natgillin/translations-raw huggingface dataset:
atgādina Stokholmas programmas īstenošanas rīcības plānā pausto Komisijas apņemšanos 2011.–2012. gadā nākt klajā ar dokumentu “Paziņojums par stratēģiju, lai apkarotu vardarbību pret sievietēm, vardarbību ģimenē un sieviešu dzimumorgānu kropļošanu; jāveic turpmāks darbs, izmantojot ES rīcības plānu” COM(2010)0171 “Brīvības, drošības un tiesiskuma telpas nodrošināšana Eiropas pilsoņiem.
Recalls the commitment by the Commission in its Action Plan implementing the Stockholm Programme to present in 2011-2012 a ‘Communication on a strategy to combat violence against women, domestic violence and female genital mutilation, to be followed up by an EU action plan’ COM(2010)0171 Delivering an area of freedom, security and justice for Europe's citizens, Action plan Implementing the Stockholm Programme, p.
iesaka Komisijai lietderīgi izmantot projektu rezultātus, lai ietekmētu Eiropas un dalībvalstu politiku pret sievietēm, bērniem un jauniešiem vērstas vardarbības novēršanā un apkarošanā;
Suggests that the Commission capitalise on the outcome of projects in order to influence European and national policies aimed at preventing and combating violence against women, children, and young people;
aicina Komisiju pievērst īpašu uzmanību tādu projektu pieteikumiem, kuru mērķis ir veicināt dzimumu līdztiesību jau no agrīna vecuma, galveno uzmanību pievēršot profilaksei un izglītībai nolūkā mainīt attieksmi un izskaust stereotipus;
Calls on the Commission to pay particular attention to applications relating to projects aimed at promoting gender equality from the earliest time of life, focusing on prevention and education in order to change attitudes and eradicate stereotypes;
Eiropas Parlamenta 2012. gada 2. februāra rezolūcija par sieviešu situāciju kara apstākļos ( 2011/2198(INI) )
European Parliament resolution of 2 February 2012 on women's situation in war 2011/2198(INI) )
ņemot vērā ANO 1948. gada 10. decembra Vispārējo cilvēktiesību deklarāciju un Vīnes deklarāciju un rīcības programmu, ko pieņēma 1993. gada 25. jūnija Pasaules cilvēktiesību konferences sēdē, jo īpaši tās I daļas 28. un 29. punktu un II daļas 38. punktu par sistemātisku izvarošanu, seksuālu paverdzināšanu un piespiedu grūtniecību bruņota konflikta situācijās,
having regard to the UN Universal Declaration of Human Rights of 10 December 1948 and to the Vienna Declaration and Programme of Action, as adopted by the World Conference on Human Rights of 25 June 1993, in particular paragraphs I 28-29 and II 38 on systematic rape, sexual slavery and forced pregnancy in situations of armed conflict,
ņemot vērā ANO Drošības padomes Rezolūciju Nr. 1325 (2000) un Nr. 1820 (2008) par sievietēm, mieru un drošību, ANO Drošības padomes Rezolūciju Nr. 1888 (2009) par seksuālu vardarbību pret sievietēm un bērniem bruņota konflikta situācijās, ANO Drošības padomes Rezolūciju Nr. 1889 (2009), kuras mērķis ir ANO Drošības padomes Rezolūcijas Nr. 1325 un ANO Drošības padomes Rezolūcijas Nr. 1960 (2010), ar kuru izveidoja mehānismu datu vākšanai par seksuālās vardarbības veicējiem bruņota konflikta situācijās un šādas vardarbības veicēju sarakstu izveidei, īstenošanas un uzraudzības stiprināšana,
having regard to UN Security Council Resolutions 1325 (2000) and 1820 (2008) on women, peace and security, to UN Security Council Resolution 1888 (2009) on sexual violence against women and children in situations of armed conflict, to UN Security Council Resolution 1889 (2009) aiming to strengthen the implementation and monitoring of UN Security Council Resolution 1325 and to UN Security Council Resolution 1960 (2010), which created a mechanism for compiling data on, and listing perpetrators of, sexual violence in armed conflict,
ņemot vērā to, ka 2010. gada martā tika iecelts ANO ģenerālsekretāra īpašais pārstāvis jautājumos par seksuālo vardarbību bruņotos konfliktos,
having regard to the appointment in March 2010 of a Special Representative to the UN Secretary-General on Sexual Violence in Armed Conflict,
ņemot vērā Pekinas deklarāciju un rīcības platformu, ko 1995. gada 15. septembrī pieņēma Ceturtajā Pasaules sieviešu konferencē, un vēlākos rezultātu dokumentus, ko pieņēma ANO “Pekina +5” (2000), “Pekina +10” (2005) un “Pekina +15” (2010) īpašajās sanāksmēs,
having regard to the Beijing Declaration and Platform for Action adopted by the Fourth World Conference on Women on 15 September 1995 and to the subsequent outcome documents adopted at the United Nations Beijing+5 (2000), Beijing +10 (2005) and Beijing +15 (2010) special sessions,
ņemot vērā ANO Ģenerālās asamblejas 2000. gada 7. februāra Rezolūciju Nr. 54/134, ar kuru 25. novembri nosaka par Starptautisko dienu vardarbības pret sievietēm izskaušanai,
having regard to UN General Assembly Resolution 54/134 of 7 February 2000, which established 25 November as the International Day for the Elimination of Violence against Women,
ņemot vērā Eiropas Dzimumu līdztiesības paktu (2011–2020), ko 2011. gada martā pieņēmusi Eiropadome Padomes 2011. gada 7. marta secinājumu pielikums.
having regard to the European Pact for Gender Equality (2011-2020), adopted by the European Council in March 2011 Annex to Council Conclusions of 7 March 2011.
ņemot vērā ES Padomes rīcības plānu attiecībā uz dzimumu līdztiesību attīstības sadarbībā ( SEC(2010)0265 ), kam jānodrošina, lai dzimumu līdztiesība tiek garantēta ES darbā ar partnervalstīm visos līmeņos,
having regard to the EU Council Plan of Action on Gender Equality in Development Cooperation ( SEC(2010)0265 ), which should ensure that gender equality is mainstreamed throughout the EU's work with partner countries at all levels,
ņemot vērā 2011. gada ziņojumu par ES rādītājiem attiecībā uz visaptverošo pieeju ANO Drošības padomes Rezolūcijas Nr. 1325 un Nr. 1820 īstenošanai par sievietēm, mieru un drošību Eiropas Savienībā Padomes 2011. gada 11. maija dokuments Nr. 9990/2011.
having regard to the 2011 Report on the EU indicators for the comprehensive approach to the EU implementation of United Nations Security Council Resolutions 1325 and 1820 on Women, Peace and Security Council document 9990/2011 of 11 May 2011.
ņemot vērā 2010. gada rādītājus attiecībā uz visaptverošo pieeju ANO Drošības padomes Rezolūciju Nr. 1325 un Nr. 1820 par sievietēm, mieru un drošību īstenošanai Eiropas Savienībā,
having regard to the 2010 indicators for the comprehensive approach to the EU implementation of United Nations Security Council Resolutions 1325 and 1820 on women, peace and security,
ņemot vērā visaptverošo pieeju ANO Drošības padomes Rezolūciju Nr. 1325(2000) un Nr. 1820 par sievietēm, mieru un drošību īstenošanai Eiropas Savienībā Padomes 2008. gada 1. decembra dokuments Nr. 15671/1/2008.
having regard to the comprehensive approach to the EU implementation of United Nations Security Council Resolutions 1325 and 1820 on women, peace and security Council document 15671/1/2008 of 1 December 2008.
un darba dokumentu “ANO Drošības padomes Rezolūcijas Nr. 1325, kuru pastiprina ANO Drošības padomes Rezolūcija Nr. 1820, īstenošana EDAP kontekstā”, kas abi pieņemti 2008. gada decembrī,
and the operational document on ‘the Implementation of UNSCR 1325 as reinforced by UNSCR 1820 in the context of ESDP’, both adopted in December 2008,
ņemot vērā ES pamatnostādnes attiecībā uz vardarbības un diskriminācijas novēršanu pret sievietēm un meitenēm,
having regard to the EU guidelines on violence and discrimination against women and girls,
ņemot vērā Padomes 2006. gada 13. novembra secinājumus par dzimumu līdztiesības un integrētas pieejas dzimumu līdztiesībai veicināšanu krīžu vadībā,
having regard to the Council Conclusions of 13 November 2006 on promoting gender equality and gender mainstreaming in crisis management,
ņemot vērā Padomes 2005. gadā pieņemtos vispārējos uzvedības standartus, kas piemērojami EDAP operācijām Padomes 2005. gada 18. maija dokuments Nr. 8373/3/2005.
having regard to the 2005 Council Generic Standards of Behaviour for ESDP Operations Council document 8373/3/2005 of 18 May 2005.
ņemot vērā Starptautiskās Krimināltiesas Romas statūtus, kas pieņemti 1998. gada 17. jūlijā, jo īpaši to 7. un 8. pantu, kur izvarošana, seksuāla paverdzināšana, piespiedu prostitūcija, piespiedu grūtniecība un piespiedu sterilizācija, kā arī visi pārējie seksuālas vardarbības veidi ir kvalificēti kā noziegumi pret cilvēci un kara noziegumi,
having regard to the Rome Statute of the International Criminal Court adopted on 17 July 1998, particularly Articles 7 and 8 thereof, which define rape, sexual slavery, enforced prostitution, forced pregnancy and forced sterilisation or any form of sexual violence as crimes against humanity and war crimes,
ņemot vērā 2010. gada 25. novembra rezolūciju par desmito gadadienu ANO Drošības padomes Rezolūcijai Nr. 1325 (2000) par sievietēm, mieru un drošību P7_TA(2010)0439 .
having regard to its resolution of 25 November 2010 on the 10th anniversary of UN Security Council Resolution 1325 (2000) on Women, Peace and Security P7_TA(2010)0439 .
ņemot vērā Sieviešu tiesību un dzimumu līdztiesības komitejas ziņojumu un Attīstības komitejas atzinumu ( A7-0429/2011 ),
having regard to the report of the Committee on Women's Rights and Gender Equality and the opinion of the Committee on Development ( A7-0429/2011 ),
tā kā pēdējo 10 gadu laikā kopš ANO Drošības padomes Rezolūcijas Nr. 1325 pieņemšanas progress ir bijis neliels; tā kā dažos gadījumos ir noteiktas kvotas sieviešu līdzdalībai valdībā un ir pieaudzis sieviešu skaits pārstāvības iestādēs; tā kā ir palielinājusies izpratne par dzimumu atšķirībām konfliktos; tā kā, neraugoties uz visiem centieniem, sieviešu līdzdalība miera sarunās (ar dažiem izņēmumiem) ir mazāka nekā 10 % no visiem formālajiem dalībniekiem Ietekmes pētījums par ANO Drošības padomes Rezolūcijas Nr. 1325 (2000) par sievietēm, mieru un drošību īstenošanu desmit gadu laikā, gala ziņojums ANO Miera uzturēšanas operāciju departamenta Lauka atbalsta nodaļai, 2010.
whereas limited progress has been made in the last 10 years since the adoption of UNSCR 1325; whereas in some cases the quotas have been set for the participation of women in governments and the number of women in representative institutions has increased; whereas since then an increased awareness of gender differences in conflicts has been established; whereas, despite the efforts made, women's participation in peace negotiations remains, with few exceptions, below 10 % of those formally involved Ten-year Impact Study on Implementation of UN Security Council Resolution 1325 (2000) on Women, Peace and Security in Peacekeeping, Final Report to the United Nations Department of Peacekeeping Operations Department of Field Support, 2010.
tā kā seksuālo vardarbību masveida izvarošanas, cilvēktirdzniecības un citos sieviešu un bērnu seksuālās izmantošanas veidos joprojām nepiedodamā kārtā izmanto kā kara taktiku konfliktu skartajos reģionos visā pasaulē; tā kā varas vakuums, kas rodas pēckonflikta teritorijā, var novest pie situācijas pasliktināšanās sieviešu un meiteņu tiesību jomā, kā tas notika Lībijā un Ēģiptē;
whereas sexual violence in the form of mass rapes, human trafficking and other forms of sexual abuse of women and children is still unacceptably used as a war tactic in conflict regions around the world; whereas the power vacuum that emerges in post-conflict areas can lead to deterioration of the rights of women and girls, as witnessed in Libya and Egypt;
tā kā seksuālā vardarbība kara laikā atstāj smagas fiziskas (sterilitātes, nesaturēšanas, seksuāli transmisīvo slimību draudi) un psiholoģiskas sekas, jo cietušās sievietes bieži vien tiek stigmatizētas, atstumtas, aizskartas, kā arī uzskatītas par apkaunotām, un daudzos gadījumos izslēgtas no savām kopienām, un dažkārt pat noslepkavotas;
whereas the effects of wartime sexual violence, both physical (risks such as sterility, incontinence and sexually transmitted diseases) and psychological, are devastating for the victims, as the latter are often stigmatised, rejected, mistreated and considered to be dishonoured, and in many cases are excluded from their communities and sometimes even murdered;
tā kā īpaši smagi tiek skartas arī upuru ģimenes, kas seksuālo vardarbību uzskata par pazemojumu; tā kā izvarošanas rezultātā dzimušie bērni var tikt nepieņemti; tā kā nepieņemšana var notikt brutālā veidā, bērnus pametot dzimšanas brīdi vai noslepkavojot;
whereas the families of the victims are also hit particularly hard, considering the sexual violence to be a humiliation; whereas children resulting from rape can be rejected; and whereas this rejection can be brutal, with babies being abandoned at birth or even killed;
tā kā Vīnes deklarācijā, ko 1993. gada 25. jūnijā pieņēma ANO Pasaules cilvēktiesību konferencē, ir noteikts, ka “sieviešu un meiteņu cilvēktiesības ir neatņemama, stabila un nedalāma vispārējo cilvēktiesību daļa”;
whereas the Vienna Declaration, adopted by the UN World Conference on Human Rights on 25 June 1993, states that ‘The human rights of women and of the girl-child are an inalienable, integral and indivisible part of universal human rights’;
paužot bažas par to, ka vairumā gadījumu seksuālās vardarbības veicēji paliek nesodīti, kā to rāda Kolumbijas piemērs, kur bruņota konflikta laikā seksuālā vardarbība pret sievietēm ir sistemātiska un noklusēta prakse, attiecībā uz kuru valda gandrīz pilnīga nesodāmība, un tā kā šī vardarbības forma būtu jāuzskata par kara noziegumu;
alarmed at the fact that, in most cases, the perpetrators of the sexual violence go unpunished, as demonstrated by the example of Colombia, where, in a situation of armed conflict, sexual violence against women is a systematic and concealed practice which is subject to almost total impunity, and whereas this form of violence should be viewed as a war crime;
atzīstot faktu, ka sievietēm armijā un/vai miera uzturēšanā iesaistītajās civilajās organizācijās ir svarīga loma, jo viņas rāda piemēru, veic starpkultūru vidutāju funkciju un veicina vietējo sieviešu pašapziņu, kā arī grauj vietējo vīriešu stereotipus un labāk saprotas ar vietējām sievietēm;
recognising the fact that women in the army and/or working with civil organisations involved in peace-keeping play an important part as role-models, as intercultural mediators and as empowering incentives for local women and stereotype dispellers for local men, and that they also communicate better with local women;
tā kā vairākumā valstu dzimumu līdztiesības veicināšanas pasākumus neuzskata par prioritāriem, dzimumu līdztiesību uztver par otršķirīgu jautājumu un kultūras, reliģiskās un sociālekonomiskās tradīcijas izmanto par attaisnojumu progresa kavēšanai dzimumu līdztiesības un sieviešu tiesību jomā;
whereas, in most countries, gender-related actions are not regarded as a high priority, gender being seen as a subsidiary issue and cultural, religious and socio-economic practices being used as excuses for obstructing progress in the area of gender equality and women's rights;
tā kā uzsvars uz dzimumu līdztiesību ir jāliek jau civilo un drošības misiju plānošanas sākumā; tā kā ir pierādījies, ka miera uzturēšanas misijām ir būtiska loma saistībā ar dzimumu līdztiesības perspektīvas ieviešanu konfliktu novēršanā, demobilizācijā un pēckonflikta atjaunošanā,
whereas emphasis needs to be placed on gender from the very outset of planning civilian and security missions; whereas peace-keeping missions have proved to be crucial in introducing a gender perspective in prevention, demobilisation and post-conflict reconstruction;
tā kā vēsturiskā pieredze liecina par to, ka ar karadarbību nodarbojas galvenokārt vīrieši, tādēļ ir pamats cerēt, ka sieviešu īpašā spēja veidot dialogu un nevardarbīgā daba var būt vērtīgs ieguldījums miermīlīgā konfliktu novēršanā un atrisināšanā;
whereas history has shown that the making of war appears to be a highly male-dominated activity and that there is therefore reason to expect that the particular skills of women in terms of dialogue and non-violence might contribute in a very positive way to peaceful conflict prevention and management;
tā kā sieviešu iesaistīšanās un dzimumu līdztiesības perspektīvas nozīmi skaidri parāda fakts, ka tad, ja konfliktu risināšanas, miera veidošanas procesos un miera sarunās piedalās vairāk sievietes, tiek aptvertas vairāk atjaunošanas un miera nostiprināšanas jomu ‐ tirgus infrastruktūra, lauku ceļi, slimnīcas, visiem pieejamas skolas un bērnudārzi utt.;
whereas the importance of women's involvement and of a gender perspective is underlined by the fact that where more women are engaged in conflict resolution and peace-building processes, peace negotiations, more areas for reconstruction and peace consolidation are addressed: market infrastructure, rural roads, health clinics, accessible schools and kindergartens, etc.;
; tā kā ir nepieciešami visaptveroši ES pārraudzības ziņojumi, kas izmanto skaidru metodoloģiju un atbilstīgus rādītājus;
; whereas there is a need for comprehensive EU monitoring reports based on a clear methodology and adequate indicators;
tā kā liela nozīme ir valstu rīcības plāniem saistībā ar sievietēm, mieru un drošību un to pamatā jābūt vienotiem obligātiem Eiropas standartiem attiecībā uz šo rīcības plānu mērķiem, īstenošanu un uzraudzību visā Eiropas Savienībā;
whereas National Action Plans regarding women, peace and security are essential, and should be based on uniform minimum European standards as regards their objectives, implementation and monitoring across the EU;
tā kā Komisija 2011. gada 31. augustā nolēma piešķirt papildu 300 miljonus eiro miera un drošības uzturēšanai Āfrikā; tā kā 2011. gadā vismaz divpadsmit Āfrikas valstis tiek uzskatītas par faktiskiem konflikta reģioniem, kuros kopējais lēstais iedzīvotāju skaits sasniedz 386,6 miljonus cilvēku;
whereas the Commission decided on 31 August 2011 to provide a further EUR 300 million for peace and security in Africa; whereas in 2011 at least 12 African countries, with a total estimated population of 386.6 million people, will count as current conflict regions;
tā kā valstīs, kas atgūstas pēc konfliktiem un atrodas rekonstrukcijas un reintegrācijas procesā, dzimumu līdztiesības institucionālie mehānismi un saistības ir iedarbīgs pirmais solis ceļā uz sieviešu tiesību ievērošanu un veicināšanu; tā kā visu attiecīgo dalībnieku, piemēram, valdību un politisko pārstāvju, pilsoniskās sabiedrības un akadēmisko aprindu iesaistīšanās, kā arī sieviešu organizāciju, grupu un tīklu tieša līdzdalība ir svarīgs priekšnosacījums miera veidošanai ilgtspējīgas attīstības panākšanai un demokrātiskas sabiedrības sasniegšanai, kurā tiek ievērotas sieviešu tiesības un dzimumu līdztiesība, un tādēļ iepriekšminētajām sieviešu organizācijām, grupām un tīkliem ir jāsaņem pienācīgs politisks, finansiāls un juridisks atbalsts attīstības programmu īstenošanai, tostarp attiecībā uz visneaizsargātākajiem sabiedrības locekļiem, piemēram, migrantēm, iekšzemē pārvietotām sievietēm, bēglēm un repatriantēm;
whereas, in post-conflict situations undergoing processes of reconstruction and reintegration, institutional mechanisms and commitments to gender equality are effective first steps towards protecting and promoting women's rights; whereas the involvement of all relevant actors, such as governments and political representatives, civil society and academics, as well as the direct participation of women's organisations, groups and networks – which should receive political, financial and legal support for developing programmes, including for the most vulnerable members of the population, such as migrant, internally displaced, refugee and returnee women – is the essential precondition for peace-building, for achieving sustainable development and for bringing about a democratic society respectful of women's rights as well as gender equality;
tā kā cēloņi sieviešu neaizsargātībai konfliktsituācijās bieži vien ir nepietiekamas iespējas piekļūt cita starpā izglītībai un darba tirgum un tā kā līdz ar to sieviešu vienlīdzīga līdzdalība ekonomikā ir nepieciešams priekšnoteikums cīņai pret dzimumspecifisku vardarbību bruņotu konfliktu laikā; tā kā sieviešu līdzdalība pārvaldībā, piedaloties miera sarunās un aktīvi strādājot miermīlīgas pārejas procesos, joprojām ir ierobežota, taču tā ir un paliek galvenā prioritāte un izšķiroši svarīgs elements dzimumu līdztiesības sasniegšanai;
whereas the underlying causes of women's vulnerability in conflict situations often lie in their limited access to, inter alia, education and the labour market, and whereas women's economic participation on an equal basis is therefore a necessary precondition for combating gender-specific violence in armed conflicts; whereas women's participation in governance, both at the negotiating table and in active roles in peaceful transitions, continues to be limited, yet remains a top priority and a critical element for achieving gender equality;
prasa ES sniegt atbalstu miera procesiem, par priekšnoteikumu izvirzot sieviešu līdzdalību starptautiskajās grupās, kas vada miera sarunas, prasa rīkoties, lai panāktu, ka miera procesa laikā pie sarunu galda vienmēr atrodas arī līderes no sieviešu vidus, vietējo sieviešu tiesību aizsardzības organizāciju un/vai pilsoniskās sabiedrības grupu pārstāves;
Calls for EU support for peace processes to be made conditional on women's participation in the international teams leading peace negotiations; asks that progress be made with a view to permanent inclusion of women leaders, local women's rights organisations and/or civil society groups at the negotiation table throughout the peace process;
uzsver politiskā dialoga nozīmi pilnvērtīgu iespēju nodrošināšanā sievietēm, un aicina ES delegācijām dialogos ar vietējām valdībām par politikas un cilvēktiesību jautājumiem apspriest arī sieviešu, miera un drošības jautājumus; aicina Komisiju, Ārējās darbības dienestu un dalībvalstis aktīvi veicināt un atbalstīt sieviešu plašāku līdzdalību divpusējās un daudzpusējās attiecībās ar valstīm un organizācijām ārpus ES;
Underlines the importance of political dialogue for the empowerment of women and calls for EU delegations to include women, peace and security issues in their political and human rights dialogue with the host government; calls on the Commission, the European External Action Service (EEAS) and the Member States actively to promote and support the empowerment of women to participate in their relations with countries and organisations outside the EU;
atzinīgi vērtē ES rīcības plānu par dzimumu līdztiesību un pilnvērtīgu iespēju nodrošināšanu sievietēm attīstības sabiedrībā un aicina ES augsto pārstāvi darīt visu iespējamo, lai ES delegāciju darbiniekiem nodrošinātu pienācīgu un efektīvu apmācību par dzimumu līdztiesības pieeju miera uzturēšanā, konfliktu novēršanā un miera veidošanā; aicina Komisiju un dalībvalstis nodrošināt piemērotu tehnisko un finansiālo atbalstu programmām, kas dotu sievietēm iespēju pilnvērtīgi piedalīties miera sarunu procesā, kā arī vairotu sieviešu ietekmi pilsoniskajā sabiedrībā;
Welcomes the EU plan of Action on Gender Equality and Women's Empowerment in Development, and calls on the EU High Representative to take all necessary measures in order to provide adequate and effective training to EU delegation staff members regarding a gender-sensitive approach to peace-keeping, conflict prevention and peace-building; asks the Commission and the Member States to ensure that adequate technical and financial assistance is provided in support of programmes enabling women to participate to the full in the conduct of peace negotiations and empowering women in civil society as a whole;
aicina ES un dalībvalstis aktīvi veicināt sieviešu skaita palielināšanu kā militārajās, tā civilajās miera uzturēšanas operācijās, jo īpaši vadošajos amatos, un tādēļ aicina:
Calls for the EU and the Member States actively to promote an increase in the number of women in the military and in civilian peace-keeping operations, especially in leadership positions, and to that end calls for: