natgillin/translations-raw huggingface dataset:
– ņemot vērā ANO Ģenerālās asamblejas 1997. gada 12. decembra rezolūciju „Noziedzības novēršana un krimināltiesiski pasākumi pret sievietēm vērstas vardarbības izskaušanai” (A/RES/52/86), 2002. gada 18. decembra rezolūciju „Goda aizstāvēšanas vārdā pastrādātu noziegumu pret sievietēm izskaušana” (A/RES/57/179) un 2003. gada 22. decembra rezolūciju „Cīņa pret vardarbību, kurai sievietes pakļautas ģimenē” (A/RES/58/147),
– having regard to the UN General Assembly resolutions of 12 December 1997 entitled ‘Crime prevention and criminal justice measures to eliminate violence against women’ (A/RES/52/86), of 18 December 2002 entitled ‘Working towards the elimination of crimes against women committed in the name of honour’ (A/RES/57/179), and of 22 December 2003 entitled ‘Elimination of domestic violence against women’ (A/RES/58/147),
– ņemot vērā ANO augstā komisāra cilvēktiesību jautājumos īpašo referentu ziņojumus par vardarbību pret sievietēm un Sieviešu diskriminācijas izskaušanas komitejas 11. sesijā (1992. g.) pieņemto vispārējo ieteikumu Nr. 19,
– having regard to the reports by the UN High Commissioner for Human Rights’ Special Rapporteurs on violence against women and to General Recommendation No 19 adopted by the Committee on the Elimination of Discrimination Against Women (11th session, 1992),
un 2010. gada 25. februāra rezolūciju par Pekinu + 15 — ANO rīcības platforma dzimumu līdztiesībai,
and of 25 February 2010 on the follow-up to the Beijing Action Platform (Beijing +15),
– ņemot vērā ANO Ģenerālās asamblejas 2006. gada 19. decembra rezolūciju „Centienu pastiprināšana, lai izskaustu jebkāda veida vardarbību pret sievietēm” (A/RES/61/143) un ANO Drošības padomes rezolūcijas Nr. 1325 un 1820 par sievietēm, mieru un drošību,
– having regard to the UN General Assembly resolution of 19 December 2006 entitled ‘Intensification of efforts to eliminate all forms of violence against women’ (A/RES/61/143), and to UN Security Council Resolutions 1325 and 1820 on women, peace and security,
– ņemot vērā 1998. gadā pieņemtos Romas Starptautiskās krimināltiesas statūtus un it īpaši to 7. un 8. pantu, kuros noteikts, ka izvarošana, seksuālā paverdzināšana, piespiedu prostitūcija, grūtniecība un sterilizācija vai jebkura cita veida seksuālā vardarbība ir noziegums pret cilvēci un kara noziegums, un ka šie noziegumi pielīdzināmi spīdzināšanai un smagiem kara noziegumiem neatkarīgi no tā, vai tie tiek sistemātiski izdarīti starptautisku vai iekšēju konfliktu laikā,
– having regard to the Rome Statute of the International Criminal Court, adopted in 1998, and particularly Articles 7 and 8 thereof, which define rape, sexual slavery, enforced prostitution, forced pregnancy and forced sterilisation or any form of sexual violence as crimes against humanity and war crimes and equate them with a form of torture and a serious war crime, whether or not such acts are systematically perpetrated during international or internal conflicts,,
A. tā kā sievietes aktīvi piedalījās sacelšanās kustībās Ziemeļāfrikā un Tuvajos Austrumos, lai panāktu lielāku demokrātiju un iegūtu vairāk tiesību un brīvības;
A. whereas women have actively participated in the uprisings for more democracy, rights and freedoms in North Africa and the Middle East,
B. tā kā Lībijā un Ēģiptē pie varas esošo režīmu pārstāvji šo revolūciju apspiešanā izmantoja seksuālus uzbrukumus, vēršoties tieši pret sievietēm un it īpaši — padarot viņas neaizsargātas;
B. whereas the incumbent regimes in Libya and Egypt have resorted to sexual assaults as part of the conflict in these revolutions, targeting women and in particular, making them vulnerable,
C. tā kā seksuālā vardarbība, šķiet, tiek sistemātiski izmantota sieviešu iebiedēšanai un pazemošanai, tostarp bēgļu nometnēs, un tā kā pašreizējais varas vakuums var novest pie situācijas pasliktināšanās sieviešu un meiteņu tiesību jomā;
C. whereas sexual violence seems to be used as a systematic way to intimidate and degrade women, also in refugee camps, whereas the power vacuum that has emerged can lead to deterioration of the rights of women and girls,
10. uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei, Komisijai un Komisijas priekšsēdētāja vietniecei/ Savienības augstajai pārstāvei ārlietās un drošības politikas jautājumos.
Calls for its President to forward this resolution to the Council, the Commission and the Vice-President of the Commission/High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy.
4.4.2011 B7-0246/2011 REZOLŪCIJAS PRIEKŠLIKUMS iesniegts, noslēdzot debates par Komisijas paziņojumu,
4.4.2011 B7-0246/2011 MOTION FOR A RESOLUTION to wind up the debate on the statement by the Commission
PE459.783v01-00 B7‑0246/2011 Eiropas Parlamenta rezolūcija par seksuālās vardarbības izmantošanu konfliktos Ziemeļāfrikā un Tuvajos Austrumos
PE459.783v01-00 B7‑0246/2011 European Parliament resolution on the use of sexual violence in conflicts in North Africa and the Middle East
– ņemot vērā 2009. gada 26. novembra rezolūciju par vardarbības pret sievietēm izskaušanu,
– having regard to its resolution of 26 November 2009 on the elimination of violence against women,
– ņemot vērā 2011. gada 10. marta rezolūciju par dienvidu kaimiņvalstīm un jo īpaši Lībiju,
– having regard to its resolution of 7 March 2011 on the Southern Neighbourhood, and Libya in particular,
– ņemot vērā ANO juridisko instrumentu noteikumus cilvēktiesību jomā, jo īpaši tos, kas attiecas uz sieviešu tiesībām, piemēram, ANO Statūtus, Vispārējo cilvēktiesību deklarāciju, Starptautisko paktu par pilsoniskajām un politiskajām tiesībām un par ekonomiskajām, sociālajām un kultūras tiesībām, Konvenciju par cīņu ar cilvēktirdzniecību un prostitūcijas ekspluatēšanu no trešo personu puses, Konvenciju par jebkuras sieviešu diskriminācijas izskaušanu ( CEDAW ) un tās fakultatīvo protokolu, Konvenciju pret spīdzināšanu un citādu cietsirdīgu, necilvēcīgu vai cilvēka cieņu pazemojošu apiešanos vai sodīšanu, 1951. gada Konvenciju par bēgļa statusu, kā arī neizraidīšanas principu,
– having regard to the provisions of the UN legal instruments in the sphere of human rights, in particular those concerning women's rights, such as the UN Charter, the Universal Declaration of Human Rights, the International Covenants on Civil and Political Rights and on Economic, Social and Cultural Rights, the Convention for the Suppression of the Traffic in Persons and of the Exploitation of the Prostitution of Others, the Convention on the Elimination of All Forms of Discrimination against Women (CEDAW) and its Optional Protocol, the Convention against Torture and Other Cruel, Inhuman or Degrading Treatment or Punishment, the 1951 Convention relating to the Status of Refugees, and the principle of non-refoulement,
– ņemot vērā ANO Ģenerālās asamblejas 1997. gada 12. decembra rezolūciju „Noziedzības apkarošana un krimināltiesiski pasākumi pret sievietēm vērstas vardarbības izskaušanai” (A/RES/52/86), 2002. gada 18. decembra rezolūciju „Goda noziegumu pret sievietēm izskaušana” (A/RES/57/179) un 2003. gada 22. decembra rezolūciju „Cīņa pret sievietēm vērsto vardarbību ģimenē” (A/RES/58/147),
– having regard to the UN General Assembly resolutions of 12 December 1997 entitled ‘Crime prevention and criminal justice measures to eliminate violence against women’ (A/RES/52/86), of 18 December 2002 entitled ‘Working towards the elimination of crimes against women committed in the name of honour’ (A/RES/57/179), and of 22 December 2003 entitled ‘Elimination of domestic violence against women’ (A/RES/58/147),
un 2010. gada 25. februāra rezolūciju par Pekinu +15 — ANO rīcības platformu dzimumu līdztiesībai,
and of 25 February 2010 on the follow-up to the Beijing Action Platform (Beijing +15),
– ņemot vērā ANO Ģenerālās asamblejas 2006. gada 19. decembra rezolūciju „Par centienu pastiprināšanu, lai izskaustu jebkāda veida vardarbību pret sievietēm” (A/RES/61/143) un ANO Drošības padomes rezolūcijas Nr. 1325 un Nr. 1820 par sievietēm, mieru un drošību,
– having regard to the UN General Assembly resolution of 19 December 2006 entitled ‘Intensification of efforts to eliminate all forms of violence against women’ (A/RES/61/143), and to UN Security Council Resolutions 1325 and 1820 on women, peace and security,
– ņemot vērā 1998. gadā pieņemtos Romas Starptautiskās krimināltiesas statūtus un jo īpaši to 7. un 8. pantu, kuros ir noteikts, ka izvarošana, seksuāla verdzība, piespiedu prostitūcija, piespiedu grūtniecība, piespiedu sterilizācija vai jebkura cita veida seksuālā vardarbība ir noziegums pret cilvēci un kara noziegums, un šie noziegumi tiek pielīdzināti spīdzināšanai un smagiem kara noziegumiem neatkarīgi no tā, vai šie noziegumi tiek veikti starptautisku vai iekšēju konfliktu laikā un vai tas notiek sistemātiski vai nē,
– having regard to the Rome Statute of the International Criminal Court, adopted in 1998, and particularly Articles 7 and 8 thereof, which define rape, sexual slavery, enforced prostitution, forced pregnancy and forced sterilisation or any form of sexual violence as crimes against humanity and war crimes and equate them with a form of torture and a serious war crime, whether or not such acts are systematically perpetrated during international or internal conflicts,
A. tā kā sievietes ir aktīvi piedalījušās sacelšanās kustībā Ziemeļāfrikā un Tuvajos Austrumos, prasot lielāku demokrātiju, tiesības un brīvības;
A. whereas women have actively participated in the uprisings for more democracy, rights and freedoms in North Africa and the Middle East,
B. tā kā pie varas esošo režīmu pārstāvji Lībijā un Ēģiptē izmanto seksuālus uzbrukumus šo revolūciju apspiešanā, vēršoties pret sievietēm un jo īpaši padarot tās neaizsargātas;
B. whereas the incumbent regimes in Libya and Egypt have resorted to sexual assaults as part of the conflict in these revolutions, targeting women and in particular, making them vulnerable,
C. tā kā seksuālā vardarbība tiek īstenota sistemātiski, lai sievietes iebiedētu un degradētu;
C. whereas sexual violence seems to be used as a systematic way to intimidate and degrade women,
D. tā kā Lībijas iedzīvotāja Iman al-Obeidi , kura Tripoles viesnīcā žurnālistiem stāstīja, ka karavīri viņu grupveidā izvarojuši un pazemojuši un ka 26. martā viņu aizturējuši nezināmā vietā, patlaban tiek apsūdzēta neslavas celšanā pret vīriešiem, kurus viņa apsūdzējusi izvarošanā;
D. whereas a Libyan woman, Iman al-Obeidi, who told reporters in a Tripoli hotel about being gang-raped and abused by soldiers, was detained on 26 March 2011 in an unknown location and is now being sued for defamation by the men she is accusing of rape,
E. tā kā Ēģiptē protesta dalībnieces apgalvo, ka militārais personāls viņām veicis jaunavības pārbaudi, kad 2011.gada 9. martā tikušas sadzītas Tahrira laukumā, viņas tikušas spīdzinātas un izvarotas un ka šo pārbaudi veica un fotografēja karavīru klātbūtnē;
E. whereas in Egypt female protestors claim they were subject to virginity tests by the military, being rounded up from the Tahrir Square on 9 March and subsequently subjected to torture and rape, while the virginity tests were performed and photographed in the presence of male soldiers,
1. aicina Komisiju un dalībvalstu valdības stingri nosodīt seksuālo vardarbību, sieviešu iebiedēšanu un uzbrukumus sievietēm Lībijā un Ēģiptē;
Calls on the Commission and the Member State governments to strongly oppose the use of sexual assaults, intimidation and targeting of women in Libya and Egypt;
3. uzsver, ka ikvienam būtu jādod iespēja paust viedokli par savas valsts demokrātisko nākotni, netiekot aizturētam, spīdzinātam vai pakļautam pazemojošai un diskriminējošai attieksmei;
Stresses that everyone should be able to express their views on the democratic future in their country without being detained, tortured or subjected to degrading and discriminatory treatment;
6. uzsver, ka būtu jāatzīst sieviešu loma revolūciju norisēs, tostarp draudi, ar kuriem viņas saskaras, un tas, kā viņas var aizstāvēt savas tiesības;
Emphasises that the role of women in the revolutions should be acknowledged, including the threats they face and the way in which they can defend their rights;
10. uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei, Komisijai un Komisijas priekšsēdētāja vietniecei / Savienības augstajai pārstāvei ārlietās un drošības politikas jautājumos.
Calls on its President to forward this resolution to the Council, the Commission and the Vice-President of the Commission/High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy.
4.4.2011 B7-0247/2011 REZOLŪCIJAS PRIEKŠLIKUMS iesniegts, noslēdzot debates par Komisijas paziņojumu,
4.4.2011 B7-0247/2011 MOTION FOR A RESOLUTION to wind up the debate on the statement by the Commission
PE459.784v01-00 B7‑0247/2011 Eiropas Parlamenta rezolūcija par seksuālās vardarbības izmantošanu konfliktos Ziemeļāfrikā un Tuvajos Austrumos
PE459.784v01-00 B7‑0247/2011 European Parliament resolution on the use of sexual violence in conflicts in North Africa and the Middle East
– ņemot vērā Savienības augstās pārstāves Catherine Ashton 2011. gada 8. marta deklarāciju Eiropas Savienības vārdā par Starptautisko sieviešu dienu,
– having regard to the declaration by the Vice-President/High Representative, Catherine Ashton, on behalf of the European Union on the International Women’s Day, 8 March 2011,
– ņemot vērā ANO juridisko instrumentu noteikumus cilvēktiesību jomā, jo īpaši tos, kas attiecas uz sieviešu tiesībām, piemēram, ANO Statūtus, Vispārējo cilvēktiesību deklarāciju, Starptautisko paktu par pilsoniskajām un politiskajām tiesībām un par ekonomiskajām, sociālajām un kultūras tiesībām, Konvenciju par cīņu ar cilvēktirdzniecību un prostitūcijas ekspluatēšanu no trešo personu puses, Konvenciju par jebkuras sieviešu diskriminācijas izskaušanu ( CEDAW ) un tās fakultatīvo protokolu, Konvenciju pret spīdzināšanu un citādu cietsirdīgu, necilvēcīgu vai cilvēka cieņu pazemojošu apiešanos vai sodīšanu,
– having regard to the provisions of the UN legal instruments in the sphere of human rights, in particular those concerning women's rights, such as the UN Charter, the Universal Declaration of Human Rights, the International Covenants on Civil and Political Rights and on Economic, Social and Cultural Rights, the Convention for the Suppression of the Traffic in Persons and of the Exploitation of the Prostitution of Others, the Convention on the Elimination of All Forms of Discrimination against Women (CEDAW) and its Optional Protocol, the Convention against Torture and Other Cruel, Inhuman or Degrading Treatment or Punishment,
– ņemot vērā 1998. gadā pieņemtos Romas Starptautiskās Krimināltiesas statūtus, un jo īpaši to 7. un 8. pantu, kuros ir noteikts, ka izvarošana, seksuāla verdzība, piespiedu prostitūcija, piespiedu grūtniecība, piespiedu sterilizācija vai jebkura cita veida seksuālā vardarbība ir noziegums pret cilvēci un kara noziegums un šie noziegumi tiek pielīdzināti spīdzināšanai un smagiem kara noziegumiem neatkarīgi no tā, vai šie noziegumi tiek veikti starptautisku vai iekšēju konfliktu laikā un vai tas notiek sistemātiski vai nē,
– having regard to the Rome Statute of the International Criminal Court, adopted in 1998, and particularly Articles 7 and 8 thereof, which define rape, sexual slavery, enforced prostitution, forced pregnancy and forced sterilisation or any form of sexual violence as crimes against humanity and war crimes and equate them with a form of torture and a serious war crime, whether or not such acts are systematically perpetrated during international or internal conflicts,
A. tā kā sievietes nesen ir aktīvi piedalījušās sacelšanās kustībā, prasot lielāku demokrātiju, tiesības un brīvības Tunisijā, Ēģiptē un Lībijā;
A. whereas women have actively participated in the recent uprisings for more democracy, rights and freedoms in Tunisia, Egypt and Libya,
B. tā kā Lībijā un Ēģiptē pie varas esošo režīmu pārstāvji šo revolūciju apspiešanā ir izmantojuši seksuālus uzbrukumus, vēršoties tieši pret sievietēm un padarot viņas neaizsargātas;
B. whereas the incumbent regimes in Libya and Egypt have resorted to sexual assaults as part of the conflict in these revolutions, targeting women and in particular, making them vulnerable,
D. tā kā 2011. gada 31. martā notikusī demonstrācija Tahira (Atbrīvošanās) laukumā Bengāzī atbalstīja nemierniekus un parādīja, ka musulmaņu sievietēm Lībijas austrumu daļā nav aizliegts pulcēties vai paust savu attieksmi saskaņā ar islāma likumiem, tādējādi noraidot M. Kadafi apgalvojumus, ka nemiernieku kustību vada radikālie islāmisti Al Qaeda atbalstītāji;
D. whereas the rally on 31 March 2011 at Tahir (Liberation) Square in Benghazi demonstrated support for rebel fighters, showed that Muslim women in eastern Libya are not forbidden from gathering or expressing themselves under Islamic law and countered Gaddafi's claims that rebel movement is being driven by Islamics, Al Qaeda supporters,
E. tā kā Lībijas iedzīvotāja Iman al-Obeidi , kura Tripoles viesnīcā žurnālistiem stāstīja, ka karavīri viņu grupveidā izvarojuši un pazemojuši un ka 26. martā viņu aizturējuši nezināmā vietā, patlaban tiek apsūdzēta neslavas celšanā pret vīriešiem, kurus viņa apsūdzējusi izvarošanā;
E. whereas a Libyan woman, Iman al-Obeidi, who told reporters in a Tripoli hotel about being gang-raped and abused by soldiers, was detained on 26 March 2011 in an unknown location and is now being sued for defamation by the men she is accusing of rape,
4.4.2011 B7-0248/2011 REZOLŪCIJAS PRIEKŠLIKUMS iesniegts, noslēdzot debates par Komisijas paziņojumu,
4.4.2011 B7-0248/2011 MOTION FOR A RESOLUTION to wind up the debate on the statement by the Commission
PE459.785v01-00 B7-0248/2011 Eiropas Parlamenta rezolūcija par seksuālās vardarbības izmantošanu konfliktos Ziemeļāfrikā un Tuvajos Austrumos
PE459.785v01-00 B7‑0248/2011 European Parliament resolution on the use of sexual violence in conflicts in North Africa and the Middle East
– ņemot vērā ANO Drošības padomes rezolūcijas Nr. 1325 (2000. g.) un Nr. 1820 (2008. g.) par sievietēm, mieru un drošību un ANO Drošības padomes rezolūciju Nr. 1888 (2009. g.) par seksuālo vardarbību pret sievietēm un bērniem bruņota konflikta situācijas, kurā uzsvērta visu valstu atbildība izbeigt nesodāmību un sākt to personu kriminālvajāšanu, kuras izdarījušas noziegumus pret cilvēci un kara noziegumus, tai skaitā noziegumus, kas saistīti ar seksuālu un cita veida vardarbību pret sievietēm un meitenēm,
– having regard to UN Security Council Resolutions 1325 (2000) and 1820 (2008) on women, peace and security, and UN Security Council Resolution 1888 (2009) on sexual violence against women and children in situations of armed conflict, which emphasises the responsibility of all states to put an end to impunity and to prosecute those responsible for crimes against humanity and war crimes, including those relating to sexual and other violence against women and girls,
– ņemot vērā ES pamatnostādnes attiecībā uz vardarbību pret sievietēm un meitenēm, kā arī ES pamatnostādnes attiecībā uz bērniem un bruņotiem konfliktiem,
– having regard to the EU Guidelines on violence and discrimination against women and girls and the EU guidelines on children and armed conflict,
– ņemot vērā ANO jauno struktūru dzimumu jautājumu risināšanai ( UN Women ),
– having regard to the new UN Gender Entity (UN Women),
– ņemot vērā ANO 1984. gada 10. decembra Konvenciju pret spīdzināšanu un citu nežēlīgu, necilvēcīgu vai pazemojošu rīcību vai sodīšanu un ANO Ģenerālās asamblejas 1974. gada 14. decembra deklarāciju Nr. 3318 par sieviešu un bērnu aizsardzību krīzes un bruņotu konfliktu laikā, it īpaši tās 4. pantu, kurā pausts aicinājums veikt efektīvus pasākumus pret sieviešu vajāšanu, spīdzināšanu un vardarbību un pazemojošu izturēšanos pret viņām,
– having regard to the UN Convention against Torture and Other Cruel, Inhuman or Degrading Treatment or Punishment of 10 December 1984, and to UN General Assembly Declaration 3318 on the Protection of Women and Children in Emergency and Armed Conflict of 14 December 1974, in particular paragraph 4 thereof, which calls for effective measures against persecution, torture, violence and degrading treatment of women,
– ņemot vērā ES konsultatīvo un atbalsta sniegšanas misiju ( EUSEC RD Congo ), ko izveidoja 2005. gada jūnijā drošības sektora reformas veikšanai Kongo Demokrātiskajā Republikā (Padomes 2005. gada 2. maija Vienotā rīcība 2005/355/KĀDP par Eiropas Savienības misiju, lai sniegtu konsultācijas un atbalstu saistībā ar drošības sektora reformu Kongo Demokrātiskajā Republikā (KDR)),
– having regard to the EUSEC RD Congo security sector reform mission, established in June 2005 (Council Joint Action 2005/355/CFSP of 2 May 2005 on the European Union mission to provide advice and assistance for security sector reform in the Democratic Republic of the Congo (DRC)),
– ņemot vērā Padomes 2009. gada 19. oktobra Vienoto rīcību 2009/769/KĀDP, ar ko groza Vienoto rīcību 2007/405/KĀDP par Eiropas Savienības policijas misiju saistībā ar drošības sektora reformu un tās mijiedarbību ar tiesu sistēmu Kongo Demokrātiskajā Republikā ( EUPOL RD Congo ),
– having regard to the Council Joint Action 2009/769/CFSP of 19 October 2009 amending Joint Action 2007/405/CFSP on the European Union police mission undertaken in the framework of reform of the security sector (SSR) and its interface with the system of justice in the Democratic Republic of the Congo (EUPOL RD Congo),
– ņemot vērā 1998. gadā pieņemtos Romas Starptautiskās krimināltiesas statūtus un it īpaši to 7. un 8. pantu, kuros noteikts, ka izvarošana, seksuālā paverdzināšana, piespiedu prostitūcija, grūtniecība un sterilizācija vai jebkura cita veida seksuālā vardarbība ir noziegums pret cilvēci un kara noziegums, un ka šie noziegumi pielīdzināmi spīdzināšanai un smagiem kara noziegumiem neatkarīgi no tā, vai tie tiek sistemātiski izdarīti starptautisku vai iekšēju konfliktu laikā,
– having regard to the Rome Statute of the International Criminal Court, adopted in 1998, and particularly Articles 7 and 8 thereof, which define rape, sexual slavery, enforced prostitution, forced pregnancy and forced sterilisation or any form of sexual violence as crimes against humanity and war crimes and equate them with a form of torture and a serious war crime, whether or not such acts are systematically perpetrated during international or internal conflicts,
D. tā kā plaša mēroga un sistemātiska izvarošana un seksuālā paverdzināšana saskaņā ar Ženēvas konvenciju ir atzītas par noziegumiem pret cilvēci un kara noziegumiem; tā kā izvarošana tagad ir atzīta arī par genocīda nozieguma daļu, ja tā pastrādāta ar nolūku pilnīgi vai daļēji iznīcināt kādu cilvēku grupu; tā kā ES ir jāatbalsta centieni izbeigt to noziedznieku nesodāmību, kuri vainojami seksuālajā vardarbībā pret sievietēm un bērniem;
D. whereas, when part of a widespread and systematic practice, rape and sexual slavery are recognized under the Geneva Convention as crimes against humanity and war crimes; whereas rape is also now recognized as an element of the crime of genocide when committed with the intent to destroy, in whole or in part, a targeted group; whereas the EU should support efforts being aimed at ending impunity for perpetrators of sexual violence against women and children,
E. tā kā Kongo Demokrātiskajā Republikā laikposmā no 2010. gada 30. jūlija līdz 4. augustam notika masveida izvarošana grupā, tā kā pagājušā gadā tika ziņots par vismaz 8300 izvarošanas gadījumiem Kongo austrumu daļā un tā kā 2010. gada pirmajā ceturksnī par izvarošanu ir ziņojušas vismaz 1244 sievietes, kas nozīmē to, ka vidēji dienā tikušas izvarotas 14 sievietes;
E. whereas in DR Congo a mass gang rape took place from 30 July 2010 to 4 August 2010, in the eastern Congo mining district, and at least 8300 rapes were reported last year in eastern Congo and that at least 1244 women reported being raped in the first quarter of 2010, which is an average of 14 rapes per day,