natgillin/translations-raw huggingface dataset:
uzskata, ka brīvās tirdzniecības nolīguma parakstīšanas perspektīva ar reģionu, kurā ir valsts, pret kuru vērstas sankcijas, jāizmanto kā "burkāns" un spiediena izdarīšanas līdzeklis un ka jebkurā gadījumā šāds nolīgums nedrīkst attiekties uz valsti, kurai piemēro sankciju režīmu;
Considers that the prospect of the signing of a free trade agreement with the regions in which a target country is situated should be used as a "carrot" and means of pressure and that such an agreement should, in any case, not include the country to which sanctions are being applied;
Skaidru lēmumu pieņemšanas procesu, mērķu, kritēriju un pārskatīšanas mehānismu izveide
Setting-up of clear decision-making processes, objectives, benchmarks and review mechanisms
uzsver nepieciešamību veikt padziļinātu analīzi par katru konkrēto situāciju pirms sankciju pieņemšanas, lai novērtētu dažādu sankciju potenciālo ietekmi un noteiktu, kuras no tām ir visefektīvākās, ņemot vērā visus pārējos būtiskos faktorus un līdzīgu pieredzi; uzskata, ka šāda iepriekšēja analīze ir pamatota vēl jo vairāk tādēļ, ka pēc tam, kad sankciju process jau ir uzsākts, ir grūti spert soli atpakaļ, nekaitējot ES uzticamībai vai tā atbalsta izpausmei, kas Eiropas Savienībai jāsniedz iedzīvotājiem trešā valstī, pret kuru vērstas sankcijas, ņemot vērā šīs valsts iestāžu iespēju izmantot ES lēmumu savā labā; šajā sakarā atzīmē pašreizējo praksi, saskaņā ar kuru ierosināto sankciju piemērotību, veidu un efektivitāti apspriež Padomē, pamatojoties uz attiecīgās valsts misiju vadītāju novērtējumu, un aicina šādā novērtējumā iekļaut neatkarīga eksperta ziņojumu;
Underlines the need for an in-depth analysis of each specific situation prior to the adoption of sanctions in order to assess the potential impact of different sanctions, and to determine which are the most effective in the light of all other relevant factors and comparable experiences; considers that such prior analysis is all the more justified since it is difficult to backtrack once the sanctions process has been initiated without undermining the EU's credibility and the expression of the EU's support for the population of the target third country, given the fact that the country's authorities can instrumentalise the EU decision; takes note in this respect of the current practice whereby the appropriateness, nature and effectiveness of the proposed sanctions are discussed in the Council on the basis of assessment by the EU Heads of Mission in the country concerned, and calls for the inclusion of an independent expert's report in such assessment;
tomēr uzsver, ka šādu analīzi nedrīkst izmantot, lai aizkavētu sankciju pieņemšanu; šajā sakarā uzsver, ka divu posmu procedūra sankciju piemērošanai saskaņā ar KĀDP nodrošina steidzamas politiskas reakcijas iespēju, sākotnēji pieņemot kopējo nostāju, ko sagatavo pēc padziļinātas regulas analīzes, kurā precizēts sankciju konkrētais veids un piemērošanas joma;
Stresses, however, that such analysis should not be used to delay the adoption of sanctions; emphasises in this respect that the two-step procedure for the imposition of sanctions under the CFSP provides scope for an urgent political reaction, initially through the adoption of a common position to be set out after a more in-depth analysis of the Regulation, detailing the exact nature and scope of the sanctions;
aicina juridiskajos instrumentos sistemātiski iekļaut skaidrus un konkrētus kritērijus kā nosacījumus sankciju atcelšanai; jo īpaši uzstāj, ka, pamatojoties uz neatkarīgu ekspertīzi, ir jāizveido atskaites kritēriji un ka tos nedrīkst laika gaitā grozīt atbilstoši politiskajām pārmaiņām Padomē;
Calls for the systematic inclusion in the legal instruments of clear and specific benchmarks as conditions for the lifting of the sanctions; insists, in particular, that the reference criteria should be established on the basis of an independent evaluation and that those criteria should not be altered at a later stage, depending on political changes within the Council;
aicina Padomi un Komisiju izveidot sankciju pārskatīšanas tipveida procesu, jo īpaši ieviešot tādu pārskatīšanas klauzulu sistemātisku iekļaušanu, kas paredz sankciju režīma pārskatīšanu, pamatojoties uz noteiktajiem kritērijiem un novērtējumu par to, vai ir sasniegti izvirzītie mērķi; norāda uz to, ka deklarācijas par nodomu vai vēlmi ieviest noteiktas procedūras, kas varētu nodrošināt pozitīvus rezultātus, jāvērtē atzinīgi, bet uzsver, ka, novērtējot sankcijas, tās nekādā gadījumā nedrīkst aizstāt reāla un patiesa progresa sasniegšanu, lai tiktu izpildīti konkrētie kritēriji;
Calls on the Council and the Commission to set up an exemplary sanctions review process, notably involving the systematic inclusion of a review clause which entails revisiting the sanctions regime on the basis of the established benchmarks and assessing whether the objectives have been met; insists that declarations of intent or the will to establish procedures that will produce positive results are to be welcomed, but stresses that they should under no circumstances, when sanctions are evaluated, replace the achievement of tangible and genuine progress in meeting reference criteria;
uzskata, ka Ķīnai piemērotais ieroču embargo ilustrē ES saskaņotību un konsekvenci , ņemot vērā to, ka lēmumu par šo embargo sākotnēji pieņēma pēc slaktiņa Tjaņmeņas laukumā 1989. gadā un ka ES līdz šim nav saņēmusi nekādus paskaidrojumus par šo slaktiņu, un ka tādēļ nav iemesla atcelt šo embargo;
Believes that the arms embargo imposed on China is an illustration of EU coherence and consistency, given that this embargo was originally established following the 1989 Tiananmen massacre and the EU has not received to date any explanations about that massacre, and that there is therefore no reason to lift this embargo;
aicina Ārlietu padomnieku darba grupas "Sankciju" struktūru (RELEX/Sankcijas) pilnībā īstenot savu mandātu; jo īpaši uzsver, ka pirms sankciju pieņemšanas ir jāveic iepriekšēja izpēte un ka pēc to pieņemšanas regulāri jāsniedz atjaunināta informācija par notiekošajām izmaiņām, un ir jāattīsta paraugprakse attiecībā uz ierobežojošu pasākumu īstenošanu un piemērošanu;
Calls on the "Sanctions" formation of the Foreign Relations Counsellors Working Party (RELEX/Sanctions) to fulfil their mandate to the full; insists in particular on the need to conduct research prior to the adoption of sanctions and, after their adoption, to provide on a regular basis updated information on developments and to develop best practices with regard to the implementation and enforcement of restrictive measures;
atzīst, ka valstīm, tāpat kā starptautiskām un reģionālām organizācijām ir jāuzņemas atbildība par starptautisku prettiesisku rīcību piemērojot sankcijas un uzsver, šajā sakarā, ka ir nepieciešams tiesisks kontroles mehānisms, lai garantētu sankciju īstenošanu saskaņā ar starptautiskajiem tiesību aktiem un humanitārajām tiesībām;
Recognises that states as well as international and regional organisations should be accountable for internationally wrongful acts in the implementation of sanctions and stresses in this regard the need for a judicial mechanism with a view to guaranteeing conformity with international law and humanitarian law;
prasa iesaistīt Parlamentu visās sankciju procesa stadijās: lēmumu pieņemšanas procesā par sankcijām, attiecīgajai situācijai vispiemērotāko sankciju atlasē, kā arī kritēriju noteikšanā un to izpildes novērtēšanā saskaņā ar pārskatīšanas mehānismu un sankcijas atcelšanu;
Requests that Parliament be associated in all the stages of a sanctions process: the decision-making process leading to sanctions, the selection of the sanctions most appropriate to the situation, and also the definition of benchmarks and the evaluation of their implementation within the framework of the review mechanism and the lifting of the sanction;
Mērķtiecīgas sankcijas kā efektīvāks instruments?
Targeted sanctions as a more efficient tool?
pauž nožēlu par to, ka novērtējuma trūkuma dēļ nav iespējams spriest par mērķtiecīgu pasākumu efektivitāti, taču atzīst ES spēcīgos humānos apsvērumus, kuru dēļ tā ir atteikusies no vispārējām ekonomiskām sankcijām, kā agrāk tika darīts Irākas gadījumā, un izmanto mērķtiecīgākas, "viedas" sankcijas, kas vērstas uz to, lai panāktu maksimālu ietekmi uz tiem, kuru rīcību tā vēlas ietekmēt, vienlaikus līdz minimumam samazinot humāno ietekmi vai negatīvas sekas personām, pret kurām attiecīgās sankcijas netiek vērstas, vai kaimiņvalstīm;
Deplores the fact that, owing to a lack of evaluation, it is impossible to assess the effectiveness of targeted measures; recognises, however, the EU's strong humanitarian concern, which has led to the abandonment of sanctions of general economic scope, as previously done in the case of Iraq, and to the imposition of more targeted, "smart" sanctions, geared to achieving the maximum impact on those whose behaviour it wants to influence while minimising adverse humanitarian effects or consequences for persons not targeted or neighbouring countries;
uzskata, ka ir ārkārtīgi maza iespēja, ka ekonomiskās sankcijas izolēti no citiem politiskajiem instrumentiem varētu piespiest režīmu, pret kuru tās vērstas, īstenot ievērojamas politiskās izmaiņas; turklāt uzsver, ka tālejoši ekonomiski ierobežojumi var izraisīt pārāk lielas ekonomiskās un humānās palīdzības izmaksas, un tādēļ atgādina savu aicinājumu piemērot rūpīgāk izstrādātas un mērķtiecīgākas ekonomiskās sankcijas, kas izstrādātas tā, lai pirmkārt skartu galvenos to režīmu līderus, pret kuriem vērstas sankcijas, un tos, kas izdarījuši cilvēktiesību pārkāpumus;
Considers that economic sanctions used in isolation from other policy instruments are extremely unlikely to force a targeted regime to make major policy changes; stresses, moreover, that far-reaching economic restrictions may entail excessively high economic and humanitarian costs, and therefore reiterates its call for more carefully designed and better targeted economic sanctions, designed to have an impact primarily on key leaders of targeted regimes and perpetrators of human rights violations;
uzsver, ka jebkurām ekonomiskajām sankcijām vispirms un galvenokārt ir jāattiecas uz tām nozarēm, kurās nav intensīva nodarbinātība un kuras mazāk ietekmē mazos un vidējos uzņēmumus, kas ir nozīmīgi ekonomikas attīstībai un ienākumu pārdalei;
Emphasises that any economic sanctions should first and foremost target those sectors that are not employment-intensive and are of limited relevance for small and medium-sized enterprises, which are important both for economic development and for redistribution of income;
atbalsta mērķtiecīgu finansiālu sankciju izmantošanu pret attiecībā uz to režīmu galvenajiem līderiem, pret kuriem vērstas sankcijas, lai tās tiešā veidā skartu to personu ienākumus, kam piemērotas sankcijas; uzsver, ka šīs sankcijas ir jāpapildina ar atbilstīgiem pasākumiem pret ES uzņēmējiem, kas sadarbojas ar šādām personām; uzsver, ka mērķtiecīgas preču sankcijas, kas vērstas pret konkrētu vai svarīgu režīma ienākumu avotu, rada risku, ka var rasties plašākas sekas, kas vienādā mērā skar arī iedzīvotājus, un var veicināt "melnās ekonomikas" attīstību;
Supports the use of targeted financial sanctions against key leaders of targeted regimes and their immediate family members, which act directly on the income of the sanctioned individuals; stresses the need for these sanctions to be accompanied by appropriate measures against EU economic operators cooperating with such persons; stresses that targeted commodity sanctions targeting a specific or major source of income of a regime present the risk of more wide-ranging, indiscriminate effects on the population and may favour the development of a "black economy";
uzskata, ka ekonomiskās un finanšu sankcijas, pat ja tās ir mērķtiecīgas, ir jāpiemēro visām fiziskajām un juridiskajām personām, kas nodarbojas ar uzņēmējdarbību ES, tostarp trešo valstu pilsoņiem, kā arī ES pilsoņiem vai juridiskajām personām, kas ir reģistrētas vai izveidotas saskaņā ar ES dalībvalsts tiesību aktiem un kas nodarbojas ar uzņēmējdarbību ārpus ES;
Considers that economic and financial sanctions, even when they are targeted, must be applied by all natural and legal persons pursuing commercial activities in the EU, including citizens of third countries, and EU citizens or legal persons registered or established in accordance with the legislation of an EU Member State who pursue commercial activities outside the EU;
aicina ierobežot "ārkārtas atbrīvojumu" piemērošanu aktīvu iesaldēšanai; aicina izveidot īpašu procedūru iebildumu iesniegšanai gadījumā, ja kāda dalībvalsts vēlas piešķirt atbrīvojumu no aktīvu iesaldēšanas, jo šādas procedūras trūkums mazina ierobežojošo pasākumu efektivitāti, tā kā dalībvalstīm par šādu atbrīvojumu ir tikai iepriekš jāpaziņo Komisijai;
Calls for a limited application of the "extraordinary exemptions" to the freezing of assets; calls for the creation of a specific procedure for objections in the event that a Member State wishes to grant an exemption to the freezing of assets, since the efficiency of the restrictive measure is undermined by the lack of such a procedure given that the Member States are only required to inform the Commission in advance of such an exemption;
aicina rīkoties, lai pilnveidotu ES mērķtiecīgo finansiālo sankciju piemērošanu, lai nodrošinātu, ka šādi pasākumi praksē visaptveroši liedz noteiktajām personām un struktūrām piekļūt visiem finanšu pakalpojumiem ES jurisdikcijā, tostarp tiem, kas šķērso ES norēķinu centrus vai kādā citādā veidā izmanto finanšu pakalpojumus ES jurisdikcijā; uzsver, ka ir nepieciešama lielāka elastība saistībā ar sankciju sarakstu izplatīšanu ES un dalībvalstīs visām tām personām, uz kurām attiecas pienākumi, kas noteikti trešajā Naudas atmazgāšanas direktīvā Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 26. oktobra Direktīva 2005/60/EK par to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai un teroristu finansēšanai (OV L 309.
Calls for action to improve the application of the EU's targeted financial sanctions, in order to ensure that, in practice, the measures comprehensively deny designated persons and entities access to all financial services within the EU's jurisdiction, including those that pass through EU clearing-house banks or otherwise make use of financial services within the EU's jurisdiction; stresses the need for greater flexibility in the distribution of sanction lists within the EU and within Member States to all persons covered by the obligations laid down in the Third Money Laundering Directive Directive 2005/60/EC of the European Parliament and of the Council of 26 October 2005 on the prevention of the use of the financial system for the purpose of money laundering and terrorist financing (OJ L 309, 25.11.2005, p.
; ierosina katrai dalībvalstij iecelt vienu iestādi, kas būtu atbildīga par šīs informācijas izplatīšanu;
; proposes that each Member State designate one institution responsible for disseminating this information;
aicina Padomi pastiprināt sadarbību ar SWIFT vadību un akcionāriem Eiropā, lai panāktu labākus rezultātus to kontu iesaldēšanā, kuri iekļauti "melnajos sarakstos", un nepieļautu naudas pārskaitījumus no/uz šādiem kontiem;
Calls for enhanced cooperation by the Council and the Commission with the SWIFT management and shareholders in Europe, so as to achieve improved results in the freezing of blacklisted accounts and the elimination of money transfers from/to such accounts;
aicina Padomi un Komisiju izskatīt iespējas un veidus, kā konstruktīvā veidā izmantot to iestāžu ienākumu iesaldēšanu, pret kurām vērstas sankcijas, piemēram, tos piešķirot cilvēktiesību pārkāpumu upuriem vai attīstības vajadzībām atbilstīgi ANO Hartas VII sadaļai;
Calls on the Council and the Commission to investigate the possibilities and ways to use frozen income of targeted authorities in a constructive manner, for example by allocating them to victims of human rights violations or for development purposes within the framework of Chapter VII of the UN Charter;
atzīmē, ka ieroču embargo ir sankciju veids, kas paredzēts, lai izbeigtu ieroču un militārā aprīkojuma plūsmu uz konfliktu apgabaliem vai režīmiem, kas tos varētu izmantot iekšējai apspiešanai vai agresijai pret kādu ārvalsti, kā noteikts Rīcības kodeksā par ieroču eksportu;
Notes that arms embargoes are a form of sanction designed to stop the flow of arms and military equipment to conflict areas or to regimes that are likely to use them for internal repression or aggression against a foreign country as set out in the Code of Conduct on arms exports;
aicina starp dalībvalstīm un Komisiju koordinēt sadarbību attiecībā uz ES ieroču embargo īstenošanu, kurus piemēro katra dalībvalsts;
Calls for coordinated cooperation between Member States and the Commission regarding the implementation of EU arms embargoes which are applied by each Member State;
aicina dalībvalstis pieņemt kopēju nostāju par ieroču embargo, kas pastāvošo Rīcības kodeksu par ieroču eksportu padarītu juridiski saistošu;
Calls on the Member States to adopt the common position on arms exports that will make the current Code of Conduct on arms exports legally binding;
mudina Padomi, Komisiju un dalībvalstis turpināt darbu, lai pilnveidotu ANO uzraudzības un īstenošanas iespējas, un pauž atbalstu viedoklim, ka ir jāizveido pastāvīga ANO grupa, kas vērtētu tirdzniecību ar konfliktu izraisošām precēm un saistībā ar tiem piemēroto sankciju vērtību;
Urges the Council, the Commission and Member States to continue to work for improvements in UN monitoring and enforcement capabilities, and supports the view that a permanent UN team should be established to assess trade in conflict commodities and the value of sanctions in relation to them;
atgādina, ka ierobežojumi attiecībā uz uzņemšanu (ceļošanas aizliegumi, vīzu aizliegumi) ir viens no pirmajiem soļiem ES sankciju secībā, kas paredz aizliegumu "melnajos sarakstos" iekļautajām personām vai nevalstiskām struktūrām piedalīties oficiālās ES sanāksmēs, kā arī aizliegumu doties uz ES privātu iemeslu dēļ;
Recalls that restrictions on admission (travel bans, visa bans) constitute one of the initial steps in the EU's sanctions sequence, entailing the prohibition of blacklisted persons or non-state entities from attending EU official meetings and also from travelling to the EU for private reasons;
ar bažām atzīmē, ka tas, kā dalībvalstis ievēro ES vīzu aizliegumus, nav bijis pilnībā apmierinoši; aicina dalībvalstis pieņemt kopēju pieeju, ceļojumu ierobežošanas un attiecīgo izņēmuma klauzulu piemērošanā;
Notes with concern that Member States" adherence to EU visa bans has not been optimal; calls on the Member States to adopt a concerted approach in applying travel restrictions and the relevant exemption clauses;
atzīmē, ka gan par autonomām ES pretterorisma sankcijām, gan par ES īstenotām ANO Drošības padomes pretterorisma sankcijām ir ierosinātas vairākas lietas EK Tiesā un Pirmās instances tiesā;
Takes account of the fact that both the autonomous EU anti-terrorist sanctions and the EU implementation of UN Security Council anti-terrorist sanctions are the subject of several cases before the Court of Justice and the Court of First Instance;
atgādina dalībvalstu pienākumu sankcijas izstrādāt saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 6. panta 2. punktu, kurš nosaka, ka Eiropas Savienībai ir jāievēro pamattiesības, ko nodrošina Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencija un kas izriet no dalībvalstu kopīgajām konstitucionālajām tradīcijām; uzsver, ka pašreizējās "melnā saraksta'" veidošanas procedūras gan ES, gan ANO līmenī juridiskās noteiktības un tiesiskās aizsardzības līdzekļu aspektā ir nepilnīgas; mudina Padomi izdarīt visus nepieciešamos secinājumus un pilnīgi piemērot visus Pirmās instances tiesas spriedumus attiecībā uz ES autonomajām sankcijām;
Recalls the obligation of Member States to draft sanctions in compliance with Article 6(2) of the TEU, which requires the Union to respect fundamental rights, as guaranteed by the European Convention on Human Rights and as they result from the constitutional traditions common to the Member States; stresses that the present blacklisting procedures at both the EU and the UN levels are deficient from the perspective of legal security and legal remedies; urges the Council to draw all the necessary conclusions and to fully apply the judgments of the Court of First Instance as regards EU autonomous sanctions;
aicina Padomi un Komisiju pārskatīt pašreizējo procedūru iekļaušanai "melnajā sarakstā" un svītrošanai no tā, lai tiktu ievērtas "melnajā sarakstā" iekļauto personu un struktūru procesuālās un materiālās cilvēktiesības, jo īpaši starptautiskās normas attiecībā uz efektīvu tiesiskās aizsardzības līdzekļu iespēju neatkarīgā un objektīvā tiesā un taisnīgu izskatīšanu tiesā, tostarp tiesības tikt informētiem par apsūdzību, kas izvirzīta pret konkrētu personu vai struktūru kā arī par pieņemtajiem nolēmumiem un tiesībām uz kompensāciju par jebkādiem cilvēktiesību pārkāpumiem; šajā pašā sakarībā prasa, lai ES dalībvalstis veicinātu šādu pārskatīšanu ANO mehānismos ar mērķi nodrošināt pamattiesību ievērošanu, kad tiek piemērotas mērķtiecīgas sankcijas cīņā pret terorismu;
Calls on the Council and the Commission to review the existing procedure for blacklisting and delisting, in order to respect blacklisted individuals" and entities" procedural and substantive human rights and notably international standards as regards the obtaining of an effective remedy before an independent and impartial body and due process, including the right to be notified and adequately informed of the charges brought against the individual or entity in question and of the decisions taken and the right to compensation for any violation of human rights; calls, similarly, on the EU Member States to promote such a review within the UN mechanisms in order to ensure respect for fundamental rights when applying targeted sanctions in the fight against terrorism;
uzskata, ka Līguma par ES darbību, 75. pants būtu izdevība, kas Eiropas Parlamentam ir jāizmanto, lai novērstu trūkumus, kuri pašlaik pastāv attiecībā uz iekļaušanu "melnajā sarakstā", un pauž atbalstu visam Parlamenta pašreizējam darbam, ko paredzēts iekļaut 2009. gada likumdošanas programmas darba kārtībā;
Considers that Article 75 of the TFEU would be an opportunity to be seized by Parliament in order to remedy the shortcomings in current practice as regards the inclusion of names on a blacklist, and supports all the current parliamentary work aimed at being included on the agenda for the 2009 legislative programme;
pauž nožēlu par to, ka neviena tiesībsargājošā struktūra nevar izvērtēt "melno sarakstu" atbilstību, jo pierādījumi, kuru dēļ iekļauj "melnajā sarakstā", balstās galvenokārt uz informāciju, kas ir slepeno dienestu rīcībā, kuri
Regrets that none of the judicial bodies is in position to assess the appropriateness of blacklisting, given that the evidence leading to blacklisting is based primarily on information held by the secret services, which
darbojas slepeni; tomēr uzskata, ka šāda būtiska piesardzība nav jāpārveido par nesodāmību starptautisko tiesību pārkāpumu gadījumos; šajā sakarā aicina dalībvalstis nodrošināt efektīvu parlamentāro kontroli pār slepeno dienestu darbu; uzskata šajā sakarā, ka ir nepieciešams Parlamentu iesaistīt dalībvalstu jau esošās Izlūkošanas struktūru uzraudzības komiteju konferences darbā;
operate in secret; considers, however, that this fundamental discretion should not be transformed into impunity in the case of breaches of international law; calls in this regard on Member States to guarantee effective parliamentary control over the work of the secret services; considers in this regard that it is necessary to associate Parliament with the work done by the Conference of Oversight Committees of the Intelligence Bodies of the Member States already in place;
tomēr atkārtoti norāda, ka pretterorisma sarakstu sistēma, ja tā ievēro jaunāko EK tiesas praksi, ir efektīvs instruments ES pretterorisma politikā;
Reiterates, however, that the system of anti-terrorist lists, provided that it respects the most recent case-law of the Court of Justice, is an effective instrument of European Union anti-terrorist policy;