natgillin/translations-raw huggingface dataset:
ņemot vērā 2005. gada 18. decembrī pieņemto PTO ministru konferences sestās sesijas deklarāciju Dokuments Nr.05-6248, WT//MIN(05)/DEC)
having regard to the Ministerial Declaration of the Sixth Session of the Ministerial Conference of the WTO, adopted on 18 December 2005
tā kā Dohas sarunu raunds tika uzsākts 2001. gadā ar mērķi atrisināt daudzpusējās tirdzniecības sistēmas nelīdzsvarotību, balstoties uz vispārpieņemtu uzskatu, ka vienīgi daudzpusēja sistēma, kuras pamatā ir godīga tirdzniecība, taisnīgi un atbilstīgi noteikumi, var veicināt patiesu attīstību, un Dohas Darba programmas centrā izvirzot jaunattīstības valstu vajadzības un intereses;
whereas the Doha Round was launched in 2001 with the objectives of rectifying the existing imbalances in the multilateral trading system in the common belief that only a multilateral system based on fair trade and just and equitable rules could spur genuine development and of placing the needs and interests of developing countries at the heart of the Doha Development Programme,
tā kā no raunda apturēšanas visvairāk cietīs jaunattīstības valstis un mazāk attīstītās valstis (MAV), jo ilgi gaidītā tirdzniecības noteikumu līdzsvarošana, padarot tirdzniecību par līdzekli ceļā uz ilgtspējīgu attīstību, kurā respektētu globālās pārvaldības plašākas sistēmas, nav sasniedzama bez daudzpusējām saistībām;
whereas developing countries and the least developed countries (LDCs) would suffer most from the suspension of the Round, as the long-awaited rebalancing of trade rules, putting trade at the service of sustainable development and respecting the wider system of global governance, cannot be achieved outside the multilateral framework,
tā kā turpinoties pašreizējai nenoteiktības gaisotnei par daudzpusējības un pašas PTO nākotni, tikai pieaugs globālā ekonomiskā un politiskā nenoteiktība, kas nepaliks bez ekonomiskām, finansiālām un sociālām sekām;
whereas any prolongation of the current atmosphere of uncertainty about the future of multilateralism and the WTO itself would add to global economic and political uncertainty and entail economic, financial and social consequences,
pauž bažas par to, ka nespēja panākt vienošanos par Dohas Attīstības programmu (DAP), var novest pie pašreizējās daudzpusējās tirdzniecības sistēmas sabrukuma; uzsver, ka pāreja uz divpusējiem/reģionāliem nolīgumiem var novest pie tā, ka sarunas būtu mazāk pārredzamas, bieži nostādot nabadzīgākās valstis neizdevīgākā stāvoklī;
Is concerned that a failure to reach agreement on the Doha Development Agenda (DDA) could lead to the collapse of the present multilateral trading system; stresses that a shift to bilateral/regional agreements would lead to unequal and less transparent negotiations, often putting the poorer countries at a disadvantage;
uzsver, ka šīs apturēšanas sekas īstermiņā un vidējā termiņā visvairāk skars jaunattīstības valstis un MAV, īpaši, ja Honkongā pieņemtās uz attīstību orientētās saistības vairs netiks ievērotas;
Stresses that the short- and medium-term consequences of this suspension will affect the developing countries and the LDCs most, especially if pro-development commitments entered into in Hong Kong are no longer respected;
mudina galvenos dalībniekus, tostarp ES, ASV un G-20 veltīt pūles tam, lai panāktu līdzsvarotu vienošanos par katru raunda galveno sarunu tēmu, izvirzot attīstību pieņemto lēmumu pašā centrā, kā arī dziļāk izvērtēt notikušo, lai nodrošinātu, ka DAP galu galā sniegtu nozīmīgus un ilgtspējīgus ekonomiskos ieguvumus, jo īpaši jaunattīstības valstīm; uzsver, ka pilnīgai Dohas mandāta īstenošanai, ir jāsaglabā pozitīvie ieguvumi no sarunām, un līdz šim izteiktajiem piedāvājumiem dažādajos sarunu jautājumos, jākļūst par pamatu sarunām;
Urges a strong commitment on the part of all major players, including the EU, the US and the G-20, to come to a balanced agreement on each of the Round's main negotiation topics, putting development at the heart of the conclusions and further evaluating the outcome in order to ensure that the DDA ultimately results in meaningful and sustainable economic gains, particularly for the developing countries; stresses that, in order fully to implement the Doha mandate, the positive achievements of the negotiations must be preserved and offers made to date on various elements of the negotiating agenda should form the basis of the negotiations;
uzskata, ka attīstītajām valstīm jāturpina piedāvāt izdevīgākus tirdzniecības nosacījumus jaunattīstības un vismazāk attīstītajām valstīm, neatkarīgi no tā kā beidzās šis sarunu raunds; aicina attīstītās un vairāk attīstītās jaunattīstības valstis pievienoties ES iniciatīvai "Visu, izņemot ieročus", nodrošinot MAV 100 % no nodevām un kvotām brīvu piekļuvi tirgum;
Considers that the developed countries should continue to create more favourable trading conditions for the developing countries and the LDCs, independently of the final outcome of the round; calls on the developed and advanced developing countries to follow the EU Everything but Arms initiative, guaranteeing 100% duty- and quota-free market access for the LDCs;
ir pārliecināts, ka sarunu apturēšana jāizmanto kā aicinājums dziļāk izprast nepieciešamos nosacījumus tam, lai nākotnē uzlabotu tirdzniecības sarunas;
Is convinced that the suspension of negotiations must be used as a call to reflect on the conditions necessary to improve future trade negotiations;
aicina Komisiju un Padomi izstrādāt nolīgumu, lai nodrošinātu Eiropas Parlamenta pilnīgu līdzdalību Eiropas Savienības starptautiskajās tirdzniecības sarunās,
Calls on the Commission and the Council to establish an agreement to ensure full participation of the European Parliament in the European Union's international trade negotiations;
uzdod tā priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei, Komisijai, dalībvalstu valdībām un parlamentiem un PTO ģenerāldirektoram.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission, the governments and parliaments of the Member States and the Director-General of the WTO.
B6-0467 , 0476 , 0482 , 0483 , 0485 un 0505/2006
B6-0467 , 0476 , 0482 , 0483 , 0485 and 0505/2006
ņemot vērā G8 valstu un valdību vadītāju deklarāciju cīņai pret viltojumiem, kas parakstīta 2006. gada 15., 16. un 17. jūlija augstākā līmeņa sanāksmē Pēterburgā,
having regard to the statement on the fight against counterfeiting by the Heads of State and Government of the G8 at the St Petersburg Summit on 15, 16 and 17 July 2006,
ņemot vērā Komisijas iniciatīvas intelektuālā īpašuma tiesību aizsardzības jomā un tās rīcības plānu cīņā pret viltošanu un pirātismu, kas pieņemtas 2005. gada oktobrī,
having regard to the Commission's initiatives on enforcing intellectual property rights and its action plan against counterfeiting and piracy adopted in October 2005,
ņemot vērā Eiropas Kopienu Tiesas 2005. gada 13. septembra spriedumu (C-176/03), kas pastiprināja Eiropas Kopienu spēju viltošanas gadījumos piemērot krimināltiesiskas sankcijas,
having regard to the judgment of the Court of Justice of the European Communities of 13 September 2005 (C-176/03) which has strengthened the European Community's capacity to impose penal sanctions for counterfeiting,
ņemot vērā PVO rezolūciju par sabiedrības veselību, jauninājumiem, pamatpētniecību un intelektuālo īpašumu, ko apstiprināja 2006. gada 29. maijā,
having regard to the WHO resolution on "public health, innovation, essential health research and intellectual property rights" adopted on 29 May 2006,
tā kā saskaņā ar PVO viltots medikaments ir tāds medikaments, kas ir patvaļīgi un viltošanas nolūkā marķēts, mainot medikamenta būtību un / vai izcelsmi.
whereas, according to the WHO, "a counterfeit medicine is one which is deliberately and fraudulently mislabelled with respect to identity and/or source.
Viltošanu var piemērot gan zīmola, gan ģeneriskiem produktiem, un viltotiem produktiem var būt pareizs vai nepareizs sastāvs, tajos var nebūt aktīvo sastāvdaļu, tās var būt nepietiekamā skaitā vai arī tiem var būt viltots marķējums;
Counterfeiting can apply to both branded and generic products and counterfeit products may include products with the correct ingredients or with the wrong ingredients, without active ingredients, with insufficient active ingredients or with fake packaging",
tā kā saskaņā ar PVO datiem viltotie medikamenti šobrīd veido 10 % pasaules tirgus un tā kā saskaņā ar ASV Pārtikas un zāļu pārvaldes novērtējumu to ir vairāk nekā 10 %; tā kā turpat 70 % pretmalārijas medikamentu, kas ir apgrozībā Kamerūnā, ir viltoti, un PVO 2003. gadā apstiprinājusi tādu pašu viltoto medikamentu līmeni arī sešās citās Āfrikas valstīs; tā kā 25 % jaunattīstības valstīs lietoto medikamentu esot viltoti (50 % Pakistānā un Nigērijā);
whereas the WHO estimates that the counterfeiting of medicines now affects 10% of the world market, and whereas the US Food and Drug Administration puts the figure at more than 10%; whereas up to 70% of anti-malaria drugs circulating in Cameroon are counterfeit, a figure confirmed for six other African countries by the WHO in 2003; whereas 25% of all medicines used in developing countries are apparently counterfeit (50% in Pakistan and Nigeria),
tā kā PVO visbiežāk minētie iemesli saistībā ar viltotiem medikamentiem ir tādu tiesību aktu trūkums, kas aizliedz viltot medikamentus, vājas soda sankcijas, valsts pārvaldes iestāžu vājums vai neesamība farmācijas jomā, medikamentu trūkums vai to piegādes nedrošība, medikamentu eksporta kontroles trūkums, tirdzniecības darījumos iesaistīti vairāki starpnieki, korupcija un interešu konflikti;
whereas the most common factors identified by the WHO as encouraging the appearance of counterfeit medicines are: the lack of legislation prohibiting counterfeiting of medicines, weak penal sanctions, weak or non-existent national drug regulatory authorities, shortages/erratic supply of medicines, lack of control of drugs for export, trade involving several intermediaries, corruption and conflict of interest,
tā kā Eiropas Savienība ir pārāk vēlu iesaistījusies starptautiskajā cīņā pret viltojumiem, kaut arī robežu atvēršana un jaunās tehnoloģijas (internets) ļoti iespējams sekmēs pirātismu;
regretting that the European Union became involved only at a late stage in the international fight against counterfeiting, when more open borders and new technologies (Internet) were likely to exacerbate the problem of piracy,
uzskata, ka Eiropas Savienībai vajadzētu bez kavēšanās rast līdzekļus, lai sekmīgi cīnītos pret nelikumīgu pirātisma un medikamentu viltošanas praksi;
Considers that the European Union should equip itself as a matter of urgency with the means to combat effectively illicit practices in the area of piracy and the counterfeiting of medicines;
aicina Komisiju turpināt darbu pie ziņojuma "Stratēģija intelektuālā īpašuma aizsardzības nodrošināšanai trešās valstīs"; mudina īpaši Eiropas Savienību veikt atbilstošos pasākumus, lai cīnītos pret medikamentu viltošanu tās teritorijā;
Calls on the Commission to go beyond its communication "Strategy to enforce intellectual property rights in third countries"; in particular, urges the European Union to take adequate measures to combat the scourge of counterfeiting of medicines in its territory;
aicina Eiropas Savienību uzņemties iniciatīvu, lai vāji nodrošinātās valstīs stiprinātu tiesību normu jaudas un kontrolētu to medicīnisko produktu un ierīču kvalitāti, kas nonāk tirgū, un uzlabotu pieeju medikamentiem par pieņemamām cenām;
Calls on the European Union to take steps to strengthen the regulatory and quality-control capacity for medicinal products and medical equipment put on the market in countries with inadequate resources and to improve access to affordable medicines;
uzdod tā priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei, Komisijai, dalībvalstu valdībām, ANO ģenerālsekretāram un PVO ģenerālsekretāram.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission, the governments of the Member States, the UN Secretary-General and the Secretary-General of the WHO.
ņemot vērā Parlamenta 2006. gada 23. marta rezolūciju par Eiropas līgumtiesībām un
having regard to its resolution of 23 March 2006 on European contract law and the revision of the acquis: the way forward
ņemot vērā Parlamenta 1989. gada 26. maija rezolūciju par rīcību dalībvalstu privāttiesību saskaņošanai OV C 158, 26.6.1989., 400. lpp.
having regard to its resolution of 26 May 1989 on action to bring into line the private law of the Member States OJ C 158, 26.6.1989, p.
tā kā 2006. gada 23. marta rezolūcijā, papildus citai informācijai, tiek pieprasīts Komisijas paziņojums par to, kā tā turpmākajā darbā ņems vērā KM semināru atziņas un izpētes grupu iegūtos rezultātus,
whereas its resolution of 23 March 2006 required, among other information, a statement by the Commission on the way in which it proposes to take account of the results of the CFR-net workshops and the research groups in its subsequent work,
uzsver, ka, lai gan kopējā modeļa galīgais mērķis un juridiskā forma pagaidām ir neskaidra, projekts ir jāveic labi, ņemot vērā to, ka ilgtermiņa galarezultāts varētu būt saistošs instruments; ir jāatstāj izvēles iespēja starp visām dažādajām iespējamām alternatīvām saistībā ar topošā instrumenta mērķi un juridisko formu;
Underlines that - even though the final purpose and legal form of the CFR is not yet clear - the work on the project should be done well, taking into account the fact that the final long-term outcome could be a binding instrument; all the various possible options for the purpose and legal form of a future instrument should be kept open;
prasa, lai Komisija, iesniedzot jaunus likumdošanas priekšlikumus, ņemtu vērā KM ilgtermiņa perspektīvu;
Calls on the Commission to take into account the long-term perspective of a CFR when presenting new legislative proposals;
aicina Komisiju nepārtraukti iesaistīt Parlamentu kopējā modeļa izstrādāšanā;
Calls on the Commission continuously to involve Parliament in the work on the CFR;
ņemot vērā priekšlikumu Padomes lēmumam par Eiropas Kopienas pievienošanos Hāgas Konferencei par starptautiskajām privāttiesībām ( KOM(2005)0639 ),
having regard to the proposal for a Council decision on the accession of the European Community to the Hague Conference on Private International Law ( COM(2005)0639 ),
tā kā kopš Amsterdamas līguma parakstīšanas Kopienai ir pilnvaras pieņemt pasākumus tiesu iestāžu sadarbībai pārrobežu civillietās, ciktāl tas vajadzīgs iekšējā tirgus pareizas darbības nodrošināšanai;
whereas, ever since the Treaty of Amsterdam, the Community has had competence to adopt measures relating to judicial cooperation in civil matters which have cross-border implications in so far as necessary for the proper functioning of the internal market,
tā kā Komisijai lūgs apspriesties ar Parlamentu par sarunu pilnvarojumu projektiem un pārtraukšanas noteikumu nepieciešamību;
whereas the Commission will be required to consult Parliament on draft mandates for negotiation and the need for disconnection clauses,
tā kā šī iemesla dēļ Parlamentam jābūt cieši iesaistītam Hāgas Konferences darbībā un ar to ir jāapspriežas par konferences apspriežu iznākumu, lai nodrošinātu demokrātisku pārbaudi arī pār Komisijas kā vienīgā Kopienas pārstāvja dalību šajā konferencē, kā arī lielāku pārskatāmību un atklātību tās darbībā, kura ļoti interesē pilsoņus un speciālistus,
whereas there is therefore a need for Parliament to be closely involved with the proceedings of the Hague Conference and consulted on the outcome of its deliberations in order to secure more democratic scrutiny also of the Commission's participation in the Conference as sole representative of the Community as such, and a greater measure of transparency and openness for its proceedings, which are of considerable interest for citizens and practitioners,
aicina Padomi un Komisiju katrā atsevišķā gadījumā lūgt Parlamenta viedokli par to, vai Kopienai jāpievienojas jau pastāvošajām konvencijām, ko ratificējis ievērojams dalībvalstu skaits;
Calls on the Council and the Commission to ask Parliament to give its views on a case-by-case basis on the need for the Community to accede to the existing conventions which have been ratified by a significant number of Member States;
Eiropas Parlamenta ieteikums Padomei par sarunām par nolīguma noslēgšanu ar Amerikas Savienotajām Valstīm attiecībā uz pasažieru datu reģistra (PNR) izmantošanu, lai novērstu un apkarotu terorismu un starptautisko noziedzību, tostarp organizēto noziedzību ( 2006/2193(INI) )
European Parliament recommendation to the Council on the negotiations for an agreement with the United States of America on the use of passenger name records (PNR) data to prevent and combat terrorism and transnational crime, including organised crime ( 2006/2193(INI) )
ņemot vērā Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejas ziņojumu ( A6-0252/2006 ),
having regard to the report of the Committee on Civil Liberties, Justice and Home Affairs ( A6-0252/2006 ),
savu gatavību valsts iestādēm apstiprināt piekļuvi pasažieru personas datiem drošības iemeslu dēļ, kad tas nepieciešams, lai veiktu identificēšanu un pārbaudītu, vai konkrēti pasažieri nav bīstamu personu, zināmu kriminālnoziedznieku vai teroristu sarakstā (kā ES tas notiek saistībā ar Šengenas Nolīgumu vai atbilstīgi Direktīvai 2004/82/EK Padomes Direktīva 2004/82/EK (2004. gada 29. aprīlis) par pārvadātāju pienākumu paziņot datus par pasažieriem (OV L 261, 6.8.2004., 24. lpp.).
its readiness to authorise access by public authorities to passengers" personal data for security purposes when necessary for the purposes of identifying them and cross-checking them against a "watch list" of dangerous persons or known criminals and terrorists (as is done in the EU in connection with Schengen Implementing Convention or under Directive 2004/82/EC Council Directive 2004/82/EC of 29 April 2004 on the obligation of carriers to communicate passenger data (OJ L 261, 6.8.2004, p.
dziļas bažas par valsts iestāžu sistemātisku piekļuvi datiem par "parastajiem" pasažieriem (t.i., tādiem, kas uzņemšanas valstī nav reģistrēti kā bīstamas personas vai kriminālnoziedznieki), piemēram, kredītkartes numurs, e-pasta adrese, piederība konkrētai grupai, pastāvīgo pasažieru informācija utt., lai tikai teorētiski pārbaudītu, vai konkrētais pasažieris nevar potenciāli apdraudēt lidojumu, valsti, kurā viņš vai viņa ieceļo, vai valsti, caur kuru viņš vai viņa ir tranzītlidojumā;
its deep concerns about the systematic access by the public authorities to data, such as the credit card number, the e-mail address, any affiliation to a particular group, frequent-flyer information, linked to the behaviour of ordinary passengers (i.e. people not recorded in the receiving country as dangerous or criminal) in order to check only against a theoretical pattern whether such a passenger might constitute a potential threat to the flight, his or her country of destination or a country through which he or she will transit;
apzinoties, ka sistemātiska piekļuve darba režīma datiem nav pieņemama Eiropas Savienībā, taču to pieprasa citas valstis, tostarp ASV, Kanāda un Austrālija savas iekšējās drošības aizsardzībai, bet norādot, ka:
being aware that systematic access to "behaviour" data, even if not acceptable in the EU, is currently required by countries including the USA, Canada and Australia for the protection of their internal security, but pointing out that:
Kanādas un Austrālijas valstu tiesību akti paredz piekļuvi tādiem datiem, kuriem ir jomas, laika un apjoma ierobežojumi un kurus kontrolē tiesu iestādes, un šo iemeslu dēļ Eiropas Parlaments un ES dalībvalstu datu aizsardzības iestādes minētās sistēmas ir atzinušas par atbilstīgām,
in the case of Canada and Australia, domestic legislation provides for access to data which is limited in scope and time and as regards the amount of data covered and is under the control of a judicial authority, on account of which those systems have been considered adequate by Parliament and by the national data protection authorities in the EU,
attiecībā uz ASV pat pēc ilgām sarunām ar Komisiju un formulētajos "pasākumos" paustās labās gribas gaisa satiksmes jomā joprojām nav legālas ASV datu aizsardzības; tāpēc var piekļūt visiem pasažieru datu reģistra datiem, izņemot vienīgi "jutīgos" datus, un tos var saglabāt daudzus gadus pēc tam, kad ir veikta drošības pārbaude; turklāt, tiem, kas nav ES pilsoņi, nav tiesiskas aizsardzības;
in the case of the US, even after long negotiations with the Commission and some goodwill stated in the "undertakings", there is still no legal US data protection in the field of air transport; therefore, all PNR data can be accessed, with the sole exception of "sensitive" data, and the data can be retained for years after the security check has been carried out; furthermore, there is no judicial protection for non-US citizens,
atgādinot, ka Eiropas Parlaments nolēma apstrīdēt Eiropas Kopienu Tiesā Padomes Lēmumu 2004/496/EK Padomes Lēmums 2004/496/EK (2004. gada 17. maijs) par nolīguma noslēgšanu starp Eiropas Kopienu un Amerikas Savienotajām Valstīm attiecībā uz personas datu apstrādi un pārsūtīšanu, ko aviopārvadātāji veic ASV Nacionālās drošības ministrijas Muitas un robežsardzes departamentam (OV L 183, 20.5.2004., 83. lpp.).
recalling that Parliament brought proceedings before the Court of Justice of the European Communities seeking the annulment of Council Decision 2004/496/EC Council Decision 2004/496/ECof 17 May 2004 on the conclusion of an Agreement between the European Community and the United States of America on the processing and transfer of PNR data by Air Carriers to the United States Department of Homeland Security, Bureau of Customs and Border Protection (OJ L 183, 20.5.2004, p.
, jo tam nebija juridiska pamata un juridiskas skaidrības un saskaņā ar nolīgumu bija atļauta pārmērīgi liela personas datu vākšana salīdzinājumā ar vajadzību apkarot organizēto noziedzību un terorismu;
, on the grounds that the decision lacked both a legal basis and legal clarity and because the collection of personal data authorised under the agreement was excessive when weighed against the need to combat organised crime and terrorism,
atzinīgi novērtējot Eiropas Kopienu Tiesas lēmumu anulēt Padomes Lēmumu 2004/496/EK un Komisijas Lēmumu 2004/535/EK EKT 2006. gada 30. maija spriedums apvienotajās lietās C-317/04 un 318/04.
welcoming the annulment by the Court of Justice of Council Decision 2004/496/EC and Commission Decision 2004/535/EC Judgment of 30 May 2006 in Joined Cases C-317/04 and C-318/04.
paužot nožēlu, ka Eiropas Kopienu Tiesa nereaģēja uz Eiropas Parlamenta paustajām bažām par nolīguma juridisko struktūru un tā satura atbilstību Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 8. pantā noteiktajiem datu aizsardzības principiem;
regretting that the Court of Justice did not respond to Parliament's concerns about the legal structure of the agreement and the congruency of its content with the data protection principles laid down in Article 8 of the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms (ECHR);
ņemot vērā to, ka Eiropas Kopienu Tiesa konstatēja, ka Padomes Lēmums 2004/496/EK nevar tikt likumīgi pieņemts, pamatojoties uz EK līguma 95. pantu saistībā ar Direktīvu 95/46/EK Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīva 95/46/EK par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (OV L 281, 23.11.1995., 31. lpp.)
taking into account the fact that the Court of Justice held that Council Decision 2004/496/EC could not be adopted validly on the basis of Article 95 of the EC Treaty in conjunction with Directive 95/46/EC Directive 95/46/EC of the European Parliament and of the Council of 24 October 1995 on the protection of individuals with regard to the processing of personal data and on the free movement of such data (OJ L 281, 23.11.1995, p.