natgillin/translations-raw huggingface dataset:
uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei, Komisijai, dalībvalstu valdībām un parlamentiem un PTO ģenerāldirektoram.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission, the governments and parliaments of the Member States and the Director-General of the WTO.
ņemot vērā Vispārējo cilvēktiesību deklarāciju, visas ANO cilvēktiesību konvencijas un to fakultatīvos protokolus, Starptautisko paktu par pilsoniskajām un politiskajām tiesībām un divus tā fakultatīvos protokolus, ANO statūtus un jo īpaši statūtu 1. un 25. pantu un VII nodaļas 39. un 41. pantu,
having regard to the Universal Declaration of Human Rights, to all United Nations human rights conventions and the optional protocols thereto, to the International Covenant on Civil and Political Rights and the two optional protocols thereto, to the UN Charter and specifically Articles 1 and 25 and, in Chapter VII, Articles 39 and 41 thereof,
ņemot vērā Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvenciju (Eiropas Cilvēktiesību konvenciju) un tās protokolus, kā arī Eiropas Savienības Pamattiesību hartu (Hartu), jo īpaši Hartas VI sadaļu "Tiesiskums", kas stājās spēkā 2009. gada 1.decembrī,
having regard to the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms (the European Convention on Human Rights) and the protocols thereto, and to the Charter of Fundamental Rights of the European Union (the Charter), in particular the Charter's Title VI, Justice, which entered into force on 1 December 2009,
ņemot vērā attiecīgos noteikumus Lisabonas līgumā, ar kuru groza Līgumu par Eiropas Savienību (LES)un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu (EK lígums), un jo īpaši Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 75., 215. un 275. pantu, kā arī LES II sadaļā ietvertos noteikumus par demokrātijas principiem,
having regard to the relevant provisions of the Treaty of Lisbon, which amends the Treaty on European Union (TEU) and the Treaty establishing the European Community (TEC), and in particular to Articles 75, 215 and 275 of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU), and to the provisions on democratic principles enshrined in Title II of the TEU,
ņemot vērā attiecīgos iepriekšējos noteikumus LES (3., 6., 11., 13., 19., 21., 29. un 39. pants) un EK līgumā (60., 133., 296., 297., 301. un 308. pants),
having regard to the previous relevant provisions of the TEU (Articles 3, 6, 11, 13, 19, 21, 29 and 39) and of the TEC (Articles 60, 133, 296, 297, 301 and 308),
ņemot vērā attiecīgos Padomes dokumentus, kas pieņemti šajā jomā Ārlietu padomnieku darba grupas 2004. gada 22. janvāra paziņojums "Ierobežojošo pasākumu (sankciju) pārraudzība un novērtēšana saistībā ar KĀDP ‐ Ārlietu padomnieku darba grupas "Sankciju" struktūras izveide (RELEX/Sankcijas)" (05603/2004); sekretariāta 2004. gada 7. jūnija paziņojums "Pamatprincipi par ierobežojošu pasākumu (sankciju) izmantošanu" (10198/1/2004); sekretariāta 2005. gada 2. decembra paziņojums "Pamatnostādnes par ierobežojošu pasākumu (sankciju) īstenošanu un novērtēšanu saistībā ar ES Kopējo ārpolitiku un drošības politiku" (15114/2005); sekretariāta 2007. gada 9. jūlija paziņojums "ES paraugprakse ierobežojošu pasākumu efektīvai īstenošanai" (11679/2007) un Ārlietu padomnieku darba grupas 2008. gada 24. aprīļa paziņojums "Ierobežojošie pasākumi (sankcijas) ‐ ES paraugprakses atjaunināšana (08666/1/2008).
having regard to relevant Council documents in the area Foreign Relations Counsellors Working Party note of 22 January 2004 entitled "Monitoring and evaluation of restrictive measures (sanctions) in the framework of CFSP – Establishment of a "Sanctions" formation of the Foreign Relations Counsellors Working Party (RELEX/Sanctions)" (05603/2004); Secretariat note of 7 June 2004 entitled "Basic Principles on the Use of Restrictive Measures (Sanctions)" (10198/1/2004); Secretariat note of 2 December 2005 entitled "Guidelines on implementation and evaluation of restrictive measures (sanctions) in the framework of the EU Common Foreign and Security Policy" (15114/2005); Secretariat note of 9 July 2007 entitled "Restrictive measures/ – EU Best Practices for the effective implementation of restrictive measures" (11679/2007) and Foreign Relations Counsellors Working Party note of 24 April 2008 entitled "Restrictive measures (Sanctions) – Update of the "EU Best Practices" (08666/1/2008).
ņemot vērā Padomes Kopējo nostāju 2001/930/KĀDP par terorisma apkarošanu OJ L 344, 28.12.2001., 90. lpp.
having regard to Council Common Positions 2001/930/CFSP on combating terrorism OJ L 344, 28.12.2001, p.
, kas abas pieņemtas 2002. gada 27. maijā, kā arī attiecīgo Komisijas priekšlikumu un Padomes tekstu COM(2009)0187 un Padomes dokuments 12883/2009.
, both of 27 May 2002, and to the relevant Commission proposal and Council text COM(2009)0187 and Council Document 12883/2009.
ņemot vērā attiecīgās Parlamenta rezolūcijas šajā jomā un jo īpaši 2008. gada 4. septembra rezolūciju par ES sankciju izvērtēšanu, kas ir daļa no ES pasākumiem un stratēģijām cilvēktiesību jomā OV C 295 E, 4.12.2009., 49. lpp.
having regard to its relevant resolutions in the field, and more particularly to its resolution of 4 September 2008 on the evaluation of EU sanctions as part of the EU's actions and policies in the area of human rights OJ C 295 E, 4.12.2009, P. 49.
ņemot vērā Eiropas Padomes Parlamentārās Asamblejas Juridiskās un cilvēktiesību komitejas 2007. gada 16. novembra ziņojumu "Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes un Eiropas Savienības melnie saraksti", kā arī 2008. gada 22. janvāra papildinājumu pie šā ziņojuma,
having regard to the report of the Committee on Legal Affairs and Human Rights of the Parliamentary Assembly of the Council of Europe of 16 November 2007 entitled "United Nations Security Council and European Union blacklists" and to the addendum to that report of 22 January 2008,
ņemot vērā Eiropas Kopienu Tiesas attiecīgo judikatūru un jo īpaši tās 2008. gada 3. septembra spriedumu apvienotajā lietā C-402/05 P un C-415/05 P
having regard to the relevant case-law of the Court of Justice of the European Communities and in particular its judgment of 3 September 2008 in Joined Cases C-402/05 P and C-415/05 P,
ņemot vērā Parlamenta Attīstības komitejas priekšsēdētāja 2009. gada 12. novembra vēstuli Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejas priekšsēdētājam,
having regard to the letter of 12 November 2009 from the Chair of its Committee on Development to the Chair of its Committee on Civil Liberties, Justice and Home Affairs,
ņemot vērā 2009. gada 16. novembra jautājumus Komisijai un Padomei par ierobežojošiem pasākumiem ( O-0135/2009 – B7-0233/2009 , O-0136/2009 – B7-0234/2009 ),
having regard to the questions of 16 November 2009 to the Commission and to the Council on restrictive measures ( O-0135/2009 – B7-0233/2009 , O-0136/2009 – B7-0234/2009 ),
tā kā cilvēktiesību ievērošana ir viena no Eiropas Savienības pamatvērtībām (LES 2. pants), kas atspoguļota arī tās ārējā darbībā, jo 21. panta 1. punktā ir teikts, ka "Savienības starptautiskās darbības virzītājspēks ir principi, kuri ir iedvesmojuši tās izveidi, attīstību un paplašināšanos un kurus tā tiecas veicināt visā pasaulē, proti, demokrātija, tiesiskums, universāls un nedalāms cilvēktiesību un pamatbrīvību princips, cilvēka cieņas neaizskaramība, vienlīdzības un solidaritātes princips, kā arī Apvienoto Nāciju Organizācijas Statūtu un starptautisko tiesību ievērošana";
whereas respect for human rights is one of the founding values of the Union (Article 2 TEU) which is also reflected in its external action, Article 21(1) TEU stipulating that its "action on the international scene shall be guided by the principles which have inspired its own creation, development and enlargement, and which it seeks to advance in the wider world: democracy, the rule of law, the universality and indivisibility of human rights and fundamental freedoms, respect for human dignity, the principles of equality and solidarity and respect for the principles of the United Nations Charter and international law",
tā kā Eiropas Savienība ir apņēmusies cīnīties pret visām terorisma dimensijām neatkarīgi no tā, vai tā cēloņi vai norises vērojamas Savienības iekšienē vai ārpus tās, izmantojot dažādus instrumentus un līdzekļus skaidri noteiktās tiesiskuma robežās un ievērojot pamattiesības; tā kā jāpieliek īpašas pūles, lai nodrošinātu pamattiesību pilnīgu ievērošanu šajā īpašajā jomā, kā arī lai visi pieņemtie pasākumi saistībā ar terorisma apkarošanu būtu samērīgi, atbilstoši un efektīvi;
whereas the Union is committed to the fight against terrorism in all its dimensions – whether its origin lies, or its activities occur, inside or beyond EU borders – while acting, through different instruments and means within the clear limits defined by the rule of law and respect for fundamental rights; whereas extreme care must be taken to ensure that in this particular field fundamental rights are fully respected and that all the measures adopted with a view to the fight against terrorism are proportionate, appropriate and effective,
tā kā līdzekļi, ar kādiem Eiropas Savienība plāno īstenot iepriekš minētos mērķus, tostarp cīņu pret terorismu, ietver (ne tikai) ierobežojošus pasākumus (sankcijas) pret trešo valstu valdībām, fiziskām vai juridiskām personām, grupām vai nevalstiskām organizācijām; tā kā joprojām uzdod jautājumus, cik lielā mērā ANO un ES ir sniegušas pierādījumus par šādu režīmu efektivitāti terorisma aktu finansēšanas ierobežošanā, paturot prātā nozīmīgo ietekmi, kāda šiem režīmiem bijusi uz uzticamību ES un ANO saistībām attiecībā uz pamattiesībām;
whereas the means by which the Union aims to achieve the objectives highlighted above, among them the fight against terrorism, include (but are not limited to) restrictive measures (sanctions) against the governments of third States, natural or legal persons, groups or non-State entities; whereas questions are still being asked as to what extent the UN and the EU have produced sufficient evidence of the success of these regimes in restricting the financing of acts of terrorism, bearing in mind the significant impact which these regimes have had on the credibility of the EU's and UN's commitment to fundamental rights,
tā kā atbilstoši vispārējai ES praksei starp terminiem "sankcijas" un "ierobežojoši pasākumi" nav atšķirības Ierobežojošo pasākumu veidi mainās un aptver ieroču embargo, tirdzniecības sankcijas, finansiālas/ekonomiskas sankcijas, aktīvu iesaldēšanu, lidojumu aizliegumus, uzņemšanas ierobežojumus, diplomātiskās sankcijas, sporta un kultūras pasākumu boikotus, kā arī sadarbības pārtraukšanu ar kādu trešo valsti.
whereas, in line with general EU practice, no distinction is being made here between the terms "sanctions" and "restrictive measures" The types of restrictive measures vary and include arms embargoes, trade sanctions, financial/economic sanctions, freezing of assets, flight bans, restriction on admission, diplomatic sanctions, boycotts of sports and cultural events, and suspension of cooperation with a third country.
tā kā LESD 215. panta 2. punktā teikts, ka "ja tas paredzēts kādā lēmumā, kas pieņemts saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību V sadaļas 2. nodaļu, Padome saskaņā ar 1. pantā paredzēto procedūru var pieņemt ierobežojošus pasākumus attiecībā uz fiziskām vai juridiskām personām un nevalstiskām grupām vai struktūrām"; un tā kā LESD 75. panta pirmajā daļā teikts, ka "ja tas vajadzīgs, lai sasniegtu 67. pantā izklāstītos mērķus attiecībā uz terorisma un ar to saistītu darbību novēršanu un apkarošanu, Eiropas Parlaments un Padome, pieņemot regulas saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru, paredz administratīvu pasākumu sistēmu kapitāla apritei un maksājumiem, piemēram, fizisku vai juridisku personu, grupu vai nevalstisku subjektu īpašumā vai valdījumā esošu līdzekļu, finanšu aktīvu vai ekonomiskā guvuma iesaldēšanu";
whereas Article 215(2) TFEU provides that 'where a decision adopted in accordance with Chapter 2 of Title V of the Treaty on European Union so provides, the Council may adopt restrictive measures under the procedure referred to in paragraph 1 against natural or legal persons and groups or non-State entities'; and whereas Article 75, first paragraph, TFEU provides that 'where necessary to achieve the objectives set out in Article 67, as regards preventing and combating terrorism and related activities, the European Parliament and the Council, acting by means of regulations in accordance with the ordinary legislative procedure, shall define a framework for administrative measures with regard to capital movements and payments, such as the freezing of funds, financial assets or economic gains belonging to, or owned or held by, natural or legal persons, groups or non-State entities',
tā kā LESD 275. panta otrajā daļā arī noteikts, ka "Tiesas kompetencē […] ir […] izlemt lietas, kuras ierosinātas saskaņā ar 263. panta ceturtajā daļā paredzētajiem nosacījumiem par lēmumu likumību, kuri paredz ierobežojošus pasākumus pret fiziskām vai juridiskām personām un kurus pieņēmusi Padome, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienību V sadaļas II nodaļu";
whereas Article 275, second subparagraph, TFEU also prescribes that 'the Court shall have jurisdiction [...] to rule on proceedings, brought in accordance with the conditions laid down in the fourth paragraph of Article 263 of this Treaty, reviewing the legality of decisions providing for restrictive measures against natural or legal persons adopted by the Council on the basis of Chapter 2 of Title V of the Treaty on European Union',
tā kā LESD 16. panta 2. punktā Eiropas Parlaments un Padome tiek aicināti ieviest skaidru un stabilu regulējumu datu aizsardzībai ar noteikumiem "par fizisko personu aizsardzību attiecībā uz Savienības iestāžu un struktūru veikto personas datu apstrādi, kā arī personas datu apstrādi, ko veic dalībvalstis saistībā ar Savienības tiesību aktu darbības jomu, un noteikum[iem] par šādu datu brīvu apriti"; tā kā šajā pašā pantā teikts, ka "šo noteikumu izpildi kontrolē neatkarīgas iestādes"; tā kā minētos noteikumus galu galā piemēros arī Savienības iestāžu veiktajai personas datu apstrādei kopējās ārpolitikas un drošības politikas jomā; tā kā LES 39. pants (2. nodaļas nosaukums ir "Īpaši noteikumi par kopējo ārpolitiku un drošības politiku") jāsaprot kā atkāpe no LESD 16. panta, kurā Padomei prasa, lai tā "pieņem lēmumu, ar kuru nosaka noteikumus par fizisko personu aizsardzību attiecībā uz to personas datu apstrādi, ko veic dalībvalstis, īstenojot darbības saistībā ar šīs nodaļas darbības jomu, un nosaka noteikumus par šādu datu brīvu apriti"; tā kā līdzīgi kā LESD 16. panta 2. punktā šajā pantā teikts, ka "šo noteikumu izpildi kontrolē neatkarīgas iestādes";
whereas Article 16(2) TFEU calls on Parliament and the Council to establish a clear and stable framework for data protection with rules 'relating to the protection of individuals with regard to the processing of personal data by Union institutions, bodies, offices and agencies, and by the Member States when carrying out activities which fall within the scope of Union law, and the rules relating to the free movement of such data'; whereas the same Article states that 'compliance with these rules shall be subject to the control of independent authorities'; whereas the implication is that the above-mentioned rules would apply also to the processing of personal data by the Union institutions in the area of the common foreign and security policy; whereas Article 39 TEU (in Chapter 2 which is entitled 'Specific provisions on the common foreign and security policy') must be read as a derogation from Article 16 TFEU which requires that the 'Council shall adopt a decision laying down the rules relating to the protection of individuals with regard to the processing of personal data by the Member States when carrying out activities which fall within the scope of this Chapter, and the rules relating to the free movement of such data'; whereas, in the same way as Article 16(2) TFEU, it prescribes that 'compliance with these rules shall be subject to the control of independent authorities',
, un uzskatīja, ka Kopienas iestādei, kas saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 881/2002 nolemj iesaldēt privātpersonas vai organizācijas līdzekļus un saimnieciskos resursus, jāpaziņo privātpersonai vai organizācijai iemesli, pamatojoties uz kuriem pieņemts lēmums, lai ievērotu aizstāvības tiesības, īpaši tiesības tikt uzklausītam, kā arī pārsūdzības tiesības, un tā kā šīs privātpersonas vai organizācijas nebija informētas par pierādījumiem, kas pret tām iesniegti, tām bija arī liegta iespēja apmierinošā veidā aizstāvēt Kopienas judikatūrā savas tiesības attiecībā uz šiem pierādījumiem;
, the Court of Justice annulled Regulation (EC) No 881/2002, in so far as it concerned Mr Yassin Abdullah Kadi and Al Barakaat International Foundation, and considered that the Community authority deciding to freeze the funds and economic resources of an individual or entity in accordance with Regulation (EC) No 881/2002 must communicate the grounds on which that decision is based to the individual or entity concerned, in order to observe the rights of defence, in particular the right to be heard and the right to judicial review, and that, given that those persons or entities were not informed of the evidence adduced against them, they had also been unable to defend their rights with regard to that evidence in satisfactory conditions before the Community judicature,
tā kā Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas judikatūrā uzsvērts, ka izskatīšana tiesā vēl jo vairāk ir obligāta tādēļ, ka tā ir vienīgā procesuālā garantija, ar kuru nodrošina taisnīgu līdzsvaru starp nepieciešamību apkarot terorismu un pamattiesību aizsardzību Lieta T-228/02,
whereas the case-law of the Court of First Instance of the European Communities emphasises that judicial review is all the more imperative because it constitutes the only procedural safeguard ensuring that a fair balance is struck between the need to fight international terrorism and the protection of fundamental rights Case T-228/02,
; tā kā Pirmās instances tiesas agrākie nolēmumi (Apvienotās lietas T-110/03, T-150/03 un T-405/03
; whereas earlier rulings of the Court of First Instance (Joined Cases T-110/03, T-150/03 and T-405/03
tā kā pētījumu rezultāti norāda, ka valstu sistēmās aktīvu iesaldēšana ir pagaidu pasākums, ko īsteno, kamēr nav pieņemts tiesas nolēmums par personas līdzdalību noziedzīgā nodarījumā; tā kā ir jāņem vērā, ka ANO un ES līmenī šīs sankcijas ir uzskatāmas nevis par pagaidu pasākumiem, kurus īsteno līdz tiesas nolēmuma pieņemšanai, bet gan par
whereas studies have pointed out that in national systems, the freezing of assets is an interim measure taken pending a judicial determination of a person's involvement in criminality, whereas it must be observed that at UN and EU level, these sanctions are not to be considered interim measures pending a judicial determination, but de facto alternatives to judicial determinations I. Cameron, 'Respecting Human Rights and Fundamental Freedoms and EU/UN Sanctions: State of Play', October 2008, study, Policy Department External Policies, Directorate General External Policies of the Union, p.
tā kā ar ANO Drošības padomes Rezolūciju S/RES/1822 (2008) ir panākti zināmi uzlabojumi, proti, prasība Sankciju komitejas tīmekļa vietnē publicēt pamatojumus iemesliem personas iekļaušanai sarakstā; pienākums dalībvalstīm saskaņā ar to tiesību aktiem un praksi veikt visus iespējamos pasākumus, lai sarakstā iekļautajai personai vai organizācijai sniegtu savlaicīgu paziņojumu vai informāciju par iekļaušanu sarakstā, un pievienot šādam paziņojumam lietas izklāsta publiski pieejamās daļas eksemplāru, kā arī citu būtisku informāciju; tāda "kontaktpunkta" izveide, kuram melnajā sarakstā iekļautās personas var iesniegt sūdzības Attiecībā uz sūdzībām tas veic tikai informācijas apstrādes centra funkcijas.
whereas UN Security Council Resolution S/RES/1822 (2008) has brought some improvements, namely: the requirement that the statements of reasons concerning the grounds for listing a person be published on the Sanctions Committee website; the obligation of Member States to take, in accordance with their domestic laws and practices, all possible measures to notify or inform in a timely manner the listed individual or entity of the designation and to include with that notification a copy of the publicly releasable portion of the case statement and other relevant information; the creation of a "focal point" to which blacklisted people can direct complaints Simply a "clearing house" for complaints.
Vajadzība pēc saskaņotas un skaidras pieejas un pienācīgas Parlamenta līdzdalības
Need for a coherent and clear approach and proper involvement of Parliament
uzskata, ka ir svarīgi apsvērt vispārējas sistēmas izveidi, ko piemērot
Considers that it is important to reflect on a general framework for
ES īstenotajām mērķtiecīgajām sankcijām pret fiziskām vai juridiskām personām, organizācijām vai iestādēm, un kas nodrošina to personu pamattiesību ievērošanu, pret kurām tiek vērstas sankcijas;
targeted sanctions implemented by the EU against natural or legal persons, entities or bodies, which ensures respect for the fundamental rights of those targeted;
uzskata, ka attiecībā uz turpmākiem pasākumiem, piemēram, tādiem, kas attiecas uz ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz Zimbabvi un dažiem īpašiem ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām fiziskām un juridiskām personām, organizācijām un iestādēm saistībā ar situāciju Somālijā, kuri ir pieņemti saskaņā ar LESD 215. panta 2. punktu, vajadzētu ņemt vērā iespēju fakultatīvi apspriesties ar Parlamentu (ievērojot Eiropadomes Svinīgo deklarāciju par Eiropas Savienību, ko pieņēma Štutgartē 1983. gada 19. jūnijā; minētajā deklarācijā šāda fakultatīva apspriešanās ar Parlamentu tika paredzēta starptautiskos jautājumos, pat ja Līgumos tas nav tieši paredzēts); šādu pieeju varētu uzskatīt par atbilstošu Lisabonas līguma garam un Parlamenta iepriekšējai (konsultatīvajai) lomai šajā jomā;
Considers that with regard to future measures – such as restrictive measures in respect of Zimbabwe and certain specific restrictive measures directed against certain natural and legal persons, entities and bodies in view of the situation in Somalia, taken under Article 215(2) TFEU – the possibility of an optional consultation of Parliament should be taken into account (in accordance with the European Council "Solemn Declaration on European Union", made at Stuttgart on 19 June 1983, providing for the optional consultation of Parliament on international matters even where the Treaties were silent); such an approach could be considered in keeping with the spirit of the Treaty of Lisbon and in line with Parliament's previous (consultative) role in this area;
atkārtoti prasa katru gadu rūpīgi izvērtēt, kā tiek īstenoti noteikumi, kas reglamentē ierobežojošus pasākumus, un to efektivitāti, kā arī pienācīgi un savlaicīgi informēt Parlamentu par šiem jautājumiem; uzskata, ka šim nolūkam sankcijas vienmēr ir jāpapildina ar skaidriem novērtēšanas kritērijiem;
Reiterates its request for a thorough evaluation of the implementation, on an annual basis, of the provisions prescribing restrictive measures and of their effectiveness, together with proper and timely transmission of information to Parliament in such matters; considers that, to this end, sanctions should always be accompanied by clear benchmarks;