natgillin/translations-raw huggingface dataset:
pauž nopietnas bažas par tām negatīvajām sekām, kādas šis ieilgušais konflikts ir radījis Džammu un Kašmiras videi; šīs sekas sasniegušas tādus apmērus, ka ārkārtīgas augsnes noplicināšanas, gaisa un upju, bet viskritiskāk kopš seniem laikiem iecienītā tūrisma objekta Dal ezera (Dal Lake), piesārņošanas, kā arī mežu izciršanas un savvaļas dzīvnieku iznīcināšanas rezultātā ir apdraudēta Džammu un Kašmiras ekonomiskā nākotne,
Expresses its great concern over the negative consequences which the long-standing conflict has had on the environment in Jammu and Kashmir, to the extent that the economic future of Jammu and Kashmir is at stake due to serious soil degradation, air pollution, pollution of the rivers and, most dramatically, of the ancient tourist magnet Dal Lake, deforestation and extinction of wildlife;
atzīmē, cik svarīgi šī reģiona stabilitātei un attīstībai ir ūdens, drošība, kā arī noturīga un droša enerģijas piegāde, un šajā sakarā atzīmē, cik nozīmīga ir irigācijas un hidroelektrostaciju projektu izstrāde; uzskata, ka Pakistānas un Indijas valdībām noteikti jāturpina konstruktīvais dialogs un jāsniedz konsultācijas Kašmiras iedzīvotāju pārstāvjiem par krastmalu jautājumiem, un mudina tās ieņemt vienotu koncepciju attiecībā uz ūdens resursiem, atzīstot būtiskākās saiknes starp ūdeni, zemi, vietējiem lietotājiem, vidi un infrastruktūru;
Notes the importance of water, security and sustainable and secure energy supplies to the stability and growth of the region and notes in this regard the importance of developing irrigation and hydroelectric projects; considers it imperative that the Governments of Pakistan and India continue their constructive dialogue and consult representatives of the Kashmiris over riparian issues, and urges them to adopt a holistic approach to water resources, recognising the key links between water, land, local users, the environment and infrastructure;
uzsver Indijas un Pakistānas kopējo mantojumu, kura paraugs ir Džammu un Kašmiras senā kultūra; atzīst un ciena Džammu un Kašmiras iedzīvotāju plurālismu, kulturālās, reliģiskās un laicīgās daudzveidības raksturu un tradīcijas; kas ir saglabājušās Indijas pārvaldītajā Džammu un Kašmiras daļā;
Underlines the common heritage shared by India and Pakistan, exemplified in the ancient culture of Jammu and Kashmir; recognises and values the pluralism, multiculturalism and multi-faith nature and secular traditions of the peoples of Jammu and Kashmir, which have been kept alive in the Indian part of Jammu and Kashmir;
uzskata, ka cieņa, ar kādu ES izturas pret reģionālajām teritoriālajām vienībām, un centieni nodrošināt tās lēmumu pieņemšanu visatbilstošākajā administratīvajā līmenī (t.i. vistuvāk tiem, kurus šie lēmumi ietekmēs) saskan ar Kašmiras iedzīvotāju vēlmi pēc patstāvīgu lēmumu pieņemšanas sistēmas un viņu vienreizējās kultūras identitātes atzīšanas;
Believes that the EU's respect for regional identities and efforts to ensure that its own decisions are taken at the most appropriate administrative level (i.e. closest to those affected) are relevant to the aspirations of the Kashmiri people for devolved decision, making structures and recognition of their unique cultural identity;
apsveic un atbalsta Indiju un Pakistānu saistībā ar patlaban notiekošajiem miera procesiem un atzinīgi vērtē to, ka ir atsāktas divpusējās sarunas, kas tika pārtrauktas uz trim mēnešiem pēc 2006. gada jūlijā Mumbajā notikušajiem bumbu sprādzieniem; uzsver šī reģiona, ES un starptautiskās sabiedrības vajadzību atbalstīt pašreizējās divpusējās sarunas un turpināt apmaiņas nostiprināšanu saistībā ar konflikta atrisināšanu, tādējādi nodrošinot pārtikušu nākotni Džammu un Kašmiras iedzīvotājiem un viņu kaimiņiem, un rastu tādu Kašmiras strīda risinājumu, kas būtu pieņemams visām pusēm;
Commends and supports India and Pakistan on the peace moves currently under way, and welcomes the fact that bilateral talks, put on hold for three months after the July 2006 bombings in Mumbai, have re-started; stresses the need for the region, the EU and the international community to support the current bilateral talks and for a further strengthening of exchanges about conflict resolution, thereby ensuring a prosperous future for the people of Jammu and Kashmir and its neighbours, and for finding a solution to the Kashmir dispute which is acceptable to all the parties;
aicina Eiropas Savienību atbalstīt vietējās pilsoniskās sabiedrības iesaistīšanu miera procesā un, galvenokārt, spēcināt "cilvēks cilvēkam" projektus, lai veicinātu Pakistānas, Indijas un Kašmiras NVO dialogu un sadarbību;
Calls on the European Union to support the involvement of local civil society in the peace process and, above all, to sustain people-to-people projects in order to promote dialogue and collaboration among Pakistani, Indian and Kashmiri NGOs;
ir ļoti atzinīgi vērtējis Indijas un Pakistānas uzsāktos uzticēšanās veicināšanas pasākumus, kas gūst zināmus panākumus saspīlējuma un neuzticības mazināšanā abās pusēs un ļauj apvienoties ģimenēm abās pusēs pēc gadiem ilgas atšķirtības; uzsver, ka Indijas un Pakistānas valdībām jāpastiprina centieni, lai iesaistītu Kašmiras iedzīvotājus pamatproblēmu atrisināšanā;
Has warmly welcomed the CBMs initiated by India and Pakistan, which are achieving a certain degree of success in reducing tension and suspicion on both sides and have allowed families on both sides to unite after years of separation; emphasises that greater efforts should be made by the governments of India and Pakistan to involve Kashmiris in the resolution of the core issues;
vērš uzmanību uz to, ka pēc zemestrīces izveidojušās humanitārās situācijas rezultātā vienkāršie Kašmiras iedzīvotāji tagad gūst arvien vairāk labuma no miera procesa, notiekot apmaiņām un Indijas un Pakistānas valdībām uzņemoties politiskas saistības, lai nodrošinātu personu, preču un pakalpojumu brīvu apriti (lai gan joprojām ierobežotu) pāri kontroles joslai; aicina atjaunot centienus, lai dotu Kašmiras iedzīvotājiem, neatkarīgi no viņu politiskās piederības, iespēju pašiem tieši iesaistīties miera procesā un uzticības veicināšanas pasākumos;
Draws attention to the fact that ordinary Kashmiris, by virtue of the humanitarian situation after the earthquake, are now benefiting progressively from the peace process, through the exchanges taking place and the political commitment by both the Indian and Pakistani Governments to the free movement of people, goods and services (albeit still limited) across the LoC; calls for renewed efforts to enable all Kashmiris, irrespective of political affiliation, to become intimately involved in the modalities of the peace process and CBMs;
uzsver, ka pēdējo gadu laikā krīzes un konflikti ir nevis samazinājuši, bet gan palielinājuši ANO lomu, un ka šī organizācija vēl arvien ir svarīgs dialoga un diplomātijas forums; atgādina par daudzajām ANO Drošības Padomes rezolūcijām par Kašmiru, kuras pieņemtas laika posmā no 1948. līdz 1971. gadam ar mērķi mudināt Indijas un Pakistānas valdības veikt visus iespējamos pasākumus, kas varētu uzlabot situāciju, un kurās ir pausta pārliecība, ka šī strīda miermīlīgs risinājums visvairāk atbildīs Džammu un Kašmiras, kā arī Indijas un Pakistānas iedzīvotāju interesēm; ņemot vērā visu iepriekš teikto un daudzos pārkāpumus, kas ir pretrunā ar ANO Drošības Padomes dažādās rezolūcijās minētajiem punktiem, secina, ka pašreizējos apstākļos nav īstenoti visi priekšnoteikumi, lai varētu izmantot plebiscīdu;
Emphasises that the crises and conflicts of recent years have enhanced, not diminished, the relevance of the United Nations, and that the UN remains an important forum for dialogue and diplomacy; recalls the large number of UN Security Council (UNSC) resolutions on Kashmir, from 1948 to 1971, which have sought to encourage both the Government of India and the Government of Pakistan to take all measures within their power calculated to improve the situation, and which have expressed the conviction that a peaceful settlement of the dispute will best promote the interests of the people of Jammu and Kashmir, of India and of Pakistan; draws the conclusion, in the light of all the above and of subsequent violations of points set out in the various UNSC resolutions, that the preconditions for invoking the plebiscite have not been met at present;
pauž nožēlu par ieilgušo politisko un humanitāro situāciju visās četrās Džammu un Kašmiras daļās; tomēr atzinīgi vērtē daudzpusīgā miera procesa nozīmi, virzoties pretī ilgstošam Kašmiras problēmas risinājumam, kas pamatotos uz demokrātijas, tiesiskuma un pamattiesību ievērošana principiem; atbalsta "dubultā varianta" pieeju, kā arī plašāku dialogu, iesaistot ievērojamas personas, akadēmiķus un attiecīgos ekspertus no visām Kašmiras daļām, kā arī no Indijas un Pakistānas, kuri sniedz praktiskus ieteikumus sadarbības padziļināšanai; apsveic Indiju un Pakistānu par šo grupu tikšanās organizēšanu un iesaka ES piedāvāt praktisku atbalstu, kad vien abas puses to lūdz daudzpusīgā miera procesa ietvaros;
Deplores the continuing political and humanitarian situation in all four parts of Jammu and Kashmir; welcomes, however, the role of the composite peace process in moving towards a durable settlement for the Kashmiris based on democracy, the rule of law and respect for fundamental rights; supports the "second track" approach as well as wider dialogue involving eminent persons, academics and other relevant experts from all sides of Kashmir and from India and Pakistan, who are putting forward practical suggestions for closer cooperation; congratulates India and Pakistan for bringing together these groups, and suggests that the EU offer practical support wherever invited to do so by both sides and within the composite peace process;
taču pauž nožēlu, ka Pakistāna pastāvīgi nepilda saistības ieviest jēgpilnas demokrātiskas pārstāvniecības struktūras ADžK; sevišķi atzīmē joprojām neesošo Kašmiras pārstāvniecību Pakistānas Nacionālajā Asamblejā, to, ka ADžK pārvalda Kašmiras lietu ministrija Islamabadā, to, ka Pakistānas ierēdņi dominē Kašmiras Padomē un ka pirmais sekretārs, policijas galvenais inspektors, finanšu dienesta vadītājs un finanšu sekretārs ir no Pakistānas; nepiekrīt 1974. gada Pagaidu konstitūcijas noteikumam, ar kuru aizliegta jebkāda politiska darbība, kas neatbilst doktrīnai par Džammu un Kašmiru kā Pakistānas daļu, un uzliek par pienākumu ikvienam parlamenta deputāta kandidātam ADžK parakstīt lojalitātes paziņojumu par to; pauž bažas, ka Gilgitas un Baltistānas reģionam vispār nav nekāda veida demokrātiskas pārstāvniecības; turklāt vērš uzmanību uz to, ka saskaņā ar Pakistānas valdības 1961. gada Džammu un Kašmiras (īpašuma pārvaldība) rīkojumu federālās valdības pārziņā nodeva tās Pakistānas kontrolē atrodošās teritorijas, kuras no 1947. gada 15. augusta piederēja Džammu un Kašmirai;
Regrets, however, that Pakistan has consistently failed to fulfil its obligations to introduce meaningful and representative democratic structures in AJK; notes in particular the continuing absence of Kashmiri representation in the Pakistan National Assembly, the fact that AJK is governed through the Ministry of Kashmir Affairs in Islamabad, that Pakistan officials dominate the Kashmir Council and that the Chief Secretary, the Inspector-General of Police, the Accountant-General and the Finance Secretary are all from Pakistan; disapproves of the provision in the 1974 Interim Constitution which forbids any political activity that is not in accordance with the doctrine of Jammu and Kashmir as part of Pakistan and obliges any candidate for a parliamentary seat in AJK to sign a declaration of loyalty to that effect; is concerned that the Gilgit-Baltistan region enjoys no form of democratic representation whatsoever; furthermore, draws attention to the fact that the Government of Pakistan's 1961 Jammu and Kashmir (Administration of Property) Ordinance transferred the land controlled by Pakistan and which belonged to the State of Jammu and Kashmir on 15 August 1947 to the Federal Government;
pauž dziļu nožēlu par to pašreizējās Pakistānas valdības ilgstošo divkosīgo nostāju attiecībā uz Gilgitas un Baltistānas etnisko identitāti, jo Pakistānas prezidenta paziņojumi ir pretrunā ar valdības oficiāli sniegto informāciju; nošauboties iesaka Pakistānas valdībai atzīt un īstenot Pakistānas Augstākās tiesas 1999. gada 28. maija lēmumu, ar kuru tika apstiprinātas Gilgitas un Baltistānas iedzīvotāju vēsturiskās saites ar Kašmiru un noteikts, ka valdībai ir jāīsteno viņu pamattiesības, demokrātiskās brīvības un jānodrošina tiesas pieejamība;
Very much regrets the continuing ambivalence of the current Government of Pakistan with regard to the ethnic identity of Gilgit and Baltistan, whereby statements made by the President are contradicted by official government communications; strongly recommends that the Government of Pakistan endorse and implement the judgment of the Supreme Court of Pakistan of 28 May 1999 which validates the Kashmiri heritage of the people of Gilgit and Baltistan and states that the Government should implement their fundamental human rights, democratic freedoms and access to justice;
atzīst, ka Pakistāna atrodas īpaši sarežģītā situācijā, izjūtot spiedienu no daudziem avotiem; tomēr:
Recognises that Pakistan finds itself in a particularly complex situation with pressure from many sources; nevertheless:
pauž dziļu nožēlu, ka politiskās gribas trūkums risināt pamatvajadzību apmierināšanas, pārstāvniecības un tiesiskuma jautājumu ADžK pēc zemestrīces ir atstājis turienes sievietes bezcerīgā situācijā;
deeply regrets that the lack of a sufficient political will to address basic needs provision, political participation and the rule of law in AJK has left women there in a desperate situation following the earthquake;
atgādina EK un Pakistānas 3. paaudzes sadarbības nolīguma parakstīšanu 2001. gadā, kura 1. pantā noteikts, ka šī nolīguma pamatā jābūt patiesai cieņai pret cilvēktiesībām un demokrātijas principiem un mudina ES pildīt savu pienākumu atbalstīt šos principus, īstenojot nolīgumu; tādēļ pauž īpašas bažas, ka Gilgitas un Baltistānas iedzīvotāji ir pakļauti tiešai militārai pārvaldībai un viņiem ir liegta demokrātija;
recalls the signature of the EC-Pakistan 3rd Generation Cooperation Agreement in 2001, Article 1 of which includes respect for human rights and democratic principles as an essential element, and urges the EU to play its part in upholding those principles when implementing the Agreement; is particularly concerned, therefore, that the people of Gilgit and Baltistan are under the direct rule of the military and enjoy no democracy;
kā pozitīvu soli sieviešu tiesību aizsardzībai Pakistānā atzīmē sieviešu aizsardzības likumprojekta apstiprināšanu, lai pārveidotu uz šariatu pamatotos Hudūda dekrētus par laulības pārkāpumiem un izvarošanu, un pauž gandarījumu par prezidenta Musharraf un reformām uzticīgo parlamenta deputātu pausto apņemšanu īstenot šo grozījumus par spīti centieniem tos sabotēt; tomēr uzsver, ka jau tagad ir skaidrs, ka Pakistānai ir jādara daudz vairāk, lai īstenotu saistības cilvēktiesību jomā;
notes the approval of the Protection of Women Bill to reform the Sharia-based Hudood decrees on adultery and rape as a positive step in ensuring better protection of women's rights in Pakistan, and appreciates the commitment shown by President Musharraf and reformist parliamentarians in pursuing these amendments despite attempts to derail them; stresses, however, that it is pre-eminently clear that Pakistan needs to do more to live up to its commitments in the human rights field;
turpina paust bažas par grūto stāvoli, kādā atrodas visas šī reģiona mazākumtautības;
remains concerned about the difficult situation faced by all minorities throughout the region;
mudina Pakistānu no jauna izskatīt demokrātiskās atbildības, minoritāšu un sieviešu tiesību koncepciju ADžK, kas tāpat kā visur citur ir risinājums iedzīvotāju apstākļu uzlabošanai un terorisma draudu apkarošanai;
Urges Pakistan to revisit its concept of democratic accountability and minority and women's rights in AJK, which, as elsewhere, are key to improving conditions for the people and tackling the menace of terrorism;
pauž bažas par vārda brīvības trūkumu ADžK un ziņojumiem par spīdzināšanu un sliktu izturēšanos vai diskrimināciju attiecībā uz bēgļiem no Indijas pārvaldītās Džammu un Kašmiras, kā arī par valdības ierēdņu korumpētību, un aicina Pakistānas valdību nodrošināt, lai ADžK iedzīvotāji var izmantot savas pilsoņu pamattiesības un politiskās tiesības, nebaidoties no piespiešanas un represijām;
Expresses concern regarding the lack of freedom of expression in AJK and reports of torture and mistreatment, of discrimination against refugees from Indian-administered Jammu and Kashmir and of corruption amongst government officials, and calls on the Pakistani Government to ensure that the people of AJK can exercise their fundamental civil and political rights in an environment free from coercion and fear;
turklāt aicina, lai Pakistāna nodrošina brīvas un godīgas vēlēšanas ADžK, ņemot vērā to, ka 2006. gada 11. jūlija vēlēšanām bija raksturīga liela mēroga krāpšanās un blēdīšanās ar balsīm un ka ikvienam kandidātam, kurš atteicās atbalstīt Kašmiras pievienošanos Pakistānai, bija aizliegts kandidēt vēlēšanās; vēl aicina Pakistānu pirmo reizi organizēt vēlēšanas Gilgitā un Baltistānā;
Further calls on Pakistan to ensure free and fair elections in AJK, considering that the general elections of 11 July 2006 were characterised by fraud and vote rigging on a massive scale, and that any candidate who refused to uphold the position of the accession of Kashmir to Pakistan was barred from running; also calls on Pakistan to hold elections for the first time in Gilgit and Baltistan;
mudina Pakistānas un Indijas valdību pārvērst esošo uguns pārtraukumu, ko Siačenā ievēro no 2003. gada, par ilgstošu miera līgumu, ņemot vērā to, ka šajā pasaule augstākajā kaujas laukā katru gadu daudz vairāk kareivju mirst klimata iedarbības nevis bruņotā konflikta rezultātā;
Urges the Governments of Pakistan and India also to transform the ceasefire in place in Siachen since 2003 into a lasting peace agreement, given that, on this, the highest battlefield in the world, more soldiers die every year for reasons of climate than of armed conflict;
aicina Eiropas Savienību atbalstīt Indiju un Pakistānu sarunās par pilnīgu karaspēka izvešanu no Siačenas reģiona, neskarot abu pušu nostāju, jo īpaši, piedāvājot palīdzību kontroles aparatūras un pārbaudes procedūru piegādē;
Calls on the European Union to support India and Pakistan in negotiating a zone of complete disengagement in the Siachen region without prejudice to the position of either side, in particular by offering assistance in providing monitoring technologies and verification procedures;
aicina kaujinieku bruņotās grupas pasludināt pamieru, kuram seko atbruņošanās, demobilizācija un iekļaušanās atpakaļ sabiedrībā; aicina, lai Pakistānas un Indijas valdības sekmē šādu pamieru;
Calls on militant armed groups to declare a ceasefire to be followed by a disarmament, demobilisation and reintegration process; calls on the Governments of Pakistan and India to facilitate such a ceasefire;
mudina Pakistānas valdību slēgt kaujinieku tīmekļa vietnes un žurnālus; ierosina, lai Pakistānas un Indijas valdības apsver likuma ieviešanu par naida kurināšanu;
Encourages the Pakistani Government to close down militant websites and magazines; suggests that the Pakistani and Indian Governments consider introducing a law against hate speech;
uzsver, cik bīstami sarežģītā politiskā situācijā ir saglabāt nāvessodu, kā piemēram, strīdā par Kašmiru, kur, šķiet, nav garantētas tiesības uz taisnīgu tiesu; ar bažām atzīmē, ka Dienvidāzijāzijā joprojām ir negatīvi rādītāji saistībā ar nāves sodu, un pauž dziļu nožēlu, ka gan Indijas, gan Pakistānas valdība uzskata, ka tas ir jāsaglabā; atzinīgi vērtē, ka šajā reģionā nāvessoda atcelšanu līdz ar citām ievērojamām personām atbalsta arī prezidents Kalam un jaunieceltais Indijas Augstākās tiesas priekšsēdētājs; atzinīgi vērtē ANO rezolūciju Nr. 2005/59 par nāves sodu un vēlreiz apstiprina ES cilvēktiesību pamatnostādnes attiecībā uz nāves sodu; mudina Indiju un Pakistānu apsvērt pievienošanos Starptautiskā pakta par pilsoniskajām un politiskajām tiesībām otrajam fakultatīvajam protokolam un citiem līdzīgiem reģionāliem tiesību aktiem par moratorija noteikšanu attiecībā uz nāves sodu, kā arī virzīties uz pilnīgu nāves soda atcelšanu;
Stresses the risk of maintaining the death penalty in a complex political situation, such as the Kashmir dispute, where the right to a fair trial does not appear to be guaranteed; notes with concern that South Asia continues to have a poor record with regard to the death penalty and deeply regrets that both the Indian and the Pakistani Governments are in favour of its retention; welcomes the fact that key abolitionist voices in the region include President Kalam and the newly appointed Chief Justice to the Supreme Court in India; welcomes UN Human Rights Resolution 2005/59 on the question of the death penalty and reaffirms the EU's human rights guidelines on the death penalty; urges India and Pakistan to consider acceding to the Second Optional Protocol to the ICCPR, and similar regional instruments with a view to introducing a moratorium on the death penalty, and to move towards complete abolition;
atzīmē, ka plaši izplatītā nesodāmība veicina un pastiprina turpmākus cilvēktiesību pārkāpumus visā šī štata teritorijā; aicina Indiju un Džammu un Kašmiras štata valdību atcelt visus juridiskos noteikumus, kuri sniedz efektīvu imunitāti bruņoto spēku locekļiem, un izveidot neatkarīgu un objektīvu izmeklēšanas komisiju par starptautisko cilvēktiesību un humanitāro tiesību nopietniem pārkāpumiem, kurus izdarījuši Indijas drošības spēki kopš konflikta sākuma;
Notes that widespread impunity both encourages and facilitates further human rights abuses across the State; calls on India and the State Government of Jammu and Kashmir to repeal all legal provisions providing effective immunity to members of the armed forces and to establish an independent and impartial commission of inquiry into serious violations of international human rights and humanitarian law by Indian security forces since the beginning of the conflict;
mudina ES ieņemt stingru nostāju demokrātijas un cilvēktiesību klauzulas ievērošanā tās nolīgumos ar Indiju un Pakistānu, cenšoties panākt ciešu politisko dialogu ar abām valstīm par cilvēktiesībām, tostarp arī Kašmirā, un apsverot iespēju uzsākt ar Pakistānu īpašu dialogu par cilvēktiesībām, kā tas tika darīts ar Indiju, kā arī izveidot īpašas cilvēktiesību apakškomitejas, kuras nodarbotos ar abu valstu jautājumiem, kā tas notiek dažās citās valstīs;
Urges the EU to take a firm stance in upholding the democracy and human rights clause in its agreements with both India and Pakistan, seeking an intense political dialogue with both countries on human rights including within Kashmir, and examining the possibility of setting up a specific human rights dialogue with Pakistan, as is the case already with India, and the establishment of specific human rights subcommittees dealing with both countries, as in the case of certain other countries;
atzīst vairāku iedzīvotāju grupu, piemēram, no Kašmiras ielejas piespiedu kārtā pārvietoto pandītu, grūtos dzīves apstākļus; mudina nekavējoties vērsties pret šo un citu grupu diskrimināciju, jo īpaši nodarbinātības jomā; ierosina šādām grupām mēģināt iegūt tiesības, veidojot pašu ievēlētu pārstāvju komitejas un nodrošinot, lai tajās būtu pienācīgi pārstāvētas sievietes un personas, kas jaunākas par 25 gadiem;
Recognises the difficult living conditions of a number of groups, such as the forcibly displaced Pandits of the Kashmir Valley; urges that discrimination against them and other groups, particularly in employment, be addressed head-on; suggests that such groups seek to empower themselves by establishing committees of their own elected representatives, ensuring that women and under-25s are properly represented;