natgillin/translations-raw huggingface dataset:
atzīst, cik izšķiroši svarīgs veselības aprūpē ir skrīnings un profilaktiska ārstēšana, un mudina Komisiju izmantot atvērtās koordinācijas metodi, lai nodrošinātu viedokļu apmaiņu, veicinātu skrīninga sistēmu saskaņošanu visā ES un noteiktu paraugprakses, un izstrādātu pamatnostādnes;
Recognises the vital role of screening and preventive treatment in health care, and encourages the Commission to use the open method of coordination to ensure exchange of views, promote harmonisation of screening across the EU, identify best practices and establish guidelines;
atzinīgi vērtē dažu dalībvalstu centienus nodrošināt brīvu piekļuvi dzimumspecifisku slimību profilakses pasākumiem un mudina tās dalībvalstis, kas to vēl nedara, veicināt profilaktisko veselības aprūpi vecākām sievietēm, nodrošinot, piemēram, viegli pieejamas un regulāras mamogrāfijas, kā arī dzemdes kakla uztriepes testus, atcelt vecuma ierobežojumus tādiem profilaktiskiem pasākumiem, kā krūts vēža skrīnings, kā arī veicināt izpratni par skrīninga nozīmību;
Welcomes the efforts of some Member States which provide free access to prevention of gender-related diseases, and encourages Member States which have not yet done so to strengthen preventive healthcare for older women by providing, for example, for accessible and regular mammograms and cervical smear tests, to erase age limits in access to health prevention such as breast cancer screening, and to raise awareness of the importance of screening;
mudina dalībvalstis vēl pastiprināt centienus pieņemt stratēģiju dzimumu līdztiesības aspektu iekļaušanai veselības aprūpes politikā un nodrošināt gan sievietēm, gan vīriešiem, īpaši gados vecākiem cilvēkiem un tiem, kurus ietekmē vairāki nelabvēlīgi faktori, vienlīdzīgu piekļuvi pieejamai veselības aprūpei un ilgtermiņa aprūpei;
Encourages the Member States to further step up their efforts to adopt a gender mainstreaming strategy in health policies and to ensure equality of access to affordable health care and long-term care for both women and men, especially the older ones, and for those who face multiple disadvantages;
mudina Komisiju un dalībvalstis izstrādāt pasākumus, kas nodrošinātu labāku veselības aizsardzību un drošību darbā, tādējādi saglabājot darbspēju un iespējas darbiniekiem un dodot ieguldījumu veselības uzlabošanai vecumdienās;
Encourages the Commission and the Member States to develop measures that ensure better health and safety at work, thus maintaining the employability and capabilities of workers and making for better health in old age;
aicina Komisiju un dalībvalstis cīnīties pret visa veida vardarbību pret vecākām sievietēm, atzīstot, ka šīs problēmas apjomi netiek pienācīgi izprasti, cīnoties pret sabiedrībā iesīkstējušiem stereotipiem, un nodrošinot, ka palīdzības sniedzēji var ņemt vērā gados vecāku vardarbības upuru īpašās vajadzības, lai nodrošinātu, ka pilnībā tiek ievērotas cilvēktiesības un panākta dzimumu līdztiesība, un pilnvērtīgi tiktu izmantota programma “Daphne”;
Calls on the Commission and the Member States to combat all forms of violence against older women, recognising the underestimation of this problem, tackling societal stereotypes and ensuring that service providers are able to take into account the specific needs of older victims of violence, in order to ensure full enjoyment of human rights and achieve gender equality, and making full use of the DAPHNE programme;
Eiropas Parlamenta 2011. gada 13. septembra rezolūcija par direktīvas par starpniecību īstenošanu dalībvalstīs, tās ietekmi uz starpniecību un piemērošanu tiesās ( 2011/2026(INI) )
European Parliament resolution of 13 September 2011 on the implementation of the directive on mediation in the Member States, its impact on mediation and its take-up by the courts ( 2011/2026(INI) )
ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 67. pantu un 81. panta 2. punkta g) apakšpunktu,
having regard to Articles 67 and 81(2)(g) of the Treaty on the Functioning of the European Union,
ņemot vērā tā 2008. gada 23. aprīļa nostāju attiecībā uz Padomes kopējo nostāju, lai pieņemtu direktīvu par noteiktiem starpniecības aspektiem civillietās un komercjautājumos OV C 259E, 29.10.2009., 122. lpp.
having regard to its position of 23 April 2008 on the Council common position for adopting a directive on certain aspects of mediation in civil and commercial matters OJ C 259 E, 29.10.2009, p.122.
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 21. maija Direktīvu 2008/52/EK par konkrētiem mediācijas aspektiem civillietās un komerclietās OV L 136, 24.5.2008., 3. lpp.
having regard to Directive 2008/52/EC of the European Parliament and of the Council of 21 May 2008 on certain aspects of mediation in civil and commercial matters OJ L 136 24.05.2008, p.3.
ņemot vērā Juridiskās komitejas ziņojumu ( A7-0275/2011 ),
having regard to the report of the Committee on Legal Affairs ( A7-0275/2011 ),
tā kā viens no galvenajiem Eiropas Savienības mērķiem, īstenojot brīvības drošības un tiesiskuma telpas izveides politiku, ir garantēt labāku tiesas pieejamību; tā kā šajā kontekstā jēdzienam “tiesas pieejamība” cita starpā vajadzētu nozīmēt arī to, ka fiziskām personām un uzņēmumiem ir pieejams atbilstošs strīdu izšķiršanas process;
whereas securing better access to justice is one of the key objectives of the European Union's policy to establish an area of freedom, security and justice; whereas the concept of access to justice should, in this context, include access to adequate dispute resolution processes for individuals and businesses,
tā kā Direktīvas 2008/52/EK mērķis ir veicināt strīdu izšķiršanu ar izlīgumu, šajā nolūkā rosinot izmantot starpniecību un nodrošinot līdzsvarotu starpniecības un tiesā īstenojamās jurisdikcijas savstarpējo attiecību;
whereas the objective of Directive 2008/52/EC is to promote the amicable settlement of disputes by encouraging the use of mediation and by ensuring a balanced relationship between mediation and judicial proceedings,
tā kā šajā direktīvā ir noteikti kopīgi principi jo īpaši attiecībā uz civilprocesa aspektiem, tā cenšoties nodrošināt, lai starpniecība kā stabila alternatīva tradicionālajam sacīkstes procesam būtu vieglāk pieejama un lai puses, kuras Eiropas Savienībā izmanto starpniecību, varētu rīkoties saskaņā ar prognozējamiem tiesību pamataktiem;
whereas in order to facilitate access to mediation as a viable alternative to the traditional adversarial approach and to ensure that parties having recourse to mediation in the European Union benefit from predictable framework legislation, the Directive introduces common principles addressing, in particular, aspects of civil procedure,
tā kā līdztekus prognozējamībai direktīvas mērķis ir izveidot pamatu, kas saglabā galveno starpniecības priekšrocību, proti, elastību; tā kā dalībvalstīm, izstrādājot savus tiesību aktus un ieviešot direktīvu, jāvadās pēc šīm divām prasībām,
whereas, besides predictability, the Directive aims to establish a framework that preserves the main advantage of mediation, flexibility; whereas these two requirements should guide Member States when drawing up national laws implementing the Directive,
tā kā Direktīva 2008/52/EK ir piesaistījusi kaimiņvalstu interesi un tai ir bijusi skaidra ietekme uz līdzīgu tiesību aktu izstrādi dažās no šīm valstīm,
whereas Directive 2008/52/EC has also been of interest to neighbouring States and has had a demonstrable influence on the introduction of similar legislation in some of these countries,
tā kā dalībvalstīm atbilstība šai direktīvai jānodrošina līdz 2011. gada 21. maijam, izņemot 10. pantu, kura noteikumu izpildes termiņš bija 2010. gada 21. novembris; tā kā vairākums dalībvalstu jau ir paziņojušas, ka īstenošanas process ir pabeigts vai tiks pabeigts noteiktajā termiņā, un tikai dažas dalībvalstis ‐ Čehijas Republika, Austrija, Somija un Zviedrija ‐ vēl nav ziņojušas par to, ka ir nodrošināta atbilstība direktīvas noteikumiem;
whereas the Member States are required to comply with this Directive before 21 May 2011, with the exception of Article 10, for which the date of compliance was 21 November 2010; whereas so far the majority of Member States have reported that they have completed the implementation process or will complete it by the deadline, and only a few Member States have not yet reported compliance with the Directive's provisions: the Czech Republic, Austria, Finland and Sweden,
tā kā Eiropas Parlaments uzskata, ka ir svarīgi pārbaudīt, kā dalībvalstis ir īstenojušas šo tiesību aktu, jo vēlas uzzināt, ko par to domā personas, kuras nodarbojas ar starpniecību, un arī tie, kas šo pakalpojumu izmanto, kā arī noskaidrot, vai starpniecības procesu varētu uzlabot un kā to varētu izdarīt;
whereas the European Parliament considers it important to examine how this piece of legislation has been implemented by the Member States, to see what practitioners and users of mediation think of it and to identify whether and how it could be improved,
tā kā šajā nolūkā galvenās reglamentējošās darbības, ko veikušas dalībvalstis, ir pamatīgi jāizvērtē, lai apzinātu labu praksi un secinātu, kā turpmāk rīkoties Eiropas līmenī,
whereas, for this purpose, a thorough analysis of the main regulatory approaches of the Member States should be conducted in order to identify good practices and draw conclusions about any further action at European level,
tā kā Komisijas apstiprinātais Stokholmas programmas īstenošanas rīcības plāns ( COM(2010)0171 ) paredz 2013. gadā izdot paziņojumu par Starpniecības direktīvas īstenošanu,
whereas the Commission's Action Plan for implementing the Stockholm Programme ( COM(2010)0171 ) foresees a Communication on the implementation of the mediation directive in 2013,
tā kā ir vērts apsvērt to, kā dalībvalstis ir īstenojušas Starpniecības direktīvas pamatnoteikumus attiecībā uz iespēju pašām tiesu iestādēm aicināt puses izmantot starpniecību (5. pants), attiecībā uz konfidencialitātes garantēšanu (7. pants), starpniecības rezultātā panāktu izlīgumu izpildi (6. pants), kā arī starpniecības ietekmi uz noilgumu un noilguma termiņiem (8. pants),
whereas it is worth considering how Member States have implemented the main provisions of the Mediation Directive regarding the possibility for the courts to suggest mediation directly to the parties (Article 5), the guarantee of confidentiality (Article 7), the enforceability of agreements resulting from mediation (Article 6) and the effect of mediation on limitation and prescription periods (Article 8),
tā kā Komisija savā 2011. gada darba programmā iekļāvusi likumdošanas iniciatīvu par strīdu alternatīvu risināšanu,
whereas the Commission has included in its Work Programme for 2011 a legislative proposal on Alternative Dispute Resolution,
konstatē, ka direktīvā noteiktā prasība garantēt konfidencialitāti dažu dalībvalstu tiesību aktos jau ir bijusi spēkā ‐ Bulgārijas Civilprocesa kodeksā ir noteikts, ka starpnieki var atteikties sniegt liecību par strīdu, ko tie šķīruši; līdzīgi noteikumi ir iekļauti arī starpniecību reglamentējošos Francijas un Polijas tiesību aktos; norāda, ka dalībvalstīm ir atšķirīgas pieejas ‐ Itālija ir noteikusi stingras prasības attiecībā uz starpniecības procesu konfidencialitāti, turpretim attiecīgajos noteikumos, kas starpniecībai tiek piemēroti Zviedrijā, ir paredzēts, ka konfidencialitāte netiek garantēta automātiski un ka pusēm ir jāvienojas par konfidencialitātes ievērošanu; uzskata, ka būtu vajadzīga saskaņotāka pieeja;
Observes that the requirement of confidentiality set out by the Directive already existed in certain Member States' domestic legislation: in Bulgaria, the Code of Civil Procedure states that mediators can refuse to testify about a dispute they have mediated; in France and Poland the laws governing civil mediation establish similar provisions; notes that, among the Member States, Italy adopts a rigorous approach to the confidentiality of mediation proceedings, whilst the Swedish mediation rules state that confidentiality is not automatic and require an agreement between the parties to that effect; considers that a more coherent approach seems to be needed;
konstatē, ka atbilstoši direktīvas 6. pantam vairākumā dalībvalstu ir spēkā kārtība, ar kuru saskaņā starpniecības procesā panākti izlīgumi ir izpildāmi tieši tāpat kā tiesas lēmumi; norāda, ka tas tiek panākts, iesniedzot izlīguma dokumentu tiesai vai to apliecinot pie notāra, un , šķiet, ka dažu valstu likumdevēji izvēlas pirmo risinājumu, turpretim daudzās dalībvalstīs likums pieļauj arī notariālu apstiprināšanu ‐ piemēram, Grieķijā un Slovēnijā ar likumu ir noteikts, ka starpniecībā panāktu izlīgumu par izpildāmu var atzīt tiesu iestādes, bet Nīderlandē un Vācijā izlīgumus var atzīt par izpildāmiem kā notariālus aktus, un citās dalībvalstīs, tostarp Austrijā, tos var atzīt par izpildāmiem kā notariālus aktus, kaut gan attiecīgajos valstu tiesību aktos tas nav skaidri norādīts; aicina Komisiju nodrošināt, lai visas dalībvalstis, kas vēl nav pārņēmušas direktīvas 6. pantu, to nekavējoties izdarītu;
Observes that, pursuant to Article 6 of the Directive, the majority of Member States have a procedure for giving the mediation settlement agreement the same authority as a judicial decision; notes that this is achieved either by submitting it to the court or by having the agreement notarised, and that it appears that some national legislatures have opted for the former solution, while, by contrast, in many Member States notarisation is also an available option under national law: for instance, whereas in Greece and Slovenia the law provides that a mediation agreement record may be enforced by the courts, in the Netherlands and in Germany agreements can be rendered enforceable as notarial acts, and in other Member States, including Austria, they can, as the law currently stands, be rendered enforceable as notarial acts despite the lack of any explicit provision to that effect in the relevant national legislation; calls on the Commission to ensure that all Member States that do not yet comply with Article 6 of the Directive do so without delay;
uzskata, ka 8. pants par starpniecības ietekmi uz noilgumu un noilguma termiņiem ir būtiski svarīgs, jo tas nodrošina, ka pusēm, kas strīda izšķiršanai izvēlas starpniecības procesu, pēc attiecīgā starpniecības laikposma beigām nav liegta iespēja sniegt prasību tiesā; konstatē, ka pret šo noteikumu dalībvalstīm, šķiet, nav nopietnu iebildumu;
Takes the view that Article 8, which deals with the effects of mediation on limitation and prescription periods, is an essential provision in that it ensures that parties who choose mediation in an attempt to settle a dispute are not subsequently prevented from having their day in court as a result of the time spent in mediation; notes that no particular issue seems to have been raised by Member States in relation to this point;
norāda, ka dažas dalībvalstis papildus direktīvas pamatprasībām divās jomās ir izvēlējušās stingrāku reglamentāciju, proti, paredzot finansiālus stimulus, kas veicina starpniecības izmantošanu, un nosakot obligātas starpniecības prasības; atzīmē, ka šādas valstu iniciatīvas palīdz padarīt strīdu atrisināšanu daudz efektīvāku un samazina tiesu darba slodzi;
Points out that some Member States have chosen to go beyond the core requirements of the Directive in two areas, namely financial incentives for participation in mediation and mandatory mediation requirements; notes that national initiatives of this type help to make dispute resolution more effective and reduce the courts' workload;
apstiprina ‐ saskaņā ar 5. panta 2. punktu dalībvalstis var noteikt, ka starpniecības izmantošana ir obligāta vai ka uz starpniecības izmantošanu attiecas veicinoši līdzekļi vai sankcijas, ko piemēro pirms vai pēc tiesvedības sākuma, ja vien tas neliedz attiecīgajām pusēm iespēju celt prasību tiesā;
Acknowledges that Article 5(2) allows Member States to make the use of mediation compulsory or subject to incentives or sanctions, whether before or after judicial proceedings have started, provided that this does not prevent the parties from exercising their right of access to the courts;
konstatē, ka dažas Eiropas valstis ir īstenojušas vairākas iniciatīvas, nodrošinot finansiālus stimulus pusēm, kuras izšķiras par lietu nodošanu starpniecībai ‐ Bulgārijā pusēm ir tiesības saņemt atpakaļ 50 % no jau samaksātas valsts nodevas par tiesā celtu prasību, ja tās veiksmīgi ir panākušas izlīgumu starpniecības procesā, un Rumānijas tiesību aktos ir noteikts, ka tiesas nodeva tiek atmaksāta pilnā apmērā, ja starpniecības procesā tiek izšķirts juridisks strīds, par kuru celtā prasība tiesā vēl nav izskatīta; norāda, ka līdzīgi noteikumi ir iekļauti arī Ungārijas tiesību aktos un ka Itālijā nevienam starpniecības un izlīguma dokumentam netiek piemērotas zīmognodevas vai citas maksas;
Observes that some European states have undertaken a number of initiatives to provide financial incentives to parties who refer cases to mediation: in Bulgaria, parties will receive a refund of 50% of the state fee already paid for filing the dispute in court if they successfully resolve a dispute in mediation, and Romanian legislation provides for full reimbursement of the court fee if the parties settle a pending legal dispute through mediation; notes that similar provision is to be found in Hungarian legislation and that in Italy all mediation acts and agreements are exempt from stamp duties and charges;
konstatē, ka papildus finansiāliem stimuliem dažas dalībvalstis, kuru tiesu iestādes ir pārslogotas, ir izvēlējušās noteikt obligātu starpniecības izmantošanu; norāda, ka šādos gadījumos prasību nevar celt tiesā, kamēr puses vispirms nav mēģinājušas panākt izlīgumu starpniecības ceļā;
Observes that, alongside the financial incentives, certain Member States whose judicial systems are overburdened have resorted to rules making recourse to mediation compulsory; notes that in such cases disputes cannot be filed in court until the parties have first attempted to resolve the issues by mediation;
norāda, ka spilgtākais piemērs ir Itālijas Normatīvais dekrēts Nr. 28, ar kuru šādi iecerēts mainīt tiesību sistēmu pašos pamatos un atvieglot Itālijas tiesu darbu, kuru pārslodze ir vispārzināma, samazinot tiesā izskatāmo lietu skaitu un deviņu gadu laikposmu, kas vidēji vajadzīgs galīgai civillietas iztiesāšanai; konstatē, ka praktizējošo juristu nelabvēlīgā reakcija nepārsteidz ‐ tie ir apstrīdējuši šo dekrētu tiesā un pat sākuši streikot;
Points out that the most striking example is Italian Legislative Decree No 28, which aims in this way to overhaul the legal system and make up for the notoriously congested Italian courts by reducing caseloads and the nine-year average time to complete litigation in a civil case; observes that, not surprisingly, this has not been well received by practitioners, who have challenged the decree in court and even gone on strike;
norāda ‐ lai gan pretrunīgi vērtēta, tomēr to dalībvalstu rīcība, kuras savos tiesību aktos papildus Starpniecības direktīvas pamatprasībām ir noteikušas stingrāku reglamentāciju, šķiet, ir ļāvusi tām sasniegt svarīgus rezultātus, sekmējot ārpustiesas strīdu izšķiršanu civillietās un komerclietās; konstatē ‐ jo īpaši Itālijā, Bulgārijā un Rumānijā sasniegtie rezultāti liecina, ka starpniecība var būt ekonomiska un ātra ārpustiesas strīdu izšķiršanas kārtība, kas tiek īstenota atbilstoši pušu vajadzībām;
Points out that, despite the controversy, Member States whose national legislation goes beyond the core requirements of the Mediation Directive seem to have achieved important results in promoting the non-judicial treatment of disputes in civil and commercial matters; observes that the results achieved in particular in Italy, Bulgaria and Romania prove that mediation can bring about a cost-effective and quick extrajudicial resolution of disputes through processes tailored to the needs of the parties;
konstatē, ka, nosakot obligātu starpniecības izmantošanu, Itālijas tiesību sistēmā, šķiet, ir sasniegts mērķis ‐ mazināt tiesu pārslodzi; tomēr uzsver, ka starpniecība jāveicina kā dzīvotspējīgs, lēts un ātrāks tiesas spriešanas veids nekā tiesas process ar savu piespiedu raksturu;
Observes that compulsory mediation appears to be achieving the objective in the Italian legal system by relieving congestion in the courts; nevertheless stresses that mediation should be promoted as a viable, low-cost and quicker alternative form of justice rather than a compulsory aspect of the judicial procedure;
atzinīgi vērtē Bulgārijas likumā par starpniecību noteikto finansiālo stimulu sekmīgu piemērošanu; tomēr atzīst ‐ rezultāti ir panākti, arī pateicoties tam, ka Bulgārijas tiesību sistēmā jau krietnu laiku ir bijusi noturīga interese par starpniecību un profesionāli starpniecības pakalpojumi ir bijuši pieejami kopš 1990. gada, turklāt Strīdu izšķiršanas centrs (kurā starpniecības profesionāļi strādā maiņās) kopš 2010. gada ik dienu ir sniedzis bezmaksas starpniecības pakalpojumus un informāciju pusēm, kuru lieta tiesā vēl nav izskatīta; norāda, ka Bulgārijā starpniecība izmantota divās trešdaļās tiesas lietu, turklāt puse no šīm lietām starpniecības procesā ir veiksmīgi izbeigtas;
Acknowledges the successful results achieved by the financial incentives provided for by the Bulgarian law on mediation; recognises, however, that these are also due to the long-standing interest in mediation shown by the Bulgarian legal system in that the mediation community has been in existence since 1990 and the Settlement Centre – staffed by mediators working in shifts – has since 2010 been providing free mediation services and information for parties in pending court cases on a daily basis; notes that in Bulgaria two thirds of the cases referred were mediated and half of those cases were brought to a successful conclusion in mediation;
atzinīgi vērtē arī sekmes, kas gūtas, īstenojot Rumānijas likumu par starpniecību ‐ papildus tam, ka ir nodrošināti finansiāli stimuli, ir izveidota Starpniecības padome, kas ir valsts iestāde starpniecības prakses jautājumos un darbojas kā patstāvīga, autonoma juridiskā persona; šī padome strādā, lai popularizētu starpniecības darbību, izstrādātu mācību standartus, sagatavotu mācību kursu pasniedzējus, izsniegtu dokumentus, kuri apliecina starpnieku profesionālo kvalifikāciju, pieņemtu ētikas kodeksu un sagatavotu priekšlikumus papildu tiesību aktu pieņemšanai;
Notes also the successful results of the Romanian law on mediation: as well as the provisions on financial incentives, a Mediation Council – a national authority for mediation practice which exists as a separate, autonomous legal body – has been established; it is entirely devoted to promoting mediation activity, developing training standards, preparing training-course providers, issuing documents certifying mediators' professional qualifications, adopting a code of ethics, and formulating proposals for more legislation;
ņemot vērā visu iepriekšminēto, uzskata ‐ kopumā dalībvalstis ir nodrošinājušas to, lai Direktīva 2008/52/EK līdz 2011. gada 21. maijam būtu īstenota, un, kaut arī dalībvalstis veic atšķirīgas reglamentējošās darbības un dažas valstis nedaudz atpaliek no pārējām, galvenais ir tas, ka vairākums dalībvalstu ir ne vien nodrošinājušas atbilstību direktīvai, bet faktiski noteikušas augstākas prasības par direktīvā paredzētajām;
Believes that, in the light of all of the foregoing, the Member States are, as a whole, largely on track to implement Directive 2008/52/EC by 21 May 2011 and that, while Member States are using varied regulatory approaches and some states are a little behind, the fact remains that most Member States are not only compliant, but are in fact ahead of the Directive's requirements;