with WTO rules; takes the view that such a mechanism would make it possible to combat the risk of CO2 emissions being transferred to third countries;
pauž viennozīmīgu viedokli, ka robežšķērsošanas nodokļa pielāgošanu nedrīkstētu izmantot kā protekcionisma līdzekli, bet drīzāk kā emisiju samazināšanas veidu;
States unequivocally that border tax adjustments should not function as an instrument for protectionism but rather as a way to reduce emissions;
uzskata, ka ES kā starptautiski lielākā tirdzniecības apvienība var pasaulē noteikt standartus, un atbalsta tādu sertifikācijas un marķēšanas sistēmu izstrādi un plašāku izmantošanu, kurās ir ņemti vērā sociālie un ekoloģiskie kritēriji; norāda, ka starptautisko nevalstisko organizāciju darbs, izstrādājot attiecīgās etiķetes un sertifikātus un veicinot to izmantošanu, ir bijis sekmīgs, un iestājas tieši par šo etiķešu un sertifikātu plašāku pielietojumu;
Considers that the EU, as the largest trading bloc in the world, can set worldwide standards, and supports the development and more widespread use of certification and labelling schemes which take account of social and ecological criteria; notes the successful work done by international NGOs to develop and promote such labels and certificates and expressly advocates their wider use;
atgādina, ka PTO sistēma ļauj veikt tirdzniecības kvalifikācijas pasākumus, ja tie ir nepieciešami, samērīgi un nediskriminē valstis, kurās ražošanas apstākļi ir vienādi; tomēr norāda, ka ir vajadzīgi steidzami paskaidrojumi, lai varētu piemērot šos pasākumus, pamatojoties uz klimata kritērijiem attiecībā uz šo produktu ražošanas procesu un metodēm (RPM);
Points out that the WTO framework makes it possible to take trade qualification measures if these are necessary, proportionate and do not discriminate against countries in which production conditions are identical; notes, however, that urgent clarification is required so that these measures can be applied on the basis of climate criteria relating to the PPM for these products;
prasa Komisijai veikt pasākumus, lai atjaunotu diskusijas PTO par RPM un iespēju diskriminēt līdzīgus produktus atkarībā no to CO2 emisijām, enerģijas patēriņa un tehnoloģiju normām; uzskata, ka šādu iniciatīvu varētu apstiprināt PTO dalībvalstis, ja to papildinātu pasākumi, kas atvieglo tehnoloģiju nodošanu;
Calls on the Commission to take steps to re-launch discussions within the WTO on PPMs and the possibility of differentiating similar products in terms of their carbon footprint, energy footprint or technological standards; considers that such an initiative might be accepted by WTO members if it were accompanied by measures facilitating technology transfer;
tomēr pauž cerību, ka pašreizējais skaidrības trūkums par RPM Pasaules Tirdzniecības organizācijā nepadarīs Savienību neaktīvu, jo tai gluži pretēji būtu jāizmanto šīs rīcības iespējas;
Hopes, however, that the current lack of clarity regarding PPMs within the WTO does not incite the EU to do nothing, as it should on the contrary take advantage of this room for manoeuvre;
uzsver ‐ ir jācenšas nodrošināt, ka cenās iekļauj arī tirdzniecības radīto negatīvo ietekmi uz vidi un ka panāk principa “maksā piesārņotājs” piemērošanu; attiecībā uz vides standartiem mudina panākt marķēšanas un informācijas sistēmu sinhronizāciju;
Stresses that efforts must be made to ensure that adverse environmental effects resulting from trade are reflected in prices and that the ‘polluter pays’ principle is enforced; urges that the labelling and information systems regarding environmental standards be synchronised;
tādēļ atzinīgi vērtē to, ka Eiropas Savienība ir ieviesusi ilgtspējības kritērijus ES ražotām un importētām agrodegvielām; prasa Eiropas Komisijai izpētīt iespējas paplašināt šo pieeju, piemērojot to arī biomasai un lauksaimniecības produktiem; prasa, lai tiktu ņemtas vērā netiešās izmaiņas zemes izmantošanā saistībā ar agrodegvielām, un sagaida, ka Komisija līdz 2010. gada beigām iesniegs priekšlikumu saskaņā ar tās apņemšanos Eiropas Parlamentam;
Welcomes, for this reason, the introduction by the European Union of sustainability criteria for imported agrifuels and those produced in the Union; calls on the Commission to look into extending this approach to biomass and agricultural products; demands that indirect changes in land use relating to agrifuels be taken into account and expects the Commission to submit a proposal before the end of 2010, in accordance with its commitment to Parliament;
iestājas par to, ka attiecībā uz biodegvielas un biomasas ražošanu tiek izstrādāti īsteni un saistoši ilgtspējības kritēriji un standarti, kuros ņemtu vērā klimatu pārveidojošo gāzu un sīko daļiņu emisijas, kas radušās zemes izmantojuma (ILUC) netiešo izmaiņu un visa ražošanas cikla dēļ; uzsver, ka nodrošinājuma ar pārtikas līdzekļiem garantēšanai ir jābūt prioritārākai par biodegvielas ražošanu un ka ir steidzami jānodrošina zemes izmantošanas politika un prakse, piemērojot visaptverošāku pieeju;
Advocates that genuine, binding sustainability criteria and standards be developed for the production of biofuels and biomass which take account of the emission of climate-changing gases and small particles due to indirect land use change (ILUC) and the whole production cycle; stresses that safeguarding food supplies must take priority over the production of biofuels and that sustainability of land use policy and practice needs to be tackled urgently using a more holistic approach;
uzskata par ārkārtīgi svarīgu, ka starptautiskajai biodegvielas tirdzniecībai tiek noteikti stingri ilgtspējības standarti, jo tai ir pretrunīga ietekme uz vidi un sabiedrību;
Considers it crucial that there be strict standards of sustainability for the international trade in biofuels, bearing in mind their contradictory environmental and social impact;
atzinīgi vērtē Eiropas līmenī panākto vienošanos par nelegālo koksni un sagaida panākumus attiecībā uz brīvprātīgajiem partnerattiecību nolīgumiem;
Welcomes the European agreement reached on illegal timber and looks forward to progress in the Voluntary Partnership Agreements;
pauž bažas par Komisijas vēlmi ar tirdzniecības nolīgumiem veicināt koksnes tirdzniecības liberalizāciju un jo īpaši tās eksporta ierobežojumu atcelšanu, neskatoties uz pieaugošo mežu izciršanas risku un tās negatīvo ietekmi uz klimatu, bioloģisko daudzveidību, attīstību un un vietējiem iedzīvotājiem;
Is concerned about the Commission's desire to push liberalisation of the timber trade, and in particular the abolition of export restrictions, in trade agreements, despite the increased risk of deforestation and the negative repercussions for the climate, biodiversity, development and local populations;
īpaši uzsver, ka vajadzīga saskaņa starp klimata un bioloģiskās daudzveidības mērķu īstenošanu un tirdzniecības nosacījumiem, lai nodrošinātu, ka, piemēram, pret atmežošanu vērstie pūliņi ir rezultatīvi;
Emphasises in particular the need for consistency between climate and biodiversity objectives and conditions of trade to ensure that efforts to tackle deforestation, for example, are effective;
uzskata, ka starptautiskajos klimata aizsardzības nolīgumos jāiekļauj stingras garantijas par starptautiskās kokmateriālu tirdzniecības radītās negatīvās ietekmes uz vidi mazināšanu un par to, ka ir jānovērš mežu izciršana, kuras mērogs rada bažas;
Is of the opinion that new international climate protection agreements must contain firm guarantees on reducing the adverse environmental impact of the international timber trade and eradicating deforestation, the extent of which is cause for concern;
pauž bažas par to, ka pašreizējā tirdzniecības sistēma rada globālu darbaspēka un ražošanas sadalījumu, balstoties uz ļoti lielu transporta ieguldījumu, kurš nespēj tikt galā ar savām vides izmaksām; vēlas, lai starptautiskā transporta klimata izmaksas tiktu internalizētas tā cenā un tas notiktu, ieviešot nodokļus vai maksas kvotu tirdzniecības sistēmas; atzinīgi vērtē to, ka aviācija drīz tiks iekļauta ES kvotu tirdzniecības sistēmā, un līdz 2011. gadam sagaida no Komisijas līdzīgu iniciatīvu attiecībā uz jūras transportu, kura stāsies spēkā līdz 2013. gadam, ja līdz tam laikam izrādīsies neiespējami izveidot pasaules līmeņa mehānismu; pauž nožēlu par to, ka degvielu, kas tiek patērēta preču aizjūras transportam, neapliek ar nodokļiem; atbalsta šīs degvielas un produktu, jo īpaši to, kuri tiek pārvadāti ar gaisa transportu, aplikšanu ar nodokļiem; turklāt sagaida, ka Komisija uzņemsies iniciatīvu apšaubīt palīdzību, kas piešķirta vispiesārņojošākiem transporta veidiem, piemēram, atbrīvojumu no nodokļa par petroleju;
Regrets that the current trading system produces a global division of labour and production which is based on a very high input of transport, which does not bear its own environmental costs; wants the climate cost of international transport to be internalized in its price, whether this be done through taxation or quota trading schemes that charge fees; welcomes the fact that aviation is soon to be included in the EU ETS and awaits a similar initiative from the Commission for maritime transport by 2011, entering into effect in 2013, if it proves impossible to set up a global mechanism by then; regrets that fuel consumed in overseas transportation of goods is not subject taxes; advocates that taxes be imposed on that fuel and on those products, in particular on airfreight products; expects also that the Commission take the initiative to query aid granted to the more polluting modes of transport, such as exemption from kerosene tax;
konstatē, ka starptautiskajā tirdzniecībā radušās CO2 emisijas var ievērojami samazināt; aicina ar transportu un vidi saistītās izmaksas iekļaut izstrādājuma cenā (ārējo izmaksu internalizācija), un to galvenokārt darīt, Eiropas emisijas kvotu tirdzniecības sistēmu (ETS) attiecinot arī uz kuģniecību, kas veido 90 % no visiem starptautiskās tirdzniecības pārvadājumiem;
Observes that CO2 emissions caused by international trade can be substantially reduced,calls for the transport and environmental costs generated to be incorporated into the prices of products (internalisation of external costs), particularly by including shipping, which accounts for 90% of the transport used in international trade, in the European Emissions Trading Scheme (ETS);
aicina Komisiju un dalībvalstis darīt visu iespējamo, lai Starptautiskajā Jūrniecības organizācijā panāktu juridiski saistoša nolīguma noslēgšanu par kuģniecības radītajām emisijām;
Calls on the Commission and Member States to do everything under their power to achieve a legally binding agreement on the reduction of shipping emissions in the context of the International Maritime Organisation;
uzskata, ka starptautiskās obligātās normas par siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšanu ir jāpiemēro arī starptautiskajam gaisa transportam un kuģniecībai;
Considers it important that international commitments relating to reducing GHG emissions also apply to international air transport and shipping;
uzsver, ka tādu CO2 emisiju palielināšanās, ko izraisa transporta līdzekļi un kas rodas starptautiskajā tirdzniecībā, mazina ES klimata pārmaiņu stratēģijas efektivitāti; uzskata, ka tas ir labs arguments, lai mainītu orientāciju no attīstības stratēģijas, kura ir vērsta uz eksportu, uz iekšējo attīstību, kuras pamatā ir dažādots un vietējs patēriņš un dažādota un vietēja ražošana jaunattīstības valstīs; atgādina, ka šāda stratēģija labvēlīgi ietekmētu nodarbinātības situāciju gan ES, gan jaunattīstības valstīs;
Underlines that the rise of CO2 emissions related to transport and international trade undermines the effectiveness of the EU climate change strategy; takes the view that this makes a strong case for shifting from an export-led development strategy towards endogenous development based on diversified and local consumption and production in developing countries; recalls that such a strategy would have positive effects on employment both in the EU and in developing countries;
uzskata, ka tiktāl, cik klimata izmaksas neatspoguļojas transporta cenā, ir jāveicina ilgtspējīga vietējā ražošana, jo īpaši labāk informējot patērētājus;
Considers that, for as long as the climate cost does not appear in the price of transport, the promotion of sustainable local production should be encouraged, particularly through better information to consumers;
nolūkā nodrošināt saskaņu starp Eiropas Savienības tirdzniecības un klimata politiku prasa aprēķināt oglekļa bilanci visā tirdzniecības politikā, iespējams, grozīt šo politiku, lai uzlabotu šo bilanci, un obligāti īstenot papildu pasākumus – politisko, tehnoloģisko un un finanšu sadarbību – gadījumā, ja bilance ir negatīva attiecībā uz klimatu;
Calls for consistency between the European Union's trade and climate policies to be guaranteed by the calculation of a carbon balance for each trade policy, for this policy to be amended if necessary to improve this balance, and for the obligation that compensatory measures – in the form of political, technological and financial cooperation – be taken when this balance is negative for the climate;
mudina ES divpusējos un reģionālos tirdzniecības nolīgumos izmantot visaptverošus vides noteikumus kā attīstības instrumentu, uzsverot vajadzību pareizi īstenot vides klauzulas un sadarbības mehānismus, ar kuriem veicina tehnoloģiju nodošanu, tehnisko palīdzību un veiktspējas palielināšanu;
Urges the EU to use the comprehensive environmental provisions in bilateral and regional trade agreements as a development tool, emphasising the need for proper implementation of environmental clauses and cooperation mechanisms to promote technology transfer, technical assistance and capacity building;
aicina Komisiju ar trešām valstīm noslēgtos tirdzniecības nolīgumos regulāri iekļaut vides klauzulas, īpaši nosakot CO2 emisiju samazināšanu un zemu oglekļa emisiju līmeņa tehnoloģiju nodošanu;
Calls on the Commission systematically to include environmental clauses in trade agreements concluded with non-EU countries, with particular regard to reducing CO2 emissions and the transfer of low-emission technology;
atzinīgi vērtē klimata pārmaiņu aspektu ietveršanu tirdzniecības nolīgumu ietekmes uz ilgtspējību novērtējumos (IIN); tomēr pievērš uzmanību apstāklim, ka dažos gadījumos, piemēram, attiecībā uz Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu brīvās tirdzniecības nolīgumu IIN rezultāts liecina, ka nolīgums negatīvi ietekmēs klimatu, jo klimata apsvērumus neņēma vērā pirms nolīguma slēgšanas; uzskata, ka, īstenojot tirdzniecības nolīgumus, nebūtu jāmazinās MEA efektivitātei;
Welcomes the introduction of the climate change dimension in Sustainability Impact Assessments (SIA) of trade agreements; takes note, however, of the fact that in some cases, such as the Euro-Mediterranean Free Trade Agreement, the SIA shows that the agreement will have adverse climate impacts which were not addressed prior to its conclusion; considers that trade agreements should not in any way undermine multilateral environmental agreements (MEAs);
uzskata, ka VPS reformā ir jāiekļauj vides kritēriji;
Takes the view that environmental criteria must be introduced in the reform of the GSP;
uzskata, ka Komisijai sarunu stratēģijās attiecībā uz tirdzniecības un vides politiku vajadzētu izmantot saskaņotu shēmu, lai neradītu partneriem nekādu pamatu bažām par tirdzniecības barjerām, tajā pašā laikā nodrošinot atbilsmi tās saistošajiem mērķiem klimata pārmaiņu apkarošanas jomā;
Takes the view that the Commission should follow a harmonised framework in its negotiating strategies in respect of trade and environmental policy, so as not to give partners any cause for concern about trade barriers, while at the same time ensuring compliance with its binding targets for combating climate change;
uzskata, ka ES tirdzniecības attiecībās ar valstīm, kurām nav saistošas daudzpusējās vienošanās vides aizsardzības jomā, ir singrāk un konsekventāk jāīsteno “klimata diplomātija”;
Considers that ‘climate diplomacy’ should be pursued with greater vigour and consistency in the EU's trade relations with States which are not bound by multilateral environmental protection agreements;
Eiropas Savienības tirdzniecības un klimata politikas saskaņa no jaunattīstības valstu viedokļa
EU consistency on climate and trade from the viewpoint of developing countries
atzīst, ka Eiropas tirdzniecības un klimata politikas saskaņošanu partnervalstis var izmantot vai uztvert kā apvedceļu, lai samazinātu mūsu importu un palielinātu mūsu eksportu;
Recognises that efforts to make European Union trade and climate policies consistent can be used or perceived by partner countries as a roundabout way of reducing our imports and increasing our exports;
tādēļ uzsver, ka sarunās ar šīm valstīm ir svarīgi, lai Savienība varētu jo īpaši veikt pielāgošanas pasākumus uz robežām, un ka Savienībai ir jāpilda apņemšanās attiecībā uz jaunattīstības valstīm klimata palīdzības jomā;
Insists therefore on the importance of negotiations with these countries on all measures that the EU might take, in particular border adjustment measures, and on the need for the EU to abide by its climate aid commitments to developing countries;
tādēļ pauž bažas par to, ka daļu no Kopenhāgenas augstākā līmeņa sanāksmē par klimatu Eiropas valstu apsolītā “priekšlaicīgā” finansējuma ir paredzēts nodrošināt no saistībām saskaņā ar oficiālo attīstības palīdzību un tā tiks sniegta aizdevuma veidā pretēji Parlamenta prasītajam; prasa Komisijai izstrādāt ziņojumu par šo finansējumu, lai varētu novērtēt, vai reālā situācija atbilst saistībām un Parlamenta prasībām; arī aicina labāk koordinēt finansējumu tā tematiskā un ģeogrāfiskā izmantojuma jomā;
Is thus concerned that part of the ‘prompt start’ funding promised by European countries at the climate summit in Copenhagen comes from commitments made in the framework of official development aid and is delivered in the form of loans, contrary to Parliament's requests; asks the Commission to compile a report on this funding to assess whether the real situation matches the commitments made and Parliament's requests; calls also for the better coordination of funding in terms of its thematic and geographical use;
atgādina par rūpnieciski attīstīto valstu, tostarp ES dalībvalstu, apņemšanos apsvērt iespēju piešķirt finansējumu jauninājumiem, lai cīnītos pret klimata pārmaiņām;
Recalls the commitment made by industrialised countries, including the EU Member States, to reflect on innovative funding to combat climate change;
ir pārliecināts, ka cīņai pret klimata pārmaiņām ir jābalstās uz industrializēto valstu un jaunattīstības valstu solidaritātes principu, un, iespējams, tā jāīsteno, ciešāk sadarbojoties ar ANO, PTO un citām Bretonvudsas iestādēm; tāpēc pieprasa kopīgi ar jaunattīstības, jaunietekmes un industrializētajām valstīm radīt visaptverošu koncepciju emisiju kvotu tirdzniecībai un enerģijas un siltumnīcefekta gāzu emisiju aplikšanai ar nodokļiem, lai, no vienas puses, novērstu uzņēmumu aizplūšanu (oglekļa emisiju pārvirze) un lai, no otras puses, nodrošinātu finanšu līdzekļus nolūkā cīnīties pret klimata pārmaiņām, tās mazināt un pielāgoties to sekām;
Is convinced that measures to combat climate change must be based on the principle of solidarity between industrialised and developing countries and possibly in closer cooperation with UN, WTO and the other Bretton Woods institutions; calls, therefore, for an overall strategy for emission trading and the taxation of energy and greenhouse gas emissions to be devised jointly with developing countries, emerging countries and industrialised countries in order, on the one hand, to prevent an exodus by businesses (carbon leakage) and, on the other hand, to generate funding for measures to combat climate change and to reduce and adjust to its consequences;
uzsver, ka tehnoloģiju ‐ līdzekļu, lai atrisinātu oglekļa emisiju pārvirzes problēmu ‐nodošana aizvien lielākā apjomā jaunattīstības valstīm kļūs par izšķirošo elementu klimata problēmu risināšanā pēc 2010. gada; pauž nožēlu, ka tehnoloģiju nodošana ir tikai maza daļa no oficiālās palīdzības attīstības jomā; mudina dalībvalstis sniegt papildu tehnisko un finanšu palīdzību jaunattīstības valstīm, lai tās tiktu galā ar klimata pārmaiņu sekām, nodrošinātu ar klimatu saistīto normu ievērošanu un iekļautu iepriekšēju novērtējumu par standartu, marķējuma un sertifikācijas ietekmi uz attīstību;
Stresses that increasing technology transfer to developing countries as a means to address carbon leakage will be a critical component of a post-2012 climate regime; deplores the fact that technology transfer makes up only a small share of official development aid; urges Member States to deliver additional technical and financial assistance for developing countries to face the consequences of climate change, to meet climate-related standards and to include upfront development impact assessments of standards, labelling and certification;