natgillin/translations-raw huggingface dataset:
par Eiropas kaimiņattiecību politikas dienvidu dimensijas pārskatīšanu
on the review of the European Neighbourhood Policy - Southern Dimension
PE459.745v01-00 B7‑0000/2011 Eiropas Parlamenta rezolūcija par Eiropas kaimiņattiecību politikas dienvidu dimensijas pārskatīšanu
PE459.745v01-00 B7‑0199/2011 European Parliament resolution on the review of the European Neighbourhood Policy - Southern Dimension
- ņemot vērā ar Ēģipti, Izraēlu, Jordāniju, Libānu, Maroku, Palestīniešu pašpārvaldi un Tunisiju kopīgi pieņemtos rīcības plānus,
- having regard to the Action Plans adopted jointly with Egypt, Israel, Jordan, Lebanon, Morocco, the Palestinian Authority and Tunisia,
- ņemot vērā Komisijas 2003. gada 11. marta paziņojumu „Plašāka Eiropa — kaimiņattiecības: jauna sistēma attiecībām ar austrumu un dienvidu kaimiņvalstīm” COM(2003)0104 .
- having regard to the Commission Communications of 11 March 2003 on Wider Europe - Neighbourhood: A New Framework for Relations with our Eastern and Southern Neighbours COM(2003)0104 .
, 2004. gada 12. maija paziņojumu „Eiropas kaimiņattiecību politika –– stratēģijas dokuments” COM(2004) 0373.
, of 12 May 2004 on European Neighbourhood Policy - Strategy Paper COM(2004)0373 .
, 2006. gada 4. decembra paziņojumu par Eiropas kaimiņattiecību politikas nostiprināšanu COM(2006)0726 .
, of 4 December 2006 on Strengthening the ENP COM(2006)0726 .
, 2007. gada 5. decembra paziņojumu „Stipra Eiropas kaimiņattiecību politika” COM(2007)0774 .
, of 5 December 2007 on A Strong European Neighbourhood Policy COM(2007)0774 .
- ņemot vērā Komisijas un Savienības augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos kopīgo paziņojumu par partnerattiecībām demokrātijai un kopīgam uzplaukumam ar Vidusjūras dienvidu reģionu COM(2011)0200 .
- having regard to the joint communication of the Commission and the High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy on a partnership for democracy and shared prosperity with the Southern Mediterranean of 8 March 2011 COM(2011)0200 .
- ņemot vērā 2010. gada 26. jūlijā pieņemtos Ārlietu padomes secinājumus par EKP,
- having regard to the Foreign Affairs Council conclusions on the ENP of 26 July 2010,
- ņemot vērā Parlamenta iepriekšējās rezolūcijas, proti, 2006. gada 19. janvāra rezolūciju par Eiropas kaimiņattiecību politiku (EKP) OV C 287 E, 24.11.2006., 312. lpp.
- having regard to its previous resolutions of 19 January 2006 on the European Neighbourhood Policy (ENP) OJ C 287 E, 24.11.2006, p.
, 2009. gada 19. februāra rezolūciju par Eiropas kaimiņattiecību un partnerības instrumenta pārskatīšanu OV C 76 E, 25.3.2010., 83. lpp.
, of 19 February 2009 on the review of the European Neighbourhood Policy Instrument OJ C 76 E, 25.3.2010, p.
un 2010. gada 9. septembra rezolūciju par situāciju saistībā ar Jordānas upi un jo īpaši saistībā ar teritoriju tās lejtecē Pieņemtie teksti, P7_TA-PROV(2010)0314 .
, and of 9 September 2010 on the situation of the Jordan River, with special regard to the Lower Jordan River area Texts adopted, P7_TA-PROV(2010)0314 .
- ņemot vērā 2011. gada 3. februāra rezolūciju par stāvokli Tunisijā P7_TA-PROV(2011)0038 .
- having regard to its resolutions of 3 February 2011 on the situation in Tunisia P7_TA-PROV(2011)0038 .
, 2011. gada 17. februāra rezolūciju par stāvokli Ēģiptē P7_TA-PROV(2011)0064 .
, of 17 February 2011 on the situation in Egypt P7_TA-PROV(2011)0064 .
un 2011. gada 10. marta rezolūciju par Dienvidu kaimiņvalstīm un it īpaši Lībiju, tostarp humanitāriem aspektiem P7_TA-PROV(2011)0095 .
and of 10 March 2011 on the Southern Neighbourhood, and Libya in particular, including humanitarian aspects P7_TA-PROV(2011)0095 .
- ņemot vērā ES un Marokas Asociācijas padomes 2008. gada 13. oktobra secinājumus, piešķirot Marokai īpašu statusu,
- having regard to the conclusions of the EU-Morocco Association Council of 13 October 2008, which granted advanced status to Morocco,
- ņemot vērā ES un Jordānijas Asociācijas padomes 2010. gada 26. oktobra secinājumus, piešķirot Jordānijai īpašu statusu,
- having regard to the conclusions of the EU-Jordan Association Council of 26 October 2010, which granted advanced status to Jordan,
- ņemot vērā „Barselonas procesa — Vidusjūras reģiona valstu savienības” apstiprinājumu Briseles Eiropadomes laikā, kas norisinājās 2008. gada 13. un 14. martā,
- having regard to the approval of the Barcelona Process: Union for the Mediterranean by the Brussels European Council of 13 and 14 March 2008,
ņemot vērā Komisijas 2008. gada 20. maija paziņojumu „Barselonas process – Vidusjūras reģiona valstu savienība” COM(2008)0319 .
- having regard to the Commission Communication of 20 May 2008 on ‘The Barcelona Process: Union for the Mediterranean (UfM)’ COM(2008)0319 .
- ņemot vērā 2008. gada 13. jūlijā Parīzē notikušās Vidusjūras reģiona valstu augstākā līmeņa sanāksmes deklarāciju,
- having regard to the Declaration of the Paris Summit for the Mediterranean, held in Paris on 13 July 2008,
- ņemot vērā Barselonas deklarāciju, ar kuru izveido Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu partnerību, ko pieņēma Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu ārlietu ministru 1995. gada 27. un 28. novembrī notikušajā konferencē,
- having regard to the Barcelona Declaration establishing a Euro-Mediterranean Partnership adopted at the Euro-Mediterranean Conference of Ministers of Foreign Affairs held on 27 and 28 November 1995,
- ņemot vērā Savienības Vidusjūrai Parlamentārās asamblejas sanāksmēs 2008. gada 12. jūlijā Parīzē, 2009. gada 20. novembrī Kairā, 2010. gada 22. janvārī Rabatā, 2010. gada 22. janvārī Palermo un 2010. gada 12. novembrī Romā Prezidija pieņemtos paziņojumus,
- having regard to the statements issued by the Bureau of the Parliamentary Assembly of the Union for the Mediterranean (PA-UfM) at its meetings in Paris (12 July 2008), Cairo (20 November 2009), Rabat (22 January 2010), Palermo (18 June 2010) and Rome (12 November 2010),
- ņemot vērā Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu parlamentārās asamblejas (EMPA) ieteikumu, kas tika pieņemts 2008. gada 13. oktobrī Ammānā un nosūtīts Barselonas procesa – Savienības Vidusjūrai valstu ārlietu ministru pirmajai sanāksmei ,
- having regard to the recommendation of the Euro-Mediterranean Parliamentary Assembly (EMPA) adopted in Amman on 13 October 2008 and forwarded to the First Meeting of the Ministers of Foreign Affairs of the Barcelona Process: Union for the Mediterranean,
- ņemot vērā Savienības Vidusjūrai Parlamentārās asamblejas 2010. gada 13. un 14. martā Ammānā notikušajā 6. plenārsēdē komiteju pieņemtos ieteikumus,
- having regard to the recommendations adopted by the committees of the PA-UfM at its sixth plenary session, held in Amman on 13 and 14 March 2010,
- ņemot vērā Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu reģionālās un vietējās asamblejas ( ARLEM ) atklāšanas sanāksmes, kas notika Barselonā 2010. gada 21. janvārī, secinājumus,
- having regard to the conclusions of the inaugural meeting of the Euro-Mediterranean Regional and Local Assembly (ARLEM) held in Barcelona on 21 January 2010,
- ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 24. oktobra Regulu (EK) Nr. 1638/2006, ar ko paredz vispārējos noteikumus Eiropas kaimiņattiecību un partnerības instrumenta izveidošanai (ENPI) OV L 310, 9.11.2006., 1. lpp.
- having regard to Regulation (EC) No 1638/2006 of the European Parliament and of the Council of 24 October 2006 laying down general provisions establishing a European Neighbourhood and Partnership Instrument (ENPI) OJ L 310, 9.11.2066, p.1.
- ņemot vērā Parlamenta 2010. gada 13. decembra ieteikumu Padomei par sarunām par ES un Lībijas pamatnolīgumu,
- having regard to its recommendation to the Council of 13 December 2010 on the negotiations on the EU-Libya Framework Agreement ,
A. tā kā cilvēktiesību un jo īpaši sieviešu tiesību, ievērošana un veicināšana, tiesiskuma, drošības stiprināšana, demokrātiskā stabilitāte, labklājība, ienākumu taisnīga sadale, pārticība un iespējas sabiedrībā un līdz ar to cīņa pret korupciju un labas pārvaldības veicināšana ir Eiropas Savienības pamata principi un mērķi, kam jābūt ar EKP partnervalstīm kopīgām vērtībām un jākļūst par EKP pamatmērķiem.
A. whereas respect for and the promotion of democracy and human rights, and specifically women’s rights, the rule of law, the strengthening of security, democratic stability, prosperity, the fair distribution of income, wealth and chances in society and, therefore, the fight against corruption and the promotion of good governance, are founding principles and aims of the European Union and must constitute common values shared with ENP partner countries and become key objectives of the ENP,
B. tā kā EKP pārskatīšanā būtu jāņem vērā vairākās ES dienvidu kaimiņvalstīs notiekošās demonstrācijas, kurās tiek prasīta brīvība, demokrātija un reformas, jo tās apliecina cilvēku spēcīgo vēlmi pēc patiesām pārmaiņām un labākiem dzīves apstākļiem reģionā;
B. whereas the ENP review should take account of the demonstrations calling for freedom, democracy and reforms in several countries in the EU’s Southern Neighbourhood, as they illustrated the strong desire among the people for genuine change and better living conditions in the region,
C. tā kā iedzīvotāju nemieru iemesls lielākoties bija nevienlīdzīga bagātību sadale un ekonomiskā izaugsme un brīvību trūkums, šos nemierus izraisīja iedzīvotāju vispārējā neapmierinātība ar pie varas esošajiem režīmiem un šie nemieri ir pārņēmuši visu reģionu;
C. whereas, largely motivated by the uneven distribution of wealth and economic growth and the lack of freedoms , civil unrest, stemming from the general dissatisfaction of the population with the regimes in power, has grown throughout the whole region,
D. tā kā notikumi Tunisijā, Ēģiptē un Lībijā liek ES veikt attiecīgas izmaiņas EKP, lai efektīvi atbalstītu politisko, ekonomisko un sociālo reformu procesu;
D. whereas the events in Tunisia, Egypt and Libya require the EU to make appropriate changes to the ENP in order to support effectively the process of political, economic and social reform,
E. tā kā kopš EKP uzsākšanas 2004. gadā tā ir izrādījusies neefektīva cilvēktiesību un demokrātijas mērķu sasniegšanā un nav spējusi nodrošināt vajadzīgo politisko, sociālo un institucionālo reformu veikšanu; tā kā attiecībās ar šo reģionu ES ir atstājusi novārtā dialogu ar pilsonisko sabiedrību un demokrātiskajiem spēkiem Vidusjūras dienvidu piekrastes valstīs; tā kā trūkumi un problēmas saglabājas, uzsvars būtu jāliek uz īstenošanu, darbojoties kopā ar pilsoniskās sabiedrības patiesiem pārstāvjiem un demokrātijas veidošanai īpaši svarīgām iestādēm saskaņā ar skaidri noteiktām rīcības prioritātēm, precīziem kritērijiem un diferencēšanu atbilstīgi darbības rezultātiem un panākumiem;
E. whereas since its launch in 2004 the ENP has proven ineffective in meeting its human rights and democracy objectives and has been unable to bring about the necessary political, social and institutional reforms; whereas in its relations with the region the EU has neglected dialogue with civil societies and democratic forces on the southern shore of the Mediterranean; whereas shortcomings and challenges remain, and the focus should now be on implementation in an effort to act together with partners who are truly representative of civil society and critical institutions vital to democracy-building, with clearly defined priorities for action, clear benchmarks and differentiation based on performance and achievements,
F. tā kā ES ir precīzāk jānosaka tās stratēģiskie mērķi un prioritātes partnerattiecībās ar austrumu un dienvidu kaimiņvalstīm un būtu jāpievērš pienācīga uzmanība saistītiem politiskās darba kārtības jautājumiem, tostarp budžeta plānošanā;
F. whereas the EU needs to define more precisely its strategic goals and priorities in its partnership with its eastern and southern neighbours and should attach due importance to related items on its political agenda, also in its budgetary planning,
G. tā kā EKP būtu jāiekļauj vērienīgāki un efektīvāki instrumenti, lai veicinātu un atbalstītu politiskās, ekonomiskās un sociālās reformas ES kaimiņvalstīs;
G. whereas the ENP should include more ambitious and efficient instruments to encourage and support political, economic and social reforms in the EU’s neighbourhood,
H. tā kā ar Lisabonas līgumu ir izveidoti apstākļi, lai ES varētu uzlabot savu politikas virzienu un darbības efektivitāti un saskaņotību, jo īpaši ārējo attiecību jomā, izveidojot Komisijas priekšsēdētāja vietnieka/Savienības augstā pārstāvja ārlietās un drošības politikas jautājumos amatu un Eiropas Ārējās darbības dienestu, un tā kā priekšsēdētāja vietniecei/augstajai pārstāvei būtu jānodrošina, lai ES sadzirdētu pasaulē;
H. whereas the Lisbon Treaty has created the conditions for the EU to improve the efficiency and coherence of its policies and functioning, particularly in the sphere of external relations through the creation of the post of Vice-President of the Commission/High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy (VP/HR) and the European External Action Service (EEAS), and whereas the VP/HR should ensure that the EU’s voice is heard on the international stage,
I. tā kā Līguma par Eiropas Savienību 3. un 21. pantā detalizētāk izklāstīti ES ārpolitikas mērķi un cilvēktiesību ievērošanas veicināšana un jo īpaši cilvēktiesību un pamatbrīvību universalitāte un nedalāmība izvirzīta par ES ārējās darbības pamatuzdevumu;
I. whereas Articles 3 and 21 of the Treaty on European Union further develop the objectives of the Union’s foreign policy and put the promotion of human rights, and, more specifically, the universality and indivisibility of human rights and fundamental freedoms, at the centre of the Union’s external action,
J. tā kā saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 8. pantu Savienībai ir jāveido īpašas attiecības ar kaimiņvalstīm, lai izveidotu labklājības un labu kaimiņattiecību telpu, kuras pamatā ir Savienības vērtības un kuru raksturo ciešas un mierīgas, uz sadarbību balstītas attiecības;
J. whereas, in accordance with Article 8 of the Treaty on European Union, the Union must develop a special relationship with neighbouring countries, with the aim of establishing an area of prosperity and good neighbourliness, founded on the values of the Union and characterised by close and peaceful relations based on cooperation,
K. tā kā neatrisināti konflikti un starptautisko cilvēktiesību pārkāpumi kavē EKP īstenošanu, negatīvi ietekmējot ekonomisko, sociālo un politisko attīstību, reģionālo sadarbību, stabilitāti un drošību;
K. whereas unresolved conflicts and violations of international human rights law represent an impediment to the fulfilment of the ENP, hampering economic, social and political development and regional cooperation, stability and security,
L. tā kā pēdējo gadu laikā ES attiecībās ar dienvidu kaimiņvalstīm bieži par svarīgākiem tika uzskatīti centieni nodrošināt īstermiņa stabilitāti, mazāk uzmanības veltot demokrātijas vērtībām, sociālajam taisnīgumam un cilvēktiesībām;
L. whereas the quest for short-term stability has often taken precedence over the values of democracy, social justice and human rights in the EU’s relations with its southern neighbours in recent years,
M. tā kā ES vajadzētu īstenot augšupejošu pieeju, palielinot atbalstu iestāžu izveidei, pilsoniskajai sabiedrībai un demokratizācijas procesa uzsākšanai, jo īpaši sieviešu līdzdalībai un sociāli ekonomiskajai attīstībai, kas ir ilgtermiņa stabilizācijas priekšnoteikums;
M. whereas the EU should pursue a bottom-up approach, increasing its support for institution-building, civil society and the will to start democratisation processes, in particular the participation of women, and socio-economic developments, which are preconditions for long-term stabilisation,
N. tā kā cilvēktiesību un jo īpaši sieviešu cilvēktiesību, demokrātijas un tiesiskuma ievērošana, tostarp spīdzināšanas un nežēlīgas, necilvēcīgas un pazemojošas izturēšanās apkarošana un iestāšanās pret nāvessodu, ir ES pamatprincipi;
N. whereas respect for human rights, and in particular women’s human rights, democracy and the rule of law, including the fight against torture and cruel, inhumane or degrading treatment, and opposition to the death penalty, are fundamental EU principles,
O. tā kā Savienības Vidusjūrai darbība pašlaik ir apstājusies, jo īpaši pēc tam, kad uz nenoteiktu laiku tika atlikta tās valstu un to valdību vadītāju otrā augstākā līmeņa sanāksme un ministru sanāksmes un no amata atkāpās tās ģenerālsekretārs; tā kā Savienības Vidusjūrai reģionālo kontekstu raksturo teritoriāli konflikti, politiskās krīzes un pieaugoša sociālā spriedze, pāraugot līdz iedzīvotāju nemieriem Tunisijā, Ēģiptē un citās Vidusjūras un Tuvo Austrumu valstīs, un tas viss negatīvi ietekmē Savienības Vidusjūrai iestāžu darbu un lielu reģionālās integrācijas projektu uzsākšanai, kuri tika noteikti Savienības Vidusjūrai valstu un to valdību vadītāju Parīzes augstākā līmeņa sanāksmē Parīzē 2008. gada jūlijā un Savienības Vidusjūrai ārlietu ministru sanāksmē Marseļā 2008. gada 3. un 4. novembrī; tā kā Savienība Vidusjūrai, ar ko bija paredzēts pastiprināt ES politiku šajā reģionā, ir izrādījusies nespējīga mazināt pieaugošo neuzticēšanos un šā reģiona iedzīvotāju pamatvajadzību apmierināšanu;
O. whereas the UfM is currently on hold, in particular following the postponement sine die of the its Second Summit of Heads of State or Government and ministerial meetings and the resignation of its Secretary-General; whereas the regional context in which the UfM is taking shape is one which is marked by territorial conflicts, political crises and an increase in social tension and which has been overtaken by the popular uprisings in Tunisia, Egypt and other Mediterranean and Middle Eastern countries, all of which are hampering the operation of the UfM’s institutions and the start of the major regional integration projects identified by the UfM Heads of State and Government at the Paris Summit in July 2008 and by the UfM Ministers of Foreign Affairs at their meeting in Marseille on 3 and 4 November 2008; whereas the UfM, which was supposed to enhance EU policy in the region, has proved ineffective in allaying the growing mistrust and meeting the basic needs of the peoples concerned,
P. tā kā jāņem vērā iespējas, ko sniedz Savienības Vidusjūrai izveide, lai stiprinātu papildināmību starp divpusējiem politikas virzieniem, no vienas puses, un reģionālās politikas virzieniem, no otras puses, nolūkā efektīvāk īstenot Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu sadarbības mērķus
P. having regard to the opportunity offered by the establishment of the UfM to strengthen complementarity between bilateral policies, on the one hand, and regional policies, on the other, in order to achieve more effectively the goals of Euro-Mediterranean cooperation,
Q. tā kā citi pasaules dalībnieki un jo īpaši BRIC valstis ir vēl vairāk pastiprinājušas savu ekonomisko klātbūtni un politisko ietekmi ES dienvidu kaimiņvalstīs;
Q. whereas other global actors, and the BRIC countries in particular, have been further strengthening their economic presence and political influence in the EU’s Southern Neighbourhood,
R. tā kā politiskās, ekonomiskās, sociālās un finanšu krīzes ietekme ir pastiprinājusi pašreizējās politiskās, ekonomiskās un sociālās problēmas EKP dienvidu partnervalstīs; tā kā reformu izmaksas attiecībā uz konverģenci ar acquis un pakāpenisku pielāgošanos ciešākām ekonomiskām un sociālām attiecībām rada ES dienvidu kaimiņvalstīm papildu problēmu; tā kā dažās valstīs šie faktori ir būtiski veicinājuši iedzīvotāju sacelšanos un prasības pēc demokratizācijas un reformām;
R. whereas the effects of the political, economic, social and financial crisis have added to the existing political, economic and social challenges facing the ENP southern countries; whereas the cost of reforms relating to convergence with the acquis and adaptation in line with progressively closer economic and social relations is an additional challenge in the EU’ southern neighbours; whereas in some countries these factors have contributed greatly to civil unrest and demands for democratisation and reforms,
S. tā kā jautājums par ūdens apsaimniekošanu, jo īpaši ūdens resursu taisnīgu sadali, ievērojot visu reģionā dzīvojošo cilvēku vajadzības, ir būtiski svarīgs ilgstošam mieram un stabilitātei Tuvajos Austrumos;
S. whereas the issue of water management, and particularly the fair distribution of water in keeping with the needs of all the people living in the region, is of the utmost importance for lasting peace and stability in the Middle East,
T. tā kā demogrāfiskās tendences liecina, ka tuvāko 20 gadu laikā ES dalībvalstīs iedzīvotāju skaits būs stabils, taču pieaugs vecāka gadagājuma iedzīvotāju īpatsvars, savukārt EKP dienvidu valstīs būs vērojams iedzīvotāju skaita pieaugums un jo īpaši darbspējas vecuma iedzīvotāju daļas pieaugums; tā kā ekonomikas izaugsme un darba vietu radīšana šajās valstīs varētu neatbilst paredzētajam iedzīvotāju skaita pieauguma tempam, jo īpaši ņemot vērā to, ka dažās no šīm valstīm jau pašlaik ir ļoti augsts bezdarba līmenis, kas ir sevišķi augsts jauniešu vidū;
T. whereas demographic trends show that over the next 20 years population levels in the EU Member States will be stable, but with an increasingly aged population, and the ENP southern countries will see an increase in their populations, and a particular increase in the working-age bracket; whereas economic growth and job creation in these countries might not be able to keep pace with the forecast increase in population, especially as some countries are already facing very high rates of unemployment, and even higher levels of youth unemployment,
U. tā kā korupcija EKP dienvidu valstīs joprojām rada nopietnas bažas, jo tajā ir iesaistīti plaši sabiedrības slāņi un valsts iestādes;
U. whereas corruption in the ENP southern countries remains a serious concern, involving large sections of society and state institutions,
V. tā kā ENPI ir veicinājis EKP finansēšanas vienkāršošanu; tā kā pēctecības instrumenta izstrādes procesā būtu jāņem vērā nesenie notikumi reģionā un jo īpaši iedzīvotāju likumīgās demokrātiskās vēlmes, kā arī EKP stratēģiskā pārskata secinājumi un tā kā šis process būtu jāīsteno, apspriežoties ar visām ieinteresētājām pusēm, jo īpaši vietējiem dalībniekiem;
V. whereas the ENPI has contributed to simplifying the financing of the ENP; whereas the process of developing its successor instrument should reflect the recent developments in the region, and, especially, the legitimate democratic aspirations of the population, and the conclusions of the ENP Strategic Review and be carried out on the basis of consultations with all stakeholders, in particular local actors,