natgillin/translations-raw huggingface dataset:
atgādina, ka apmēram 20% bērnu Eiropas Savienībā dzīves apstākļi ir zem nabadzības sliekšņa un ka visneaizsargātākie viņu vidū ir bērni, kam ir tikai viens no vecākiem un/vai vecāki, kuri dzimuši ārvalstīs; tāpēc uzstāj, ka jāveic atbilstīgi pasākumi, lai nodrošinātu tiesību izmantošanas iespējas, galveno uzmanību pievēršot bērnu vajadzībām, tostarp pasākumi ģimeņu atbalstam, un aicina dalībvalstis, it īpaši tās, kurās nabadzības līmenis ir augstāks, apstiprināt tālejošus un reālus mērķus bērnu un viņu ģimeņu nabadzības samazināšanai;
Recalls that almost 20% of children in the EU live below the poverty line and that the most vulnerable of them come from single-parent families and/or have parents who were born abroad; stresses in consequence that appropriate measures to give access to rights, centred on the needs of the child, must be taken, including support measures for families, and calls on the Member States, particularly those with the highest levels of poverty, to adopt ambitious and achievable targets for reducing child poverty and that of their families;
aicina Komisiju visās attiecīgajās attīstības stratēģijās, tostarp nabadzības samazināšanas stratēģijas dokumentos un indikatīvajās programmās, censties iekļaut dažādas stratēģijas, kas konkrēti risina bērnu un viņu ģimeņu nabadzības, jauniešu bezdarba un minoritāšu sociālās integrācijas jautājumus; pieprasa, lai dalībvalstis efektīvi rīkojas, apkarojot bērnu tirdzniecību, uzlabojot pārrobežu sadarbību, nodrošinot īpašu apmācību un īstenojot juridiskus standartus minētajā jomā;
Calls on the Commission to make efforts to incorporate all the various strategies specifically relating to child poverty and that of their families, youth unemployment and social inclusion of minorities in all the relevant development policies, including the strategy documents on poverty reduction and the indicative programmes; and urges Member States to act effectively against child trafficking, to increase cross-border cooperation, to provide specialised training and to implement legal standards for that purpose;
uzsver, cik svarīga ir bērnu aizsardzība; uzskata, ka pilnībā jāīsteno un jāturpina izstrādāt ar ES bērnu tiesību stratēģiju saistītās iniciatīvas, piemēram, tikai bērnu lietām veltīta tīmekļa vietne, īpašās palīdzības un ārkārtas tālruņa līnijas, kā arī budžeta līdzekļu piešķiršana ES bērnu atbalsta programmām;
Underlines the importance of the protection of children; considers that the initiatives related to an EU Strategy on the Rights of the Child, such as a website fully dedicated to children's matters, special help and emergency telephone lines and the budget allocation for EU programmes for actions in favour of children, should be fully implemented and further developed;
aicina Komisiju un dalībvalstis īpašu uzmanību pievērst dažādai jauniešu un bērnu diskriminācijai, kura bieži vien ir daudzveidīga un ar kuru īpaši saskaras bērni, kas dzīvo nabadzībā, ielu bērni un jaunieši, kuri pieder etniskām minoritātēm un migrantu grupām, kā arī jaunieši un bērni invalīdi, un kuras rezultātā bērniem tiek liegta izglītība un veselības aprūpe;
Asks the Commission and the Member States to pay particular attention to the various forms of discrimination affecting young people and children, which often take multiple forms and are experienced in particular by children living in poverty, street children and young people from ethnic minorities and migrant groups, as well as children and young people and children with disabilities, and lead to their being debarred from education and healthcare;
aicina uz romu bērniem, it sevišķi – bet ne tikai – dalībvalstīs, kurās romi ir nozīmīga etniska minoritāte, attiecināt īpašus pasākumus, lai tādējādi darītu galu diskriminācijai, segregācijai, sociālajai atstumtībai un izstumtībai no izglītības sistēmas – parādībām, no kurām bieži cieš romu bērni; aicina it īpaši šīs dalībvalstis izskaust romu bērnu nesamērīgi lielo īpatsvaru iestādēs personām ar garīgās attīstības traucējumiem, rīkot kampaņas skolas apmeklēšanas veicināšanai un novērst to, ka daudziem romu bērniem tiek liegta identitātes karte;
Asks for Romani children, particularly – but not exclusively – in the Member States where the Roma constitute a large ethnic minority, to be covered by specific measures with a view to putting an end to the discrimination, segregation, and social and educational exclusion of which they are often victims; calls in particular on the Member States to make efforts to put an end to the – entirely unjustified – over-representation of Romani children in institutions for the mentally disabled, to organise campaigns promoting school attendance and to work against the phenomenon of being refused an identity card which is encountered by many Romani children;
mudina dalībvalstis nodrošināt, lai izglītības sistēmās jau no agrīna vecuma tiktu efektīvi integrēti tie bērni, kuri nāk no nelabvēlīgas vides un ir sociāli izstumti, un rosināt paraugprakses apmaiņu šā mērķa īstenošanai;
Urges Member States to ensure the effective integration in education systems of disadvantaged and socially excluded children from the earliest age and to encourage exchanges of best practice to this end;
aicina dalībvalstis cīnīties pret diskrimināciju izglītībā, piemēram, pret romu bērnu segregāciju, lai nodrošinātu atbilstību Strasbūras Eiropas Cilvēktiesību tiesas nesenajam lēmumam šajā lietā D.H. un citi/Čehijas Republika, saistībā ar agrāko gadu gadījumiem.
Calls on Member States to fight against discrimination in education, such as, for example, the segregation of Romani children, in accordance with the recent judgment of the ECtHR in this matter D.H. and Others v. the Czech Republic, relating to cases from earlier years.
Jaunatnes tiesībaizsardzība
Justice for young people
uzskata, ka nepilngadīgo likumpārkāpēju apcietināšana var būt tikai galējais līdzeklis un to var piemērot uz iespējami īsu laiku, un tāpēc aicina nepilngadīgajiem paredzēt alternatīvus pasākumus, nevis ieslodzījumu; uzstāj, ka jāīsteno pāraudzināšanas pasākumi, piemēram, darbs sabiedrības labā, lai panāktu šo jauno personu sociālo un profesionālo reintegrāciju;
Takes the view that detention of young offenders should only be a measure of last resort, lasting for the shortest time possible, and calls in consequence for alternatives to imprisonment to be provided for minors; insists that rehabilitation measures such as community service should be implemented in order to achieve the reintegration of these young people into society and employment;
atzīmē, ka kriminālatbildības vecums visās dalībvalstīs nav vienāds, un ir nobažījies par to, ka dažās dalībvalstīs bērni regulāri stājas pieaugušajiem paredzētas tiesas priekšā un citās nedarbojas tiesas, kas specializējušās jauniešu lietās; aicina dalībvalstis saskaņot savas tiesu sistēmas, lai nevienu bērnu netiesātu tāpat kā pieaugušo;
Notes that the age of criminal responsibility is not the same in all the Member States and is concerned at the fact that in some of them children regularly appear before adult courts and in others the special youth courts are closed; calls on the Member States to bring their judicial systems into line so that no child is ever tried in the same way as an adult;
aicina dalībvalstis rīkoties tā, lai bērna tiesības garantētu ģimenei, un attiecīgi meklēt efektīvus risinājumus, lai nepieļautu vecāku un bērnu šķiršanu un bērnu pamešanu; aicina tās atteikties no politikas, kas saistīta ar lielām iestādēm, bet drīzāk reformēt, pilnveidot un nostiprināt efektīvas alternatīvās mācību iestādes, kuru pamatā ir ģimene un kopiena; attiecībā uz bērnu izvietošanas gadījumiem aicina, lai dalībvalstis paredz iespēju bērniem atgriezties savā ģimenē;
Calls on the Member States to take action to guarantee the right of children to a family and to act accordingly to find effective solutions to prevent separation of parents and children and abandonment of children; calls on them to move away from the policy of large institutions and instead to reform, develop and reinforce effective alternative child-care structures based on the family and the community; in the event of placement, asks the Member States for the means to enable children to return to their families;
mudina dalībvalstis veikt vajadzīgos pasākumus, kas ļautu nodrošināt bērnu aprūpes iestāžu kvalitāti, ar to saprotot turpmāku profesionālo izglītību, labus darba apstākļus un pietiekamu atalgojumu personām, kas profesionāli aprūpē bērnus; uzsver, ka šādas iestādes un to darbinieki veido bērnos stingru pamatu viņu nākotnei un ka tas ir ieguvums arī vecākiem, it īpaši tiem, kuriem ir liela darba slodze vai ģimenēm, kurās ir viens no vecākiem, un kā šīs iestādes piedāvā alternatīvu bērniem, kam trūkst normālu ģimenes apstākļu vai tie ir nepietiekami;
Urges the Member States to take the necessary measures to provide high-quality care structures for children, including continuing vocational education, good working conditions and a decent wage for childcare professionals; stresses that such structures and their staff provide children with solid structures for their future and also benefit their parents, particularly those whose workload is very heavy or who are single parents, and that they also provide an alternative for children whose family structures are inadequate or non-existent;
atgādina, ka bērniem ir tiesības izteikt savu viedokli tādā veidā, kas atbilst viņu vecumam un briedumam, un ka viņiem jādod iespēja piedalīties bērnu grupā vai apvienībā tā, lai tiktos ar citiem bērniem un paustu savas domas; tāpēc aicina dalībvalstis un vietējās iestādes veicināt projektus, kas paredz bērniem radīt iespēju šādi izpausties, veidojot vietējās bērnu padomes vai parlamentus un vienlaikus nodrošinot, ka tiek iesaistīti vairāk atstumtie bērni un ka informāciju par šiem pasākumiem plaši izplata bērnu vidū;
Recalls that children have a right to express their opinion, in a way appropriate to their age and level of maturity, and that they must be given the opportunity to belong to a children's group or association where they will meet other children and learn to express themselves in this setting; calls in consequence on the Member States and local authorities to encourage projects designed to give children the opportunity to express themselves in this way in the context of local children's councils or parliaments, while ensuring that the most excluded children can take part in these and that information about their activities is widely distributed among children;
atzinīgi vērtē to, ka Komisija ir organizējusi forumu, kurā pulcējas ES iestāžu, kā arī valstu un starptautisko organizāciju pārstāvji, kas darbojas bērna tiesību jomā; uzskata, ka bērnu līdzdalība jānosaka par vienu no šā foruma galvenajiem mērķiem, un tāpēc aicina Komisiju nodrošināt bērnu piedalīšanos visos šā foruma darbības posmos;
Welcomes the fact that the Commission has set up a forum bringing together representatives of the European institutions and national and international organisations working in the area of children's rights; takes the view that children's participation should be one of the main objectives of the forum, and calls on the Commission in consequence to ensure that children participate at every stage of the forum's activities;
uzskata, ka svarīgi ir bērniem domāto informāciju par viņu tiesībām izplatīt viņiem pieejamā veidā un ar atbilstīgiem līdzekļiem; aicina Komisiju izstrādāt efektīvus saziņas līdzekļus, kas uzlabo bērnu zināšanas par viņu tiesībām, bērnu stāvokli dalībvalstīs un ES pasākumiem šajā jomā;
Takes the view that it is important that information on children's rights should be made available to them in an accessible manner and by appropriate means; calls on the Commission to develop effective communication tools which will improve children's awareness of their rights, of the situation of children in the Member States and of the activities of the Union in this area;
Sociālās tiesības
Social rights
uzskata, ka nabadzību un sociālo atstumšanu var izskaust tikai, garantējot visiem visas pamattiesības, tostarp ekonomiskās un sociālās tiesības; šajā sakarībā apstiprina lēmumu noteikt 2010. gadu par nabadzības un sociālās atstumtības izskaušanas gadu; aicina Komisiju un dalībvalstis vienoties par vērienīgiem mērķiem šajā jomā un censties tos sasniegt;
Takes the view that poverty and social exclusion can only be combated by guaranteeing all the fundamental rights, including economic and social rights, of everyone; approves in this context the decision to make 2010 the European Year for Combating Poverty and Social Exclusion; calls on the Commission and the Member States to agree on and pursue ambitious objectives in this area;
uzsver, ka ir nedalāmu un savstarpēji atkarīgu pamattiesību kopums un ka jāgarantē reāla iespēja visiem cilvēkiem izmantot šīs tiesības;
Stresses that there is a set of indivisible, interdependent fundamental rights to which all human beings must be guaranteed genuine access;
uzsver, ka pārskatītās Eiropas Sociālās hartas 30. pants paredz tiesības uz aizsardzību no nabadzības un sociālās atstumtības, un aicina dalībvalstis to ratificēt;
Stresses that Article 30 of the revised European Social Charter enshrines the right to protection from poverty and social exclusion, and calls on the Member States to ratify it;
uzsver, ka aizvien lielāka nozīme jāpiešķir no darba tirgus atstumtu cilvēku aktīvas integrācijas politika;
Stresses the growing importance to be given to policies of "active inclusion" of those furthest away from the employment market;
uzsver, ka galēja nabadzība un sociālā atstumtība ir vispārējs pamattiesību pārkāpums;
Stresses that extreme poverty and social exclusion constitute a violation of fundamental rights as a whole;
vēlas, lai sociālo aspektu un pamattiesības patiesi iekļautu ES politikas nostādņu kopumā;
Hopes for genuine integration of the social dimension and fundamental rights into all EU policies;
apņemas atbalstīt sociālās un ilgtspējīgas attīstības modeli, kas atbilstu pieejai, kuras pamatā ir sociālās tiesības, un kas paredzētu galvenokārt pastiprināt sociālo kohēziju;
Expresses its commitment to a sustainable social development model that is consistent with an approach based on social rights aimed principally at social cohesion;
atgādina, ka Hartas 34. un 36. pantā ir atzītas tiesības uz sociālo drošību un sociālajiem pakalpojumiem un iespēju izmantot vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumus; aicina dalībvalstis nodrošināt, ka visi pilsoņi, tostarp visneaizsargātākie, var izmantot šīs tiesības;
Recalls that Articles 34 and 36 of the Charter recognise a right to social security and social services, and access to services of general economic interest; calls on the Member States to ensure that all citizens, including the most vulnerable, can access those rights;
atgādina, ka nabadzība jāizskauž sadarbībā ar trūcīgākajiem iedzīvotāju slāņiem, kurus šī problēma skar visvairāk, un tāpēc viņi vislabāk zina, kādas sekas ir nespējai izmantot tiesības un kā situāciju labot; vēlas, lai tiktu veidota līdzdalības demokrātija, īpašu uzmanību veltot cilvēkiem, ko skārusi nabadzība, atstumtība, diskriminācija un nevienlīdzība;
Recalls that action to combat poverty must be taken in partnership with the most disadvantaged population groups, who are the most closely concerned and hence in the best position to report on the consequences of not having access to rights and to suggest remedies; wishes to see a participative democracy which pays special attention to participation by people faced with poverty, exclusion, discrimination and inequality;
aicina Komisiju izstrādāt Eiropas mēroga bezpajumtniecības definīciju, apkopot salīdzināmus un uzticamus statistikas datus un ik gadu sniegt atjauninātus pārskatus par ES dalībvalstu veiktajām darbībām un sasniegto bezpajumtniecības izbeigšanas jomā;
Calls on the Commission to develop a European framework definition of homelessness, gather comparable and reliable statistical data, and provide annual updates on action taken and progress made in the Member States towards ending homelessness;
pieprasa, lai dalībvalstis kā daļu no plašākas stratēģijas bezpajumtniecības izbeigšanai izstrādā "ziemas ārkārtas rīcības plānus";
Urges Member States to devise "winter emergency plans" as part of a wider homelessness strategy;
atgādina, ka Hartas 34. panta 3. punktā, apkarojot sociālo atstumtību un nabadzību, ir atzītas tiesības uz sociālo palīdzību un palīdzību mājokļu jomā visiem, kam nav pietiekamu līdzekļu; attiecīgi aicina dalībvalstis nodrošināt iespējas iegūt pienācīgu mājokli;
Recalls that Article 34(3) of the Charter recognises a right to social and housing assistance for all those who lack sufficient resources in order to combat social exclusion and poverty; accordingly calls on Member States to guarantee access to decent housing;
atgādina, ka Hartas 35. pantā ikvienai personai ir paredzētas tiesības uz profilaktisko veselības aprūpi un ārstniecību; aicina dalībvalstis nodrošināt iespējas izmantot pienācīgu veselības aprūpi, it īpaši personām ar zemiem ienākumiem un personām, kuru veselības stāvoklis prasa ilgu vai dārgu intensīvu aprūpi;
Recalls that article 35 of the Charter provides everyone with a right of access to preventive health care and the right to benefit from medical treatment; calls the Member States to insure access to adequate healthcare in particular for those who are on low incomes and those whose state of health requires long or expensive intensive care;
aicina dalībvalstis un ES nodrošināt, ka personām, kas pārmērīgi lieto narkotiskās vielas, ir pilnīga piekļuve specializētiem veselības aprūpes pakalpojumiem un alternatīvām ārstniecības metodēm un ka ar šīm personām neapietas kā ar kriminālnoziedzniekiem tikai tādēļ, ka tās lieto neatļautās narkotikas;
Calls Member States and the Union to make sure that persons abusing narcotic substances have full access to specialised health services and alternatives treatment and are not treated as criminals only because of personal consumption of illicit drugs;
uzsver, ka darba tirgus pārredzamība jāuzlabo tādējādi, lai jebkurš darbs (pagaidu, pastāvīgs, pilna vai nepilna slodze un stundu darbs) tiktu deklarēts, pienācīgi atalgots un pilnībā tiktu ņemtas vērā darba ņēmēju tiesības;
Stresses the need to improve transparency in the labour market in such a way that all work (temporary, permanent, full-time, part-time or casual) is declared, decently paid and fully compliant with workers" rights;
atzīst, ka ne visās dalībvalstīs ir tiesību akti, kuros noteikta minimālā darba alga aicina ieviest instrumentus, kuru mērķis ir visiem garantēt iespējas gūt pienācīgus ienākumus, lai tādējādi visiem darba ņēmējiem Eiropas Savienībā nodrošinātu tādu atalgojumu, ka viņi spēj dzīvot cilvēka cienīgu dzīvi;
Recognises that not all Member States have national legislation laying down minimum wages; calls for instruments designed to guarantee access for all to decent levels of income in order to guarantee that all workers in the EU are paid a wage that allows them to live a dignified life;
mudina dalībvalstis un pievienošanās kandidātvalstis ratificēt un pilnībā īstenot Starptautiskās Darba organizācijas konvencijas; aicina Komisiju un dalībvalstis atbalstīt Starptautisko Darba organizāciju tās sistēmas un uzraudzības mehānismu stiprināšanā;
Urges the Member States and candidate countries to ratify and implement fully the International Labour Organization (ILO) conventions; asks the Commission and the Member States to support the ILO in strengthening its control system and mechanisms;
mudina uzņēmumus apstiprināt atbildīgus un nediskriminējošus darbā pieņemšanas un profesionālās attīstības principus, lai sekmētu sieviešu, jauniešu un nelabvēlīgā situācijā esošu personu nodarbinātību;
Encourages businesses to adopt responsible, non-discriminatory recruitment and career development policies in order to stimulate employment for women, young and disadvantaged people;
atgādina, ka diskriminācija ir jāuzskata par faktoru, kas ierobežo četras pamatbrīvības, it īpaši personu brīvu pārvietošanos, un kā tāda tā ir šķērslis iekšējā tirgus darbībai; aicina Komisiju sekmēt to, lai dalībvalstis pārskata pārejas posma noteikumus, ar kuriem reglamentē piekļuvi to darba tirgum, lai mazinātu atšķirīgo attieksmi pret Eiropas pilsoņiem šajā aspektā;
Recalls that discrimination must also be seen as interfering with the four fundamental freedoms - particularly the free movement of persons - and as such constitutes a barrier to the functioning of the internal market; calls on the Commission to encourage the Member States to review the transitional provisions regulating access to their labour markets in order to eliminate differentiation between European citizens in this respect;
aicina dalībvalstis pārskatīt savus tiesību aktus, lai nodrošinātu, ka seksuālo pakalpojumu sniedzēji neatkarīgi no viņu statusa necieš no kriminālu organizāciju ekspluatācijas, ka viņiem ir garantētas pamattiesības un viņi var izmantot atbilstošus sociālos un veselības aprūpes pakalpojumus;
Ask Member States to review their laws so to ensure that sex workers, regardless of their legal status, are not exploited by criminal organisations, that they are guaranteed their fundamental rights and that they can access appropriate social and health services;
aicina Komisiju un dalībvalstis atbalstīt no darba tirgus atstumto cilvēku sociālo integrāciju un rast risinājumus tā sauktajai trūcīgo darba ņēmēju problēmai; uzskata, ka šādās stratēģijās jāatrod taisnīgs risinājums jautājumiem par taisnīgu algas līmeni, pareizu profesionālās un ģimenes dzīves līdzsvaru, kvalitatīvi augstvērtīgu darba vietu nosacījumus, sociālo aizsardzību, nodarbinātības iespējām un darba drošību;
Calls on the Commission and the Member States to support social inclusion of people who are furthest from the employment market and to tackle the reality of "poor workers"; takes the view that such strategies should strike a fair balance between the issues of fair wages, work-life balance, good working conditions, social protection, employability and job security;
aicina dalībvalstis ratificēt ANO Konvenciju par nodarbināto migrantu tiesībām Starptautiskā konvencija par migrējošo darba ņēmēju un viņu ģimenes locekļu tiesību aizsardzību, kas pieņemta ar Apvienoto Nāciju Organizācijas Ģenerālās Asamblejas 1990. gada 18. decembra rezolūciju 45/158.
Calls on the Member States to ratify the United Nations Convention on the Rights of Migrant Workers International Convention on the Protection of the Rights of All Migrant Workers and Members of Their Families, adopted by United Nations General Assembly Resolution 45/158 of 18 December 1990.
un pievērš uzmanību tam, ka lielākā daļa darba ņēmēju, kas sniedz pakalpojumus bez pienācīgiem imigrācijas dokumentiem, dara legālu, ES tautsaimniecībai nepieciešamu darbu, piemēram, novāc augļus, būvē vai uztur kārtībā ēkas, aprūpē slimniekus, vecāka gadagājuma cilvēkus un bērnus;
, and draws their attention to the fact that most people who work without being in possession of the appropriate immigration documents are doing work which is legal and essential to Europe's economies, such as fruit picking, construction or maintenance work, and care of the sick, the elderly and children;
aicina ES iestādes un dalībvalstis vairs nelietot terminu "nelegālie imigranti", kam ir ļoti negatīva nokrāsa, un drīzāk izmantot terminus "neregulārs darba ņēmējs / migrants" vai "darba ņēmējs bez dokumentiem";
Calls on the EU institutions and Member States to stop using the term "illegal immigrants", which has very negative connotations, and instead to refer to "irregular/undocumented workers/migrants";
vēlreiz atgādina, ka darba tiesības ir ieviestas, lai aizsargātu darba ņēmēju, kas darba tirgū atrodas nevienlīdzīgā situācijā, un tas nepārprotami attiecas uz darba ņēmējiem, kuriem nav dokumentu, un aicina dalībvalstis saglabāt tiesības apvienoties organizācijās visiem darba ņēmējiem, to skaitā darba ņēmējiem bez dokumentiem;
Reiterates that employment law is there to protect workers who find themselves in unfair employment situations, which is precisely the situation of undocumented workers, and calls on the Member States to safeguard the right to trade-union membership for all workers, including undocumented workers;