natgillin/translations-raw huggingface dataset:
M. tā kā Euratom līgumu parakstīja 1957. gadā un ir jāpārvērtē tas, ko nākotnē var dot kodolenerģija, pret kuru attieksme Euratom līgumā tika pausta pirms piecām desmitgadēm,
M. whereas the Euratom Treaty was signed in 1957 and expectations with regard to nuclear energy, to which the Euratom Treaty gave expression five decades ago, have to be reassessed,
2. aicina Japānas varas iestādes, SAEA un Fukušimas atomelektrostacijas operatoru Tokijas elektroenerģijas uzņēmumu ( TEPCO) būt atklātiem un sniegt precīzu faktisko informāciju par notikumiem Fukušimas spēkstacijā, jo īpaši par radioaktivitātes līmeņiem slēgtajā zonā un ārpus tās;
Calls on the Japanese authorities, the IAEA and the Fukushima nuclear plant operator, Tokyo Electric Power Company (TEPCO), to be transparent and provide accurate real-time information regarding the developments in Fukushima, in particular with regard to radioactivity levels inside and outside the exclusion zone;
7. šajā sakarībā prasa Komisijai vēlākais līdz 15. aprīlim iesniegt konkrētu un precīzu grafiku, norādot neatkarīgās struktūras un ekspertus, kuri palīdzēs izstrādāt precīzus kritērijus, kas būs izmantojami šajos „noturības testos”;
Asks the Commission, in that connection, to submit by 15 April at the latest a concrete and precise timeline together with the names of the independent bodies and experts who will participate in the development of the precise criteria that will apply to the ‘stress tests’;
· visas līdzšinējās un plānotās kodoliekārtas, tostarp radioaktīvo atkritumu un lietotās kodoldegvielas glabātuves,
· all existing and planned nuclear facilities, including radioactive waste and spent fuel pools;
· vispārējās „kodoldrošības kultūras” pārskatīšana (piem., drošības perimetra paplašināšana, ikgadējs ziņojums par drošību un informācija sabiedrībai),
· a review of the general ‘nuclear safety culture’ (e.g. public procurement, expansion of the security perimeter, annual safety reports and the provision of information to the public),
· riski, kas izriet no cilvēka rīcības (piem., teroristu uzbrukumi, kiberuzbrukumi, aviokatastrofas), ārkārtēju dabas parādību ietekme (zemestrīces, plūdi, sausums vai citi reģionam raksturīgi riski), tostarp klimata pārmaiņu ietekmes pārbaude, lai ņemtu vērā biežākus ārkārtējus laikapstākļus un to izteiktāku ietekmi,
· risks stemming from human actions (e.g. terrorist and cyber attacks and plane crashes), the impact of extraordinary natural events (earthquakes, flooding, drought or other region-specific risks), including climate-change proofing to take account of the increased frequency and severity of extreme weather events;
· lielu un, iespējams, nesaistītu katastrofu vispārējās sekas, piemēram, pārtraukta energoapgāde un ūdensapgādes, nestrādā telekomunikācijas, nav iespējams piekļūt kādai vietai, darbaspēka trūkums un rezerves iekārtu nepietiekama izturība,
· the generalised impact of a major and possibly unrelated disaster, such as loss of electricity and water supply, loss of telecommunications, loss of physical access to the site, a shortage of manpower and the reliability of back-up facilities;
· degvielas piegādes maršrutu drošība,
· security of fuel supply routes;
· gatavība reaģēt uz situācijām, kad vairāki šādi notikumi notiek vienlaicīgi, kas iekļaujas potenciāli sarežģītā un daudzpusējā katastrofu scenārijā,
· a combination of such infrequent events and preparedness to respond to them and their cumulative impact (multi-faceted disaster scenario);
· citi ekspertu ierosināti jautājumi;
· other issues that might be raised by experts;
11. mudina Komisiju un dalībvalstis darīt visu iespējamo, lai nodrošinātu, ka šie noturības testi un to rezultātā noteiktie kodoldrošības, iekārtu drošuma un atkritumu apsaimniekošanas standarti tiktu piemēroti ne vien ES, bet arī attiecināti uz jau uzbūvētām vai vēl projektējamām atomelektrostacijām trešās kaimiņvalstīs; uzskata, ka šajos testos jāiekļauj visa ražošanas ķēde, tostarp transports un atkritumu apstrāde un uzglabāšana;
Urges the Commission and the Member States to make every effort to ensure that these ‘stress tests’ and the nuclear safety, security and waste management standards drawn up as a result will not only be applied within the EU, but also to nuclear power plants in neighbouring third countries which are under construction or planned; takes the view that these stress test should cover the whole production chain, including transport and waste treatment and storage;
15. aicina Komisiju, Padomi un dalībvalstis veikt visus attiecīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka atomelektrostacijas netiks būvētas ES un kaimiņvalstu augstas seismiskās aktivitātes un plūdu apdraudētās zonās; uzskata, ka atomelektrostacijas pie ES ārējām robežām būtu jābūvē saskaņā ar starptautiskajiem kodoldrošības un vides standartiem;
Calls on the Commission, the Council and the Member States to take any appropriate measures in order to ensure that nuclear plants will not be constructed in areas of high seismic and flood risk in the EU and in neighbouring countries; takes the view that the construction of nuclear power plants on the EU's external borders should be consistent with international nuclear safety and environmental standards;
18. mudina dalībvalstis un Komisiju uzņemties kopīgu atbildību par starptautisko kodoldrošības standartu stiprināšanu un to atbilstīgu īstenošanu ciešā sadarbībā ar SAEA, Espo konvencijas sekretariātu un citām attiecīgām starptautiskajām organizācijām; aicina Komisiju līdz 2011. gada jūnijam iesniegt visaptverošu rīcības plānu ar konkrētiem pasākumiem tā īstenošanai; mudina Komisiju sadarbībā ar SAEA izdarīt konstruktīvu spiedienu uz Baltkrieviju un Krieviju, mudinot tās ievērot starptautiskos drošības standartus un sadarboties ar starptautiskiem ekspertiem visos atomelektrostaciju sagatavošanas darbu, būvniecības un darbības posmos; uzskata, ka šajā sakarībā ES ir pilnībā jāizmanto starptautisko organizāciju un institūciju specializētās zināšanas;
Urges the Member States and the Commission to take joint responsibility for strengthening international nuclear safety standards and their proper implementation, in close cooperation with the IAEA, the Espoo Convention secretariat and other relevant international organisations; invites the Commission to submit by June 2011 an inclusive action plan, with concrete arrangements for its implementation; urges the Commission, in cooperation with the IAEA, to put constructive pressure on Belarus and Russia urging them to adhere to international safety standards and cooperate with international experts during all stages of the preparation, construction and operation of nuclear power plants; believes that, in that connection, the EU should make full use of the expertise provided by international organisations and bodies;
21. konkrētāk, uzsver, ka nesenie starptautiskie notikumi ir parādījuši, ka nekad vēl nav bijis tik svarīgi un steidzami līdz 2020. gadam sasniegt 20 % energoefektivitātes mērķi, tostarp attiecībā uz CO 2 emisiju samazināšanu; norāda, ka ilgtermiņa energoefektivitātes un atjaunojamās enerģijas mērķi ir ļoti svarīgi arī ekonomikas dalībniekiem, un prasa ceļvedī 2050. gadam iekļaut vērienīgus šāda veida mērķus gan 2030., gan 2050. gadam;
Stresses in particular, that recent international events have made it clear that achieving the 20% energy efficiency target by 2020 is more important and urgent than ever before, including with a view to reducing CO 2 emissions; points out that long-term targets for energy efficiency and renewable energy are also of crucial importance to economic actors, and calls for the Road Map 2050 to include ambitious targets of this kind for both 2030 and 2050;
PE459.781v01-00 } PE459.782v01-00 } PE459.783v01-00 } PE459.784v01-00 } PE459.785v01-00 } RC1 Eiropas Parlamenta rezolūcija par seksuālās vardarbības izmantošanu konfliktos Ziemeļāfrikā un Tuvajos Austrumos
PE459.781v01-00 } PE459.782v01-00 } PE459.783v01-00 } PE459.784v01-00 } PE459.785v01-00 } RC1 European Parliament resolution on the use of sexual violence in conflicts in North Africa and the Middle East
– ņemot vērā 2010. gada 25. novembra rezolūciju par desmito gadadienu ANO Drošības padomes Rezolūcijai Nr. 1325 (2000) par sievietēm, mieru un drošību Pieņemtie teksti, P7_TA(2010)0439 .
– having regard to its resolution of 25 November 2010 on the 10th Anniversary of UN Security Council Resolution 1325 (2000) on Women, Peace and Security Texts adopted, P7_TA(2010)0439 .
– ņemot vērā 2011. gada 17. februāra rezolūciju par stāvokli Ēģiptē Pieņemtie teksti, P7_TA(2011)0064 .
– having regard to its resolution of 17 February 2011 on the situation in Egypt Texts adopted, P7_TA(2011)0064 .
– ņemot vērā 2011. gada 10. marta rezolūciju par dienvidu kaimiņvalstīm un jo īpaši Lībiju Pieņemtie teksti, P7_TA(2011)0095 .
– having regard to its resolution of 10 March 2011 on the Southern Neighbourhood, and Libya in particular Texts adopted, P7_TA(2011)0095 .
– ņemot vērā Komisijas priekšsēdētāja vietnieces un Savienības augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos (PV/AP) Catherine Ashton 2010. gada 25. novembra deklarāciju Eiropas Savienības vārdā par Starptautisko vardarbības pret sievietēm izskaušanas dienu,
– having regard to the declaration by the Vice-President of the Commission/High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy (VP/HR), Catherine Ashton, on behalf of the European Union on International Day for the Elimination of Violence against Women, 25 November 2010,
– ņemot vērā PV/AP Catherine Ashton 2011. gada 8. marta deklarāciju Eiropas Savienības vārdā par Starptautisko sieviešu dienu,
– having regard to the declaration by the VP/HR, Catherine Ashton, on behalf of the European Union on International Women Day, 8 March 2011,
– ņemot vērā ANO Drošības padomes rezolūciju Nr. 1325 (2000) un Nr. 1820 (2008) par sievietēm, mieru un drošību un ANO Drošības padomes rezolūciju Nr. 1888 (2009) par seksuālo vardarbību pret sievietēm un bērniem bruņoto konfliktu situācijās,
– having regard to UN Security Council Resolutions 1325 (2000) and 1820 (2008) on women, peace and security, and UN Security Council Resolution 1888 (2009) on sexual violence against women and children in situations of armed conflict,
– ņemot vērā to, ka 2010. gada martā tika iecelts ANO ģenerālsekretāra īpašais pārstāvis jautājumos par seksuālo vardarbību bruņotos konfliktos un izveidota jauna ANO struktūrvienība dzimumu jautājumos (ANO sievietes),
– having regard to the appointment in March 2010 of a Special Representative to the UN Secretary-General on Sexual Violence in Conflict, and the new UN Gender Entity (UN Women),
– ņemot vērā ES pamatnostādnes attiecībā uz vardarbību pret sievietēm un meitenēm, kā arī ES pamatnostādnes attiecībā uz bērniem un bruņotiem konfliktiem,
– having regard to the EU guidelines on violence and discrimination against women and girls and the EU guidelines on children and armed conflict,
– ņemot vērā ANO 1984. gada 10. decembra Konvenciju pret spīdzināšanu un citiem nežēlīgiem, necilvēcīgiem vai cieņu pazemojošiem apiešanās un sodīšanas veidiem un ANO Ģenerālās asamblejas 1974. gada 14. decembra deklarāciju Nr. 3318 par Sieviešu un bērnu aizsardzību ārkārtas un bruņotu konfliktu situācijās un it īpaši tā 4. punktu, kurā ir pieprasīts veikt efektīvus pasākumus pret sieviešu vajāšanu, spīdzināšanu, vardarbību un pazemojošu attieksmi pret viņām.
– having regard to the UN Convention against Torture and Other Cruel, Inhuman or Degrading Treatment or Punishment of 10 December 1984, and to UN General Assembly Declaration 3318 on the Protection of Women and Children in Emergency and Armed Conflict of 14 December 1974, in particular paragraph 4 thereof, which calls for effective measures against persecution, torture, violence and degrading treatment of women,
– ņemot vērā ANO juridisko instrumentu noteikumus cilvēktiesību jomā, it īpaši tos, kas attiecas uz sieviešu tiesībām, piemēram, ANO Statūtus, Vispārējo cilvēktiesību deklarāciju, Starptautisko paktu par pilsoniskajām un politiskajām tiesībām un par ekonomiskajām, sociālajām un kultūras tiesībām, Konvenciju par cīņu ar cilvēktirdzniecību un prostitūcijas ekspluatēšanu no trešo personu puses, Konvenciju par jebkuras sieviešu diskriminācijas izskaušanu ( CEDAW ) un tās fakultatīvo protokolu, Konvenciju pret spīdzināšanu un citādu cietsirdīgu, necilvēcīgu vai cilvēka cieņu pazemojošu apiešanos vai sodīšanu un 1951. gada Konvenciju par bēgļa statusu un ņemot vērā neizraidīšanas principu,
– having regard to the provisions of the UN legal instruments in the sphere of human rights, in particular those concerning women’s rights, such as the UN Charter, the Universal Declaration of Human Rights, the International Covenants on Civil and Political Rights and on Economic, Social and Cultural Rights, the Convention for the Suppression of the Traffic in Persons and of the Exploitation of the Prostitution of Others, the Convention on the Elimination of All Forms of Discrimination against Women (CEDAW) and its Optional Protocol, the Convention against Torture and Other Cruel, Inhuman or Degrading Treatment or Punishment, and the 1951 Convention relating to the Status of Refugees,
157/23) un 1993. gada 20. decembra Deklarāciju par vardarbības pret sievietēm izskaušanu (A/RES/48/104),
157/23) and the Declaration on the Elimination of Violence against Women of 20 December 1993 (A/RES/48/104),
– ņemot vērā ANO Ģenerālās asamblejas 1997. gada 12. decembra rezolūciju „Noziedzības novēršana un krimināltiesiski pasākumi pret sievietēm vērstas vardarbības izskaušanai” (A/RES/52/86), 2002. gada 18. decembra rezolūciju „Goda aizstāvēšanas vārdā pastrādātu noziegumu pret sievietēm izskaušana” (A/RES/57/179) un 2003. gada 22. decembra rezolūciju „Vardarbības pret sievietēm ģimenē izskaušana” (A/RES/58/147),
– having regard to the UN General Assembly resolutions of 12 December 1997 entitled ‘Crime prevention and criminal justice measures to eliminate violence against women’ (A/RES/52/86), of 18 December 2002 entitled ‘Working towards the elimination of crimes against women committed in the name of honour’ (A/RES/57/179), and of 22 December 2003 entitled ‘Elimination of domestic violence against women’ (A/RES/58/147),
– ņemot vērā ANO Ģenerālās asamblejas 2006. gada 19. decembra rezolūciju „Centienu pastiprināšana, lai izskaustu jebkāda veida vardarbību pret sievietēm” (A/RES/61/143) un ANO Drošības padomes rezolūcijas Nr. 1325 un 1820 par sievietēm, mieru un drošību,
– having regard to the UN General Assembly resolution of 19 December 2006 entitled ‘Intensification of efforts to eliminate all forms of violence against women’ (A/RES/61/143), and to UN Security Council Resolutions 1325 and 1820 on women, peace and security ,
– ņemot vērā 1998. gadā pieņemtos Romas Starptautiskās krimināltiesas statūtus un jo īpaši to 7. un 8. pantu, kuros ir noteikts, ka izvarošana, seksuāla verdzība, piespiedu prostitūcija, piespiedu grūtniecība, piespiedu sterilizācija vai jebkura cita veida seksuālā vardarbība ir noziegums pret cilvēci, un definēti kara noziegumi un šie noziegumi pielīdzināti spīdzināšanai un smagiem kara noziegumiem neatkarīgi no tā, vai šie noziegumi tiek veikti starptautisku vai iekšēju konfliktu laikā un vai tas notiek sistemātiski vai nē;
– having regard to the Rome Statute of the International Criminal Court, adopted in 1998, and particularly Articles 7 and 8 thereof, which define rape, sexual slavery, enforced prostitution, forced pregnancy and forced sterilisation or any form of sexual violence as crimes against humanity and war crimes and equate them with a form of torture and a serious war crime, whether or not such acts are systematically perpetrated during international or internal conflicts,
B. tā kā Lībijā un Ēģiptē pie varas esošo režīmu pārstāvji šo revolūciju apspiešanā izmantoja seksuālus uzbrukumus, vēršoties tieši pret sievietēm un it īpaši — padarot viņas neaizsargātas;
B. whereas the incumbent regimes in Libya and Egypt have resorted to sexual assaults as part of the conflict surrounding these revolutions, targeting women and, in particular, making them vulnerable,
C. tā kā seksuālā vardarbība, šķiet, tiek sistemātiski izmantota sieviešu iebiedēšanai un pazemošanai, tostarp bēgļu nometnēs, un tā kā pašreizējais varas vakuums var novest pie situācijas pasliktināšanās sieviešu un meiteņu tiesību jomā;
C. whereas sexual violence appears to be being used as a way of intimidating and degrading women, including in refugee camps, and whereas the power vacuum that has emerged can lead to deterioration of the rights of women and girls,
D. tā kā Lībijas iedzīvotāja Iman al-Obeidi , kura Tripoles viesnīcā žurnālistiem stāstīja, ka karavīri viņu grupveidā izvarojuši un prettiesiski izturējušies, un tā kā 26. martā viņu ieslodzīja nezināmā vietā, patlaban tiek apsūdzēta neslavas celšanā pret vīriešiem, kurus viņa apsūdzējusi izvarošanā;
D. whereas a Libyan woman, Iman al-Obeidi, who told reporters in a Tripoli hotel about being gang-raped and abused by soldiers was detained on 26 March 2011 in an unknown location and is now being sued for defamation by the men she is accusing of rape,
E. tā kā Ēģiptē protesta kustības dalībnieces apgalvo, ka militārpersonas veikušas jaunavības pārbaudes pēc tam, kad 2011. gada 9. martā sievietes tika aplenktas Tahrira laukumā un tad spīdzinātas un izvarotas, savukārt jaunavības pārbaudes veica un fotografēja karavīru klātbūtnē; tā kā dažas Ēģiptes sievietes tiks tiesātas kara tiesā par to, ka viņas nav izturējušas jaunavības pārbaudes, un dažām ir draudēts ar apsūdzībām prostitūcijā,
E. whereas in Egypt female protestors claim they were subjected to ‘virginity tests’ by the military, having been rounded up in the Tahrir Square on 9 March 2011 and subsequently subjected to torture and rape, while the ‘virginity tests’ were performed and photographed in the presence of male soldiers; whereas some Egyptian women will be tried before military courts for failing ‘virginity tests’, and some have been threatened with prostitutions charges,
F. tā kā daļa no plaša mēroga un sistemātiska izvarošanas un seksuālas verdzības noziegumiem ir atzīta Ženēvas Konvencijā kā noziegumi pret cilvēci un kara noziegumi, kuru izdarītāji būtu jātiesā Starptautiskajā Krimināltiesā; tā kā izvarošana tagad arī ir atzīta par vienu no genocīda noziegumiem, ja tā veikta ar mērķi pilnīgi vai daļēji iznīcināt konkrētu cilvēku grupu; tā kā ES ir jāatbalsta centieni izbeigt to noziedznieku nesodāmību, kuri vainojami seksuālajā vardarbībā pret sievietēm un bērniem;
F. whereas, when part of a widespread and systematic practice, rape and sexual slavery are recognised under the Geneva Convention as crimes against humanity and war crimes that should be tried before the International Criminal Court (ICC); whereas rape is now also recognised as an element of the crime of genocide when committed with intent to destroy, in whole or in part, a targeted group; whereas the EU should support efforts being aimed at ending impunity for perpetrators of sexual violence against women and children,
G . tā kā ir gūts apstiprinājums tam, ka bruņoti konflikti sievietes ietekmē nesamērīgi vairāk un īpašā veidā; tā kā būtu jāstiprina sieviešu loma miera nodibināšanā un konfliktu novēršanā un kara situācijā un konfliktu reģionos nonākušās sievietes un bērni jāaizsargā labāk, izmantojot dalību, profilaksi un aizsardzību;
G. whereas it has been proven that armed conflict has a disproportionate and unique impact on women; whereas the roles of women in peace building and conflict prevention should be strengthened, and women and children in war and conflict regions provided with better protection, through participation, prevention and protection,
1. aicina Komisiju un dalībvalstu valdības stingri nosodīt seksuālo vardarbību, sieviešu iebiedēšanu un vēršanos pret viņām Lībijā un Ēģiptē;
Calls on the Commission and the Member State governments to strongly oppose the use of sexual assaults on, and intimidation and targeting of, women in Libya and Egypt;
4. iesaka veikt neatkarīgu izmeklēšanu, lai vainīgos sauktu pie atbildības, īpašu uzmanību pievēršot Romas Starptautiskās Krimināltiesas statūtos minētajiem noziegumiem, kurus ir izdarījis Muammar Gaddafi režīms; uzskata, ka vainīgās personas ir jātiesā un ka sievietes, kas ziņoja par šādu ļaunprātīgu rīcību, ir jāpasargā no represijām;
Recommends that an independent inquiry be established in order to hold the perpetrators accountable, with particular reference to crimes within the meaning of the Rome Statute of the International Criminal Court committed by Muammar Gaddafi; considers that those found responsible for such acts must be brought to justice and that the women who reported such abuses must be protected from reprisals;
13. uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei, Komisijai un Komisijas priekšsēdētāja vietniecei un Savienības augstajai pārstāvei ārlietās un drošības politikas jautājumos.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission and the Vice-President of the Commission/High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy.
PE459.786v01-00 } PE459.788v01-00 } PE459.789v01-00 } PE459.790v01-00 } PE459.791v01-00 } RC1 Eiropas Parlamenta rezolūcija par stāvokli Sīrijā, Bahreinā un Jemenā
PE459.786v01-00 } PE459.788v01-00 } PE459.789v01-00 } PE459.790v01-00 } PE459.791v01-00 } RC1 European Parliament resolution on the situation in Syria, Bahrain and Yemen
– ņemot vērā 2011. gada 24. marta ziņojumu par Eiropas Savienības attiecībām ar Persijas līča Sadarbības padomi Pieņemtie teksti, P7_TA(2011)0109 .
– having regard to its report on European Union relations with the Gulf Cooperation Council of 24 March 2011 Texts adopted, P7_TA(2011)0109 .
– ņemot vērā 1966. gadā pieņemto Starptautisko paktu par pilsoniskajām un politiskajām tiesībām, kuram ir pievienojušās Bahreina, Sīrija un Jemena,
– having regard to the International Covenant on Civil and Political Rights (ICCPR) of 1966, to which Bahrain, Syria and Yemen are parties,
– ņemot vērā 1975. gada ANO Konvenciju pret spīdzināšanu un citādu cietsirdīgu, necilvēcīgu vai cilvēka cieņu pazemojošu apiešanos vai sodīšanu, kurai ir pievienojušās Bahreina, Sīrija un Jemena,
– having regard to the UN Convention against Torture and Other Cruel, Inhuman or Degrading Treatment or Punishment of 1975, to which Bahrain, Syria and Yemen are parties,
– ņemot vērā augstās pārstāves/ Komisijas priekšsēdētāja vietnieces 2011. gada 10., 15. un 17. marta paziņojumus par Bahreinu, 2011. gada 18., 22., 24. un 26. marta paziņojumus par Sīriju un 2011. gada 5. aprīļa un 10., 12. un 18. marta paziņojumus par Jemenu,
– having regard to the statements of the High Representative/Vice-President of the Commission on Bahrain of 10, 15 and 17 March, on Syria of 18, 22, 24 and 26 March and on Yemen of 5 April and 10, 12 and 18 March 2011,
A. tā kā pēc līdzīgiem notikumiem citās arābu valstīs Bahreinā, Sīrijā un Jemenā demonstranti ir pauduši leģitīmas alkas pēc demokrātijas un liels skaits cilvēku pieprasa politiskas, demokrātiskas un sociālas reformas, kuru mērķis ir panākt patiesu demokrātiju, apkarot korupciju un nepotismu, nodrošināt tiesiskuma, cilvēktiesību un pamatbrīvību ievērošanu, samazināt sociālo nevienlīdzību un izveidot labākus ekonomiskos un sociālos apstākļus;
A. whereas, following similar developments in other Arab countries, demonstrators in Bahrain, Syria and Yemen have expressed legitimate democratic aspirations and strong popular demand for political, economic and social reforms aimed at achieving genuine democracy, fighting corruption and nepotism, ensuring respect for the rule of law, human rights and fundamental freedoms, reducing social inequalities and creating better economic and social conditions,