natgillin/translations-raw huggingface dataset:
iepriekš minētajā rezolūcijā par "Paplašināšanās stratēģijas dokumentu – 2005", Eiropas Parlaments aicināja Komisiju līdz 2006. gada beigām iesniegt ziņojumu par principiem, uz kuriem ir pamatota ES absorbcijas spēja;
in its above-mentioned resolution on the 2005 enlargement strategy paper, the European Parliament invited the Commission to submit, by the end of 2006, a report setting out the principles on which the Union's absorption capacity is based,
2006. gada 15. un 16. jūnijā Eiropadome nolēma, ka "paplašināšanās gaitā jāņem vērā ES spēja uzņemt jaunas dalībvalstis", un pieņēma lēmumu tā paša gada decembrī organizēt diskusiju "par visiem turpmākās paplašināšanās aspektiem, tostarp ES spēju uzņemt jaunas dalībvalstis un jauniem veidiem, kā paaugstināt paplašināšanās procesa kvalitāti, pamatojoties uz līdz šim gūto pozitīvo pieredzi", pamatojoties uz ziņojumu "par visiem būtiskiem aspektiem attiecībā uz Eiropas Savienības absorbcijas spēju", kas Komisijai ir jāiesniedz kopā ar gada ziņojumu sakarā ar paplašināšanos un pirmspievienošanās procesu;
the European Council of 15–16 June 2006 decided that "the pace of enlargement must take the Union's absorption capacity into account" and resolved to hold a debate in December of the same year "on all aspects of further enlargements, including the Union's capacity to absorb new members and further ways of improving the quality of the enlargement process on the basis of the positive experiences accumulated so far", on the basis of a report "on all relevant aspects pertaining to the Union's absorption capacity" to be presented by the Commission together with its annual report on enlargement and the pre-accession process,
kā norāda Eiropadome, šajā ziņojumā ir "jāietver arī jautājums par to, kā pilsoņi pašreiz un arī nākotnē uztvers paplašināšanos, un jāņem vērā nepieciešamība visā Eiropas Savienībā paplašināšanās procesu attiecīgi sabiedrībai izskaidrot";
according to the European Council that report should "also cover the issue of the present and future perception of enlargement by citizens and should take into account the need to explain the enlargement process adequately to the public within the Union",
2004. gada 16.–17. decembra Briseles Eiropadome paziņoja, ka "pievienošanās sarunas, kas vēl jāuzsāk ar kandidātvalstīm, kuru pievienošanās varētu izraisīt nozīmīgas finansiālas sekas, var noslēgt tikai pēc finanšu plāna izveidošanas laikposmam, sākot ar 2014. gadu, kopā ar no tā izrietošām finansiālām reformām";
the European Council of 16-17 December 2004 in Brussels stated that "accession negotiations yet to be opened with candidates whose accession could have substantial financial consequences can only be concluded after the establishment of the Financial Framework for the period from 2014 together with possible consequential financial reforms",
integrācijas spējas jēdziens ir saistīts ar ES pielāgošanu, lai būtu iespējams uzņemt jaunas dalībvalstis; pašreiz šī problēma un finanšu resursu jautājums joprojām nav atrisināts, it īpaši pēc Konstitucionālā līguma noraidīšanas Francijā un Nīderlandē, jo šis līgums būtu nodrošinājis efektīvu un demokrātisku Eiropas Savienības funkcionēšanu;
the notion of integration capacity entails the challenge of adapting the EU to accommodate its new Members; that challenge currently remains unresolved, in particular following the rejection of the Constitutional Treaty in France and the Netherlands as this treaty would enable the European Union to function efficiently and democratically with the challenge of the financial resources still to be tackled,
turpinās pastāvīgas debates par tā saucamo ES "absorbcijas spēju" nākamo paplašināšanos kontekstā;
there is an ongoing debate on the so-called "absorption capacity" of the Union in the context of future enlargements,
Komisijas priekšsēdētājs Eiropas Parlamentam izklāstīja, ka, viņaprāt, pirms jebkuras nākamās paplašināšanās ir jāveic institucionāla sakārtošana, un izteica cerību, ka šādu institucionālu sakārtošanu, kā to noteica 2006. gada 15. un 16. jūnija Eiropadome, varēs paveikt līdz 2008. gada beigām, tādējādi ļaujot ES respektēt saistības attiecībā uz valstīm, ar kurām risinās sarunas par pievienošanos, un tām valstīm, kurām tā ir devusi izredzes uz pievienošanos;
the President of the Commission has stated before the European Parliament that he believes that an institutional settlement should precede any future enlargement, and has expressed his hope that that institutional settlement, as set out by the European Council of 15-16 June 2006, can be achieved by the end of 2008, thus allowing the Union to respect its commitments towards the negotiating countries and those for which it has opened up the prospect of accession,
šāda veida institucionāla sakārtošana galvenokārt vajadzīga, lai saglabātu Eiropas integrācijas virzītājspēku, kā 1993. gada Kopenhāgenas Eiropadomes sanāksmē norādīja valstu un valdību vadītāji,
an institutional settlement of this kind is, first and foremost, required to maintain the momentum of European Integration, as observed by the Heads of State and Government at the 1993 European Council in Copenhagen,
norāda, ka paplašināšanās mērķis bija stiprināt Eiropas Savienību, veicināt tās ekonomisko izaugsmi, palielināt tās lomu pasaulē un sekmēt jaunu ES politikas virzienu izveidi;
Points out that enlargements have tended to strengthen the Union, foster its economic growth, reinforce its role in the world and stimulate the development of new EU policies;
atgādina, ka oficiāli jēdziens "absorbcijas spēja" pirmo reizi parādījās 1993. gadā, kad Kopenhāgenas Eiropadome atzina, ka bez politiskiem un ekonomiskiem kritērijiem, kuriem jāatbilst kandidātvalstij, lai pievienotos Eiropas Savienībai, "Eiropas Savienības spēja absorbēt jaunas dalībvalstis, tajā pašā laikā saglabājot virzību uz Eiropas integrāciju, ir svarīgs apsvērums, kas atbilst gan ES, gan kandidātvalstu vispārīgām interesēm";
Recalls that the notion of "absorption capacity" made its first formal appearance in 1993, when the European Council of Copenhagen recognised that, alongside the political and economic criteria that candidate countries must satisfy in order to accede to the Union, "the Union's capacity to absorb new members, while maintaining the momentum of European integration" also constitutes "an important consideration in the general interest of both the Union and the candidate countries";
atgādina, ka, lai gan jebkurš ES paplašināšanās gadījums ir izraisījis institucionālas, politiskas un finansiālas izmaiņas, šīs izmaiņas nebija pietiekamas, lai saglabātu ES lēmumu pieņemšanas efektivitāti;
Recalls that although every enlargement of the Union has brought about changes in its institutional, political and financial framework, such changes were not sufficient to preserve the effectiveness of the Union's decision making;
uzskata, ka termins "absorbcijas spēja" piemērotā veidā neizsaka ideju, ko ar to domāts izteikt, jo ES nekādā veidā neabsorbē dalībvalstis , un tāpēc ierosina šā izteiciena vietā lietot "integrācijas spēja", kas labāk atspoguļo dalības veidu ES;
Finds that the term "absorption capacity" does not suitably convey the idea which it aims to express, inasmuch as the EU does not in any way absorb its members, and therefore proposes that this expression be changed to "integration capacity", which better reflects the character of EU membership;
uzsver, ka "integrācijas spēja" nav jauns kritērijs, kas piemērojams kandidātvalstīm, bet priekšnoteikums paplašināšanas un Eiropas integrācijas procesa padziļināšanās veiksmīgam iznākumam; uzlabot "integrācijas spēju" ir Eiropas Savienības, nevis kandidātvalstu pienākums;
Stresses that "integration capacity" is not a new criterion applicable to the candidate countries but a condition for the success of enlargement and for the deepening of the process of European integration; the responsibility for improving "integration capacity" lies with the Union and not with the candidate countries;
uzskata, ka "integrācijas spējas" jēdziens ietver to, ka pēc paplašināšanās
Considers that the notion of "integration capacity" implies that after enlargement:
Eiropas iestādes spēs efektīvi un demokrātiski darboties un pieņemt lēmumus saskaņā ar to īpašajām procedūrām,
the European institutions will be able to function properly and take decisions efficiently and democratically in accordance with their specific procedures,
ES finansiālie resursi būs pietiekoši, lai pēc paplašināšanās attiecīgi finansētu savas darbības,
the financial resources of the Union will be sufficient to adequately finance its activities,
ES spēs sekmīgi izstrādāt politikas virzienus un sasniegt mērķus, lai īstenotu tās politisko projektu;
the Union will be able successfully to develop its policies and attain its goals, in order to pursue its political project;
uzskata – lai nodrošinātu integrācijas spēju, pirms vēl notiek kāda turpmākā pievienošanās, ES ir jālemj par tai nepieciešamo reformu apjomu un būtību; šajā sakarā tai ir jāveic novērtēšana, izmantojot paplašināšanās procesa galvenos posmus un ņemot vērā iespējamo ietekmi, kāda var būt jaunajām dalībvalstīm uz tās institucionālo, finansiālo un lēmumu pieņemšanas spēju;
Considers that, in order to ensure its integration capacity, the Union must decide on the scope and substance of the reforms that it needs to achieve before any future accession takes place; its evaluation in this regard must be conducted throughout the key stages of the enlargement process, taking into account the possible impact that new Member States will have on its institutional, financial and decisional capabilities;
atzīst, ka Eiropas Savienība pašreiz saduras ar grūtībām pildīt saistības attiecībā uz Dienvidaustrumeiropas valstīm, jo tās pašreizējā institucionālā, finansiālā un politiskā struktūra vēl nav piemērota turpmākam paplašināšanās procesam un ir jāuzlabo;
Recognises that the Union is at present confronted with difficulties in honouring its commitments towards South-East European countries because its current institutional, financial and policy structure is unsuitable for further enlargements and needs to be improved;
Uzsver, ka pirms jebkuras nākamās paplašināšanās ir jāveic Savienības reforma, lai tā spētu strādāt efektīvāk, pārredzamāk un demokrātiskāk; šinī ziņā jebkura turpmākā paplašināšanās padarīs par nepieciešamām šādas institucionālās reformas:
Stresses that before any future enlargement a reform of the Union is essential to enable it to work more effectively, more transparently and more democratically; in this light any further enlargement will necessitate the following institutional reforms:
jaunas kvalificētā vairākuma vēlēšanu sistēmas pieņemšanu, kas palielinātu Padomes spēju pieņemt lēmumus,
the adoption of a new system of qualified majority voting that enhances the ability of the Council to reach decisions;
būtisku jautājumu loka paplašināšanu, uz kuriem kvalificētā vairākuma vēlēšanas attiecas,
a substantial extension of the matters to which qualified majority voting applies;
būtisku Eiropas Parlamenta dalības paplašināšanu vienlīdzīgā koplēmumu procedūrā ar Padomi budžeta un tiesiskuma jautājumos,
a substantial extension of the participation of the European Parliament, on an equal footing with the Council, in budgetary and legislative matters;
Eiropadomes un Padomes prezidentūru rotācijas sistēmas pārveidošanu,
modification of the rotation system of Presidencies of the European Council and of the Council;
ārlietu ministra posteņa radīšanu,
the creation of the post of Minister of Foreign Affairs;
Komisijas sastāva turpmākās izmaiņas pēc izmaiņām, kas noteiktas Nicas Līgumā,
further modification of the composition of the Commission beyond that ordained by the Treaty of Nice;
Komisijas priekšsēdētāja lomas stiprināšanu un viņa/viņas demokrātiskās leģitimitātes stiprināšanu ar Eiropas Parlamenta vēlēšanu starpniecību,
the strengthening of the role of the President of the Commission and the reinforcement of his/her democratic legitimacy through election by the European Parliament;
Eiropas Kopienu Tiesas jurisdikcijas attiecināšanu uz visām ES darbību jomām, tai skaitā uz pamattiesību ievērošanas uzraudzību,
extension of the jurisdiction of the Court of Justice to all areas of the activities of the Union, including the monitoring of respecting of fundamental rights;
mehānismu radīšanu dalībvalstu parlamentu iesaistīšanā Eiropas Savienības darbības pārbaudē,
the establishment of mechanisms for the involvement of national parliaments in the scrutiny of the Union's action;
elastības uzlabošanu kā reakciju uz palielināto iespēju tam, ka ne visas dalībvalstis vienlaicīgi vēlas vai spēj virzīties uz priekšu, izejot no zināmām politiskām nostādnēm,
the improvement of flexibility arrangements as a response to the increased possibility that not all Member States are willing or able to go ahead with certain policies at the same time;
procedūras izmaiņas grozījumu veikšanai līgumos, lai tos vienkāršotu, padarītu efektīvākus un vairotu to demokrātisko raksturu un pārredzamību,
modification of the procedure for amendment of the Treaties, in order to simplify it, render it more efficient and enhance its democratic character and transparency;
"pīlāru struktūras" atcelšanu un aizstāšanu ar vienu vienību, kam būtu vienota struktūra un juridiskas personas statuss,
suppression of the "pillar structure" and its replacement by one single entity with a unified structure and legal personality;
noteikuma pieņemšanu, kas ļautu dalībvalstīm no Eiropas Savienības izstāties,
the adoption of a clause enabling Member States to withdraw from the European Union;
skaidri definēt vērtības, kuras ir Eiropas Savienības pamatā, kā arī tās mērķus,
a clear definition of the values on which the Union is founded, as well as the objectives of the Union;
skaidri definēt Eiropas Savienības kompetences un principus, kas ir tās darbības pamatā un nosaka attiecības ar dalībvalstīm,
a clear definition of the competencies of the Union and the principles governing its action and its relations with Member States;
skaidri definēt un vienkāršot instrumentus, ar kuriem Eiropas Savienība īsteno pilnvaras.
a clear definition and simplification of the instruments through which the Union exercises its competencies;
Norāda, ka Konstitucionālajā līgumā jau ir iekļautas šīs reformas un ka to stāšanās spēkā nodrošinātu paplašinātās Eiropas Savienības labu darbību un spēju pieņemt lēmumus efektīvi un demokrātiski;
Points out that all these reforms are already contained in the Constitutional Treaty and that their entering into force would allow the proper functioning of an enlarged Union and ensure its ability to take decisions efficiently and democratically;
norāda, ka bez nepieciešamajām institucionālajām reformām turpmāka Eiropas Savienības paplašināšanās radīs nepieciešamību veikt izmaiņas tās struktūras citos svarīgos aspektos, piemēram,
Points out that, apart from the necessary institutional reforms, further enlargements of the Union will necessitate modifications in other important aspects of its structure, such as:
pieņemt Eiropas Pamattiesību hartu un uzlabot solidaritātes politiku starp dalībvalstīm,
adoption of the Charter of Fundamental Rights of the European Union and improvement of the solidarity policies between the Member States;
formulēt no jauna vairākas politiskās nostādnes, no kurām dažas tika noteiktas pirms 50 gadiem, lai tai ļautu īstenot Lisabonas stratēģiju, palielināt savu darbotiesspēju starptautiskajā arēnā un pielāgoties jaunajiem uzdevumiem, ar ko globalizētajā pasaulē jāsaskaras lielākai un daudzšķautnainākai Eiropas Savienībai,
redefinition of several of its policies, some of which were established 50 years ago, so as to enable it to implement the Lisbon Strategy, strengthen its capacity for action on the international stage and adapt them to the new challenges that a much bigger and much more diverse Union faces in a globalised world;
stiprināt Eiropas Savienības kaimiņattiecību politiku, kuras mērķis ir radīt piemērotu instrumentu savstarpēji izdevīgu sakaru nodibināšanā ar tām Eiropas valstīm, kurām pašreiz nav izredžu pievienoties, jo tās neatbilst dalībvalstu kritērijiem vai izvēlas nepievienoties;
reinforcement of the European Neighbourhood Policy, aimed at providing a suitable instrument for establishing mutually beneficial relationships with those European countries that have no immediate prospects for accession because they do not fulfil the conditions for membership or choose not to join;
uzsver, ka minētās reformas jāīsteno reizē ar centieniem palielināt paplašināšanās sabiedrisko akceptu, un atgādina par Eiropas politisko vadītāju pienākumu izskaidrot sabiedrībai paplašināšanās un Eiropas apvienošanas mērķus un savstarpējo izdevīgumu; atbalsta Komisijas centienus izmantot "virkni instrumentu, lai informētu par savu paplašināšanās politiku un aplamiem pieņēmumiem pretī nostādītu faktus", kā teikts iepriekš minētajā paplašināšanās stratēģijas dokumentā 2005 gadam;
Stresses that the above reforms must go hand in hand with efforts to increase public acceptance of enlargement and recalls the responsibility of Europe's political leaders in explaining to the public the goals and mutual advantages of enlargement and the unification of Europe; supports the Commission in its efforts to use "a wide variety of routes to communicate its enlargement policy and counter misconceptions with evidence", as stated in its above-mentioned 2005 enlargement strategy paper;
taču vēlreiz atgādina, ka jebkurš ES lēmums uzņemt jaunu dalībvalsti tiek pieņemts demokrātiskā un pārstāvnieciskā veidā, t.i., visas dalībvalstis vienprātīgi pieņem lēmumu par pievienošanās sarunu sākšanu un beigšanu, bet katru līgumu par pievienošanos ratificē visas dalībvalstis saskaņā ar to konstitucionālajiem noteikumiem un apstiprina Eiropas Parlaments;
Reiterates, however, that any decision by the EU to admit a new Member State is taken through a procedure that includes numerous safeguards, namely a unanimous decision by all Member States on the opening and closing of accession negotiations, the approval of the European Parliament and the ratification of each Accession Treaty by all Member States;
norāda, ka jebkurā gadījumā dalībvalstu valdību parakstīts līgums par pievienošanos nozīmē, ka šīs valdības ir pilnībā atbildīgas par attiecīgo rīcību, lai nodrošinātu šī līguma ratifikācijas procesa sekmīgu noslēgumu saskaņā ar katrā valstī spēkā esošajām procedūrām;
Points out that, in any event, the signing of an Accession Treaty by the Member States' governments means that those governments are fully committed to acting accordingly in order to ensure that the process of ratifying that Treaty is brought to a successful conclusion, in accordance with the procedures in force in each country;
uzskata, ka Eiropas Parlamenta piekrišana, kas Padomei vajadzīga, lai tā varētu rīkoties saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 49. pantu par jaunu dalībvalstu uzņemšanu, jāpiemēro gan lēmumam sākt sarunas, gan lēmumam par sarunu pabeigšanu;
Takes the view that the assent of Parliament, required for Council to act under Article 49 Treaty on European Union on the accession of new Member States, should apply to the decision to open negotiations, as well as their conclusion;
atkārtoti apstiprina apņemšanos īstenot paplašināšanos kā miera, drošības, stabilitātes, demokrātijas un likumības, kā arī ekonomiskās izaugsmes un labklājības nodrošināšanas vēsturisku iespēju; atkārtoti apstiprina savu pārliecību, ka paplašināšanās procesam ir jāiet kopsolī ar Eiropas Savienības padziļināšanos, ja negribam apdraudēt Eiropas integrācijas procesa mērķi;
Reaffirms its commitment to enlargement as an historic opportunity to ensure peace, security, stability, democracy and the rule of law, as well as economic growth and prosperity in Europe; reaffirms its conviction that enlargement must go hand in hand with the deepening of the Union, if the objectives of the European integration process are not to be jeopardized;
uzsver, ka Eiropas Savienībai ir jāspēj savlaicīgi piemērot tās institucionālo, finansiālo un politisko struktūru, tā lai kandidātvalstu pievienošanās netiktu neparedzēti kavēta, tiklīdz ir noskaidrots, ka tās atbilst visiem dalības nosacījumiem;
Stresses that the Union must be able to adapt its institutional, financial and political structure in due time so as to avoid causing unexpected delays in the accession of candidate countries once it is established that they satisfy all the conditions for membership;
atkārtoti apstiprina, ka Nicas Līgums nedod pietiekamu pamatu turpmākam paplašināšanās procesam;
Reaffirms that the Treaty of Nice does not provide an adequate basis for further enlargements;
atkārtoti apstiprina, ka Konstitucionālā līguma pieņemšana, kas jau piedāvā ES risinājumus vairumam no nepieciešamajām reformām, lai izpildītu pašreizējās paplašināšanās saistības, un veido paplašināšanās un padziļināšanas attiecību reālu izpausmi, un brīdina, ka jebkurš mēģinājums atbalstīt Konstitūcijas fragmentāru īstenošanu var apdraudēt globālo kompromisu, uz kura tā balstās;
Reaffirms its endorsement of the Constitutional Treaty, which already offers solutions to most of the reforms needed by the EU in order to fulfil its current enlargement commitments and constitutes a tangible expression of the relationship between deepening and enlargement, and warns that any attempt to foster a piecemeal implementation of parts of the constitutional package deal may endanger the global compromise upon which it rests;
atzīmē Eiropadomes 2006. gada 15. un 16. jūnijā noteikto grafiku, lai rastu risinājumu konstitucionālajai krīzei vēlākais līdz 2008. gada otrajam pusgadam;
Takes note of the timetable established by the European Council of 15–16 June 2006 for seeking a solution to the constitutional crisis by the second semester of 2008 at the latest;
atkārtoti apstiprina apņemšanos pēc iespējas ātrāk panākt Eiropas Savienībā konstitucionālu noregulējumu, kas noteikti būtu pirms tam, kad 2009. gadā Eiropas Savienība lūgs savus pilsoņus balsot Eiropas vēlēšanās, lai Eiropas Savienība var izpildīt saistības pret kandidātvalstīm un būt gatava atzīt tās kā dalībvalstis;
Reaffirms its commitment to achieving a constitutional settlement for the European Union as quickly as possible, and in any case before the citizens of the Union are called upon to cast their votes in the European elections in 2009, so that the Union can honour its commitments vis-à-vis candidate countries and be ready to accept them as Member States;
uzdod priekšsēdētājam nodot šo rezolūciju Padomei, Komisijai, dalībvalstu parlamentiem un valdībām, Turcijas, Horvātijas, bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas, Albānijas, Bosnijas un Hercegovinas, Serbijas, Melnkalnes parlamentiem un valdībām, pagaidu pašpārvaldes iestādēm Kosovā un Apvienoto Nāciju Organizācijas misijai Kosovā.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission, the parliaments and governments of the Member States, the parliaments and governments of Turkey, Croatia, the Former Yugoslav Republic of Macedonia, Albania, Bosnia and Herzegovina, Serbia, Montenegro, the Provisional Institutions of Self-Government in Kosovo and the United Nations Mission in Kosovo.
Eiropas Parlamenta normatīvā rezolūcija par Padomes grozīto Eiropas Savienības 2007. finanšu gada vispārējā budžeta projektu (visas iedaļas) (15637/2006 – C6-0442/2006 – 2006/2018(BUD) – 2006/2018B(BUD) ) un Eiropas Savienības 2007. finanšu gada vispārējā budžeta projekta grozījumu vēstules Nr. 1/2007 ( SEC(2006)0762 ), 2/2007 (13886/2006 - C6-0341/2006 ) un 3/2007 (15636/2006 - C6-0443/2006 )
European Parliament resolution on the draft general budget of the European Union for the financial year 2007 as modified by the Council (all sections) (15637/2006 – C6-0442/2006 – 2006/2018(BUD) – 2006/2018B(BUD) ) and Letters of Amendment Nos 1/2007 ( SEC(2006)0762 ), 2/2007 (13886/2006 – C6-0341/2006 ) and 3/2007 (15636/2006 – C6-0443/2006 ) to the draft general budget of the European Union for the financial year 2007