natgillin/translations-raw huggingface dataset:
atbalsta Padomes aicinājumu finanšu iestādēm stingri īstenot ieteikumus par to saistību un pastāvošā riska pārredzamību; tomēr uzsver, ka ar pārredzamības prasībām vien ir par maz un ir vajadzīga finanšu tirgu stingrāka reglamentēšana;
Supports the Council’s call for rigorous implementation by financial institutions of recommendations on the transparency of their commitments and risks; stresses, however, that mere transparency requirements are insufficient and that a stricter regulation of financial markets is necessary;
atbalsta Padomes aicinājumu padarīt stingrākus noteikumus par kredītvērtējuma aģentūrām un ieviest to uzraudzību Eiropas līmenī; ierosina izveidot publisku Eiropas Kredītvērtējuma aģentūru, lai novērstu interešu konfliktu, kas kaitē kredītvērtēšanas procesam;
Supports the Council’s call for the rules on rating agencies to be strengthened and for their supervision at European level; proposes the establishment of a public European Credit Rating Agency in order to overcome conflicts of interest which impair the credit rating process;
atzinīgi vērtē Padomes nodomu izstrādāt neoficiālu brīdināšanas, informācijas apmaiņas un novērtēšanas mehānismu; šajā sakarībā atbalsta arī Padomes plānu, kas paredz, ka Komisijai ir izveido augsta līmeņa darba grupa; tomēr uzsver, ka ir vajadzīga stingrāka finanšu tirgu reglamentēšana, lai novērstu sistēmisko risku, ko rada jauni un riskanti finanšu produkti, kuri būtu jāaizliedz vai to tirdzniecība ir stingri jāierobežo un jāpārrauga; turklāt uzsver, ka steidzami jāievieš stingrāki kapitāla piesaistīšanas ierobežojumi visām kontrolējamām finanšu iestādēm un stingrāki noteikumi par banku kapitāla pietiekamību; aicina Komisiju un dalībvalstis paplašināt ES piesardzības un reglamentācijas noteikumus, ņemot vērā visus sistēmiska riska avotus, jo īpaši šajā sistēmā iekļaujot struktūras, kas izveidotas ar aizņēmuma kapitālu un kas uzņemas sistēmisku risku, neatkarīgi no to juridiskās formas vai mītnes vietas;
Welcomes the intention of the Council to establish an informal warning, information exchange and evaluation mechanism; supports also the Council’s plan in this context for a high-level group to be set up by the Commission; underlines, however, that stricter regulation of financial markets is needed to prevent systemic risks caused by new and risky financial products, which must either be prohibited or their trading severely restricted and monitored; stresses furthermore that strict limits on leverage for all regulated financial institutions and stricter rules on banks’ capital adequacy must be introduced as a matter of urgency; calls on the Commission and the Member States to expand the EU’s prudential and regulatory framework and coordination to reflect all sources of systemic risk, in particular by including leveraged entities carrying systemic risk in such a framework regardless of their legal form or seat;
norāda, ka pensiju fondi un jo īpaši darba devēju pensiju fondi nedrīkst ieguldīt līdzekļus tādos finanšu produktos kā riska ieguldījumu fondi un privātais kapitāls, kas pakļauts sistēmiskam riskam, jo šādu fondu neveiksme var nelabvēlīgi ietekmēt tiesības uz pensijas saņemšanu; uzskata, ka attiecīgi jāpārskata Direktīva 2003/41/EK par papildpensijas kapitāla uzkrāšanas institūciju darbību un uzraudzību;
Points out that pension funds, and especially occupational pension funds, must not be allowed to invest in financial products such as hedge funds and private equity that entail systemic risks, because failure of such funds would negatively affect pension entitlements; considers that Directive 2003/41/EC on the activities and supervision of institutions for occupational retirement provision must be reviewed accordingly;
aicina Komisiju un dalībvalstis noteikt pasākumus, lai slēgtu nodokļu oāzes un risinātu ārzonu finanšu centru radītās problēmas, ieviestu nodokļus valūtas darījumiem (Tobina nodoklis) un biržas darījumiem (klātienes darījumiem tirdzniecības vietās), apturētu pensiju privatizēšanu un stiprinātu valsts pensiju un banku sistēmu;
Calls on the Commission and the Member States to adopt measures to close down tax havens and tackle the problems created by offshore financial centres, to introduce taxes on currency transactions (Tobin Tax) and stock exchange transactions (including Over-the-Counter transactions), to stop pension privatisations and to strengthen public pension and banking systems;
uzsver, ka Eiropas Savienībai ir jāsavieno glābšanas operācijas, kam jāstabilizē banku un kredītu sistēma, ar pasākumiem, kuru mērķis ir atdzīvināt un stabilizēt „reālo tautsaimniecību”, lai panāktu ekoloģiski un sociāli ilgtspējīgu attīstību; atzinīgi vērtē EIB lēmumu piešķirt 30 miljardus eiro Eiropas MVU atbalstam un tās apņemšanos lielākā mērā iesaistīties infrastruktūras projektos, kas būtu pirmais pozitīvais piemērs, bet norāda, ka 30 miljardi eiro ir nepietiekama summa; aicina Komisiju un Padomi turpināt darbu šajā virzienā un izstrādāt „Eiropas ilgtspējīgas attīstības, nodarbinātības un sociālās integrācijas ieguldījumu programmu”, novirzot tai vismaz 1 % no ES IKP, ko vajadzētu papildināt ar dalībvalstu atbilstošām publiskajām ieguldījumu programmām, lai stabilizētu ekonomiku, cīnītos pret klimata pārmaiņām un veicinātu pilnīgu nodarbinātību ar pienācīgas kvalitātes darba vietām un sociālajām tiesībām;
Stresses that the European Union needs to combine its rescue operation designed to stabilise the banking and credit system with measures to revive and stabilise the ‘real economy’, setting it on a path towards environmentally and socially sustainable development; welcomes the European Investment Bank’s decision to mobilise EUR 30 billion to support European SMEs and its undertaking to step up its ability to intervene in infrastructure projects as a positive first step, but points out that the amount of EUR 30 billion is insufficient; calls on the Commission and the Council to go further in this direction by drawing up a ‘European Investment Programme for Sustainable Development, Employment and Social Inclusion’ of at least 1 % of EU GDP, which should be complemented by similar public investment programmes on the part of the Member States in order to stabilise the economy, counter climate change and promote full employment with high-quality jobs and social rights;
norāda, ka EIB un ERAB ir jānodrošina ar vajadzīgajiem resursiem, lai tās varētu ievērojami palielināt kredītlīnijas ar ļoti zemu procentu likmi MVU, ekoloģiskajai ražošanai un pakalpojumiem, sociālajiem un veselības aprūpes pakalpojumiem utt., ar nosacījumu, ka tiks radītas pienācīgas kvalitātes darba vietas, nodrošinātas sociālās tiesības, labs atalgojums un darba apstākļi;
Points out that the EIB and the EBRD must be provided with the resources needed to increase drastically their credit lines at very low interest rates for SMEs, ecological production and services, social and health services etc., on condition that these create high-quality employment with social rights and decent pay and working conditions;
uzsver, ka Eiropā pašreiz jāakceptē mēnešalgas faktiskā palielināšana, ar kuru kompensē ražīguma pieaugumu un inflāciju un kura jāuzsāk ar resursu pārdalīšanu, kuras mērķis ir palielināt mēnešalgas daļu nacionālajā kopienākumā; atgādina ECB, Komisijai un Padomei, ka 20. gadsimta 30. gadu Lielā depresija īsti sākās tad, kad darba devēji sāka sazināt mēnešalgas un krīze no finanšu tirgiem pārgāja arī uz precu un pakalpojumu tirgu;
Stresses that Europe now needs to accept real wage growth that compensates for productivity increases and inflation and also embarks on a redistribution aimed at increasing the wage share in Gross National Income; reminds the ECB, the Commission and the Council that the Great Depression of the 1930s only took a firm grip when employers started to cut wages and the crisis jumped over from the financial market to the goods and services market;
ierosina, lai dalībvalstis arī ieviestu pasākumus īpaši cilvēku ar maziem ienākumiem pirktspējas stabilizēšanai un uzlabošanai (cenu pieaugums pārtikas precēm, enerģijai un transportam), piemēram, ieviešot īpašus tarifus sociāli vājajiem par elektrību, telekomunikācijām, sabiedrisko transportu utt.;
Proposes that Member States also introduce measures to stabilise and enhance purchasing power, especially of low-income people (rising prices for food, energy, transport), for example by introducing social default tariffs for gas, electricity, telecommunications, public transport etc.;
atzinīgi vērtē ECB pašreiz veikto procentu likmes samazinājumu un aicina ECB turpināt liberalizēt tās monetāro politiku, lai darbotos pretī ekonomikas lejupslīdei; kritiski vērtē to, ka procentu likmju samazināšana izdarīta pārāk vēlu, kas ierobežo šīs samazināšanas pozitīvo ietekmi; uzsver, ka rūpnieciski attīstītajās valstīs inflācijas briesmas vispārēji samazinās un ka jānovērš deflācijas spiediens;
Welcomes the recent interest rate cut by the ECB and calls on the ECB to further relax its monetary policy in order to counter the coming economic downturn; criticises the fact that the interest rate cut came too late to have greater positive effects; stresses that the inflation threat is already receding across the industrialised countries simultaneously and that deflationary pressures must be prevented;
uzsver, ka, šķiet, veidojas konsenss par to, ka finanšu krīzes apstākļos nav jāpiemēro Stabilitātes un izaugsmes pakts, kas nozīme pareizu attieksmi; tomēr uzskata, ka Stabilitātes un izaugsmes pakts jāatceļ; kritizē to, ka Padome ignorē jauno situāciju, prasot, ka budžeta politika arī turpmāk jāsaskaņo ar pārskatīto Stabilitātes un izaugsmes paktu;
Emphasises that there seems to be an emerging consensus that the Stability and Growth Pact shall not be applied in a situation of financial crisis, which is a step in the right direction; considers, however, that the Stability and Growth Pact must be revoked; criticises the fact that the Council is ignoring the new situation by calling for budget policies to continue to be in line with the revised Stability and Growth Pact;
uzsver to, ka pašreizējā Eiropas Savienības Lisabonas stratēģija beigsies 2010. gadā un ka drīzuma jāizstrādā turpmāka ES stratēģija; uzsver, ka ir jāatsakās no pašreizējās koncentrēšanās uz tirgus liberalizēšanu un “konkurētspēju” un tā jāaizstāj ar jaunu integrētu Eiropas solidaritātes un ilgtspējīgas attīstības stratēģiju, kuras pamatā vienlīdzīga izvērtējuma četras sastāvdaļas (ekonomika, vide, nodarbinātība, sociālā aizsardzība un sociālā integrācija);
Highlights the fact that the European Union’s current Lisbon Strategy will reach its end in 2010 and a future EU strategy must be drawn up soon; emphasises that the current focus on market liberalisation and ‘competitiveness’ must be abandoned and replaced by a new integrated European Strategy for Solidarity and Sustainable Development which is based on four pillars of equal weighting (economy, environment, employment and social protection and inclusion);
Lisabonas līgums
placeCityLisbon Treaty
izsaka nozēlu par to, ka Padome atkārtoti atsakās respektēt īru tautas demokrātisko balsojumu un uzstāj, ka jāturpina Lisabonas līguma ratificēšanas process; aicina Komisiju izdarīt secinājumus saistībā ar Francijā un Nīderlandē notikušo referendumu rezultātiem par Konstitucionālo līgumu un Īrijas iedzīvotāju balsojumu pret Lisabonas līgumu, kas skaidri parādīja Eiropas pilsoņu noraidošo attieksmi pret Eiropas Savienības neoliberālo politiku un militarizāciju; uzskata, ka ES iestāžu nespēja pildīt Eiropas pilsoņu prasības izraisīs ļoti nopietnu ES leģitimitātes krīzi; kategoriski prasa, lai Padome aptur ratifikācijas procesu un uzsāk Līgumu pamatīgu pārskatīšanu, lai nodrošinātu pamatu demokrātiskas, sociālas un miermīlīgas Eiropas attīstībai;
Regrets the fact that the Council again refused to respect the democratic vote of the people of Ireland and has insisted on continuing the ratification of the Lisbon Treaty; calls on the Council to learn the lessons of the outcome of the referenda on the Constitutional Treaty in France and the Netherlands and the rejection of the Lisbon Treaty in Ireland, which clearly reflected opposition to the neoliberal policy and militarisation of the European Union; considers that a failure of the European Institutions to meet the aspirations of citizens in Europe will result in a dramatic deepening of the crisis of legitimacy of the EU; insists that the Council halt the ratification process and initiate a profound revision of the Treaties in order to open the road to a democratic, social and peaceful Europe;
uzsver, ka finanšu krīzi nevajadzētu izmantot par ieganstu, lai atteiktos no saistībām klimata pārmaiņu jautājumā, kā arī uzsver, ka ir būtiski svarīgi neatkāpties no mērķa par enerģētikas un klimata paketes vērienīgo līmeni; apstiprina savas saistības panākt vienošanos par enerģētikas un klimata paketi līdz šā gada beigām un aicina Padomi un Komisiju šajā sakarā cieši sadarboties ar EP;
Stresses that the financial crisis should not be used as an excuse to backtrack on climate change commitments and emphasises that it is crucial to maintain the level of ambition of the energy-climate package; reaffirms its commitment to reaching an agreement on the energy-climate package by the end of this year and asks the Council and Commission to work closely with the EP in this endeavour;
apliecina, ka ir svarīgi ne vēlāk kā līdz 2009. gadam Kopenhāgenā noslēgt jaunu, visaptverošu, uz ANO Pamatkonvenciju par klimata pārmaiņām balstītu starptautiskus nolīgumus klimata pārmaiņu jomā un uzskata, ka vienošanās panākšana par enerģētikas un klimata tiesību aktu paketi, kurā būtu paredzēti vērienīgi mērķi, ļautu ES saglabāt vadošo lomu sarunās par klimata pārmaiņām pasaulē; tādēļ pauž nožēlu par to, ka dažas dalībvalstis uzstāj par ES tiesību aktu paketes klimata pārmaiņu jomā grozīšanu, piedāvājot to darīt tādā veidā, kas apdraudētu tās 2007. gada martā noteikto mērķu īstenošanu;
Reaffirms the importance of reaching a new comprehensive international agreement on climate change under the United Nations Framework Convention on Climate Change no later than December 2009 in Copenhagen and considers that reaching an agreement with ambitious targets on the energy-climate package will also allow the EU to maintain its leadership position in the global climate change negotiations; regrets, therefore, that some Member States are pushing to have the EU climate change package amended in a way that could undermine the EU’s ability to meet its own targets as agreed in March 2007;
atzinīgi vērtē Komisijas četrus likumdošanas priekšlikumus, kas veido klimata un enerģētikas tiesību aktu paketi, kurā galvenais aspekts ES siltumnīcas efektu izraisošo gāzes emisijas samazināšanas mērķa īstenošanā ir emisiju atļauju tirdzniecības sistēmas pārskatīšana; aicina Padomi un dalībvalstis nodrošināt sistēmas ekoloģisko integritāti, nepieļaujot kredītu palielināšanu saistībā ar pašattīstības un kopējas īstenošanas mehānismiem, kā arī respektēt principu, saskaņā ar kuru maksā piesārņotājs, nepiešķirot bezmaksas kvotas enerģijas ražošanas nozarei, bet ieņēmumus no kvotu izsolēm izmantojot klimata uzlabošanai un pielāgošanas pasākumiem;
Welcomes the Commission’s four legislative proposals forming the climate and energy package, in which the revision of the emission permit trading scheme constitutes a major aspect of achieving the EU’s greenhouse gas reduction target; calls on the Council and the Member States to guarantee the environmental integrity of the scheme by not allowing any increase in credits under own-development and joint-implementation mechanisms, to respect the ‘polluter pays’ principle by granting no free allocations to the power sector and to earmark auctioning revenues for climate mitigation and adaptation measures;
norāda, ka energoefektivitāte un atjaunīgie enerģijas avoti ir vislabākais pamats Eiropas stratēģijai par energoapgādes drošību; mudina Padomi, Komisiju un dalībvalstis padarīt par obligātu ES mērķi par enerģijas nelietderīga patēriņa samazināšanu par 20 % līdz 20202. gadam, tādējādi veicinot izmaksu ietaupīšanu un ekoloģiskas un ekonomiskas priekšrocības visā Eiropā;
Points out that energy efficiency and renewable energies are the best foundation for a European strategy on energy security; urges the Council, the Commission and the Member States to make the EU objective of cutting energy waste by 20% by 2020 mandatory, thereby triggering cost savings and environmental and economic benefits across Europe;
uzskata, ka oglekļa uztveršana un uzglabāšana ir tikai viens no pasākumiem citu starpā, kas izstrādāts, lai cīnītos pret klimata pārmaiņām, papildus atjaunīgo enerģijas avotu izmantošanai, energotaupības palielināšanai un energoefektivitātei; tādēļ dalībvalstīm nevajadzētu atstāt novārtā finansēšanas mehānismus, kas paredzēti atjaunīgo enerģijas avotu izmantošanas tehnoloģiju atbalstam; šajā sakarā uzskata, ka, attīstot oglekļa uztveršanu un uzglabāšanu, nekādā gadījumā nevajadzētu pieļaut šo centienu samazināšanu gan attiecībā uz pētniecību, gan — finanšu līdzekļiem;
Takes the view that Carbon Capture and Storage is just one of the measures being developed to combat climate change, the others being the use of renewable energies and increasing energy saving and efficiency; Member States should therefore not neglect funding mechanisms to support renewable energy technologies; takes the view, in this context, that CCS development should under no circumstances lead to a reduction of these efforts in either research or financial terms;
norāda, ka enerģētikas tirgus liberalizācijas un harmonizācijas galvenais instruments ir elektrības un gāzes vairumtirdzniecības cenu veidošana; norāda, ka šādās biržās elektroenerģijas cena ir neatkarīga no vispārējām vai vidējām ražošanas izmaksām un ir atkarīga no pieprasījuma un piedāvājuma, kuros ir daudzi spekulatīvi elementi; aicina, lai Komisija ierosina jaunus noteikumus par tirgus ļaunprātīgu izmantošanu;
Notes that the main tool for liberalising and harmonising the energy markets is the price formation of wholesale electricity and gas; notes that the main trading places in the electricity markets will be the energy exchanges and that in such exchanges the price of electricity is independent of general or average production costs and dependent on supply and demand, with many speculative elements; calls on the Commission to initiate new rules on market abuse;
norāda, ka saskaņošanas mērķis ir noregulēt elektrības un gāzes cenas pēc vienādas metodes visās ES valstīs; norāda, ka tas neizraisīs zemākas cenas visās dalībvalstīs, bet būs cenas pieaugums tajās valstīs, kur enerģija patlaban ir lētāka nekā vidēji ES; lūdz, lai Komisija ierosinātu pasākumus, kas koriģētu šāda veida harmonizācijas blakusparādības;
Notes that the aim of the harmonisation is to have electricity and gas priced in a similar way in all EU countries; notes that it does not result in lower prices in all Member States, but in price increases in those countries where energy is currently cheaper than the EU average; asks the Commission to propose measures to correct this kind of side-effect of harmonisation;
norāda, ka šī cenu veidošanas sistēma, kura ir saskaņota elektrības tirgus pamatelements, nepamatoti atbalsta hidroelektrostacijas un kodolelektrostacijas, kurām ir zemas mainīgās izmaksas, jo to cena par elektroenerģiju ir tāda pati kā spēkstacijām, kas elektrības ražošanai izmanto dārgāku kurināmo, piemēram, naftu un ogles; aicina šo virspeļņu dalībvalstīs aplikt ar nodokli;
Notes that this price formation system, which is the key element in the harmonised electricity market, unduly favours hydro- and nuclear power plants, with their low variable costs, as they receive the same price for their electricity as those generating electricity by more expensive oil and coal; calls for these windfall profits to be taxed in the Member States;
uzsver, ka pašreiz notiekošais tirgus liberalizācijas un komunālo pakalpojumu, piemēram, enerģijas sektora, privatizācijas process nav devis nekādus redzamus ieguvumus cenu, pakalpojumu kvalitātes vai valsts izdevumu samazinājuma ziņā; norāda, ka ir tieši pretēji, jo patērētāju un sabiedrisko pakalpojumu izmantotāju asociācijas ir ziņojušas par pakalpojumu cenu pieaugumu, pakalpojumu kvalitātes pasliktināšanos un to sniegšanas izmaksu paaugstināšanos; turklāt norāda, ka liberalizācija ir veicinājusi darbavietu iznīcināšanu un privāto monopolu rašanos, ar ko apdraud darba ņēmēju, sabiedrisko pakalpojumu izmantotāju un patērētāju tiesības; lūdz, lai šo ietekmi apsvērtu attiecībā uz enerģētikas tiesību aktu paketes visiem aspektiem;
Stresses that the ongoing process of liberalising markets and privatising public utilities such as the energy sector has not brought any visible gains in terms of prices, service quality or a reduction in public expenditure; notes, on the contrary, that consumers’ and public service users’ associations have reported price increases, a drop in the level of service quality and increases in the costs of provision; notes, furthermore, that liberalisation has contributed to the destruction of jobs and the creation of private monopolies that put the rights of workers, public service users and consumers at risk; asks that these effects to be taken into consideration in all aspects of the energy packages;
tāpēc uzsver, ka jāizbeidz politika, kas paredz liberalizāciju enerģētikas nozarē un uzsver, cik nozīmīgi ir sabiedriskie pakalpojumi, lai veicinātu sociālo, ekonomisko un teritoriālo kohēziju ES; uzsver, ka tādi valsts strukturālie sektori kā enerģētikas nozare nedrīkst būt atvērti konkurencei, bet drīzāk tiem jābūt valsts iestāžu īpašumā un apsaimniekošanā, jo tas ir vienīgais veids, lai nodrošinātu, ka sniegtais pakalpojums ir kvalitatīvs, pieejams un to var atļauties finansiālā ziņā, un tādējādi tiek nodrošinātas pakalpojuma izmantotāju tiesības;
Stresses that the policy of liberalising the energy sector needs to be rejected, and highlights the importance of public services for the promotion of social, economic and territorial cohesion in the EU; stresses that public structural sectors, such as energy, should not be open to competition but, rather, should be owned and managed by public authorities, as the only way to ensure the quality, availability and affordability of the service provided and so guarantee users’ rights;
uzskata, ka Eiropadomes pieņemtais Eiropas imigrācijas un patvēruma pakts neparedz neko jaunu attiecībā uz jaunu iespēju pavēršanu legālai imigrācijai, saglabā vienīgi tā dēvētās “apzinātās imigrācijas” iespēju, kas izraisa intelektuālā darbaspēka izceļošanu un pastiprina represīvo pieeju un migrantu kriminalizēšanos;
Considers that the European Pact on Immigration and Asylum adopted by the European Council does not introduce any new element as regards the opening up of channels for legal immigration, and leaves only the possibility of ‘selective immigration’, which causes a brain drain and reinforces a repressive approach and criminalisation of migrants;
nosoda liekulīgo pieeju, kas raksturīga paktam šajā sakarā, no vienas puses, apgalvojot, ka imigrācijas neesamība negatīvi ietekmētu mūsu ekonomiku un sociālo sistēmu, bet, no otras puses, darot visu, lai kavētu migrantus ieceļot ES legāli, tādējādi veicinot prettiesisku ieceļošanu;
Condemns the hypocritical approach contained in the Pact in so far as, on the one hand, it affirms that ‘zero immigration’ would be harmful to our economies and social systems while, on the other hand, everything is done to prevent migrants from coming by legal ways, thus favouring illegality;
uzsver, ka pārtraucot attiecināt tiesību aktos paredzēto regulējumu uz darbiniekiem, kuri atrodas nelikumīga situācijā, par ko pakta parakstītāji uzņēmušies saistības, var tikai palielināt nelegālu ieceļošanu, kurai nolemti migranti, kaut gan šo instrumentu taču varētu uz laiku izmantot, lai atklātu nelegālu nodarbinātību un samazinātu sociālo dempingu;
Stresses that stopping regularisation of workers in an irregular situation, to which the signers of the pact have committed, can only increase the clandestinity to which migrants are condemned, whereas regularisation could represent at least a temporary instrument which would allow illegal work to emerge and social dumping to be decreased;