natgillin/translations-raw huggingface dataset:
uzskata Jaunatnes rīcības programmu par prioritāru; uzskata, ka pašreizējā Jaunatnes programma ir skaidri parādījusi, ka Kopienas darbības sniedz Eiropas pievienoto vērtību, organizējot daudzpusīgas jaunatnes apmaiņas, Eiropas brīvprātīgo dienestu, projektu iekļaušanu tīklā un Eiropas apmācības jaunajiem darba ņēmējiem; atzinīgi vērtē šajā jomā ierosināto Kopienas instrumentu racionalizāciju; uzskata, ka šīs jomas mērķu sasniegšanai ir vajadzīgs piešķirto līdzekļu palielinājums no EUR 811 līdz 1 000 miljoniem;
Considers the Youth in Action Programme a priority; believes that the current Youth programme has clearly demonstrated the added European value of Community action in organising multilateral youth exchanges, a European voluntary service, the networking of projects, and European training for youth workers; welcomes the proposed rationalisation of Community instruments in this field; believes that an increase from EUR 811 million to EUR 1 000 million is necessary in order to attain its goals;
atzinīgi vērtē Kopienas instrumentu kultūras jomā racionalizāciju, kas paredzēta Komisijas priekšlikumā par programmu "Kultūra 2007" (KOM(2004)0469); izsaka nožēlu, ka no ES budžeta mākslai pašlaik tiek atvēlēti tikai 7 centi uz katru iedzīvotāju; uzskata, ka Komisijas priekšlikuma finansējums ir jāpalielina no EUR 360 miljoniem līdz EUR 500 miljoniem;
Welcomes the rationalisation of Community instruments in the field of culture envisaged in the Commission's proposal for a Culture 2007 programme ( COM(2004)0469 ); deplores the fact that, at present, only 7 cents per head out of the EU budget is spent on the arts; believes that an increase from EUR 360 million to EUR 500 million is necessary to improve the financing of the Commission proposal;
pauž bažas par to, ka lielākā daļa Eiropas pilsoņu atzīst, ka zina maz vai neko par Eiropas Savienību, tās iestādēm, politikas jomām un sasniegumiem; uzsver, ka Savienībai jāatvēl līdzekļi efektīvas informācijas un saziņas stratēģijas atbalstam, lai pilsoņiem paskaidrotu, kā darbojas iestādes, kuru mērķis ir kalpot viņiem, un kādēļ to politikai ir tieši šādi mērķi; aicina uzlabot saskaņotību starp finanšu plānu un Konstitūcijas jaunajiem noteikumiem, tostarp attiecībā uz demokrātisko līdzdalību un it īpaši attiecībā uz pilsoniskā dialoga attīstīšanu un pilsoņu iniciatīvu īstenošanu; atzinīgi vērtē iesniegto likumdošanas priekšlikumu par programmu, kas nomainīs Pilsoniskās līdzdalības programmu, kura saglabā prioritāti, veicinot aktīvu un dzīvīgu pilsonisko sabiedrību un tuvinot Eiropu pilsoņiem;
Is concerned that a large majority of European citizens say that they know little or nothing about the European Union, its institutions, its policies, or its achievements; stresses that the Union must make available the means necessary to support an effective information and communication strategy to explain to citizens how the institutions which exist to serve them work and why they pursue the policy goals they do; calls for increased coherence between the financial perspectives and the new provisions of the Constitution, also with regard to participatory democracy and, in particular, to the development of civil dialogue and the implementation of citizens' initiatives; welcomes the submission of a legislative proposal for the successor programme to the Civic Participation Programme that remains a priority in order to promote an active and vibrant civil society and bring Europe closer to its citizens through a bottom-up process;
Spēcīgāka Eiropa drošākā pasaulē, kurā valda lielāka solidaritāte
A stronger Europe in a safer world of greater solidarity
uzstāj, ka nepieciešams tāds ārpolitikas darbību finansējuma līmenis, kas ļautu ES kļūt par īstu "globālo partneri" pasaulē un sniegtu tai līdzekļus politisko mērķu sasniegšanai un starptautisko saistību izpildei; uzsver, ka nevēlas turpināt pastāvīga spiediena situāciju 4. izdevumu kategorijā, kā tas bija pašreizējā finanšu plānā, un it īpaši norāda uz vajadzību nodrošināt augsta līmeņa elastību un pietiekamu rezervi neparedzētiem gadījumiem; norāda uz vajadzību piešķirt pietiekamu finansējumu, lai nodrošinātu, ka tiek īstenota pieeja, ko šajā jomā nosaka Konstitūcija, it īpaši jaunā kaimiņattiecību politika, pamatojoties uz I-57. pantā paredzētajām īpašajām partnerattiecībām;
Insists on a level of funding for external actions sufficient to enable the EU to become a real "global partner" in the world and to provide it with the means for its political ambitions and its international commitments; stresses its unwillingness to perpetuate a situation of constant pressure under Heading 4 as occurred under the current Financial Perspective and points particularly to the need for a high level of flexibility and sufficient margin to allow for unforeseen events; points out the need to provide sufficient funding to ensure the implementation of the approach indicated by the Constitution in this area, in particular the new Neighbourhood Policy on the basis of the special partnership provided for in Article I-57 thereof;
uzsver vajadzību turpināt dažādot Eiropas kaimiņattiecību stratēģiju, paredzot arī pievilcīgu alternatīvu tām valstīm, kas potenciāli varētu kļūt par Eiropas Savienības dalībvalstīm, bet kas galu galā paliks Savienības tuvi partneri; uzstāj, ka Eiropas Parlamentam kā vienai no budžeta lēmējiestādēm turpmāk tāpat kā pašlaik ir jābūt iesaistītam kā līdzvērtīgam partnerim jebkuru lēmumu pieņemšanā par potenciālo kandidātvalstu statusa maiņu uz pirmspievienošanās kandidātvalsti, jo tam ir ievērojamas sekas budžetā; izsaka pārliecību, ka jāpalielina finansējums nolūkā padziļināt attiecības ar kaimiņvalstīm un sniegt atbilstīga līmeņa finansējumu potenciālajām kandidātvalstīm un kandidātvalstīm, lai nodrošinātu godīgu un vienādu attieksmi pret tām; it īpaši pievērš uzmanību tam, ka resursi, kas piešķirti ES attiecībām ar jaunattīstības valstīm, ir jāuzskata par minimāliem, ņemot vērā Eiropas apņemšanos palīdzēt šīm valstīm līdz 2015. gadam sasniegt tūkstošgades attīstības mērķus;
Underlines the need to further diversify the European Neighbourhood strategy providing also an attractive alternative for those countries which potentially could become Member States of the European Union but which will ultimately remain close partners of the Union; insists that the European Parliament, being part of the budgetary authority, must in the future be involved as an equal partner, as it is today, in any decision concerning the transition of a potential candidate to a pre-accession candidate, owing to the significant budgetary implications; is of the strong opinion that an increase of funds is necessary in order to deepen relations with its neighbouring countries and to provide an adequate level of funds for potential candidate and candidate countries that guarantees them fair and equal treatment; draws attention, in particular, to the fact that the resources available to fund EU relations with the developing countries must be considered as a minimum with a view to honouring the European commitment to help those countries achieve the Millennium Development Goals by 2015;
atzinīgi vērtē gaidāmo Eiropas Ārlietu dienesta izveidi un uzstāj, lai tā administratīvie izdevumi pilnībā tiktu segti no ES budžeta;
Welcomes the impending creation of the European External Action Service and insists that its administrative costs will fall in their entirety to the EU budget;
atzinīgi vērtē ES un ASV atjaunoto apņemšanos izveidot kopīgu darba kārtību, tostarp vienotu rīcību ārpolitikas jautājumos; atzīmē, ka šī pieeja nav atspoguļota Komisijas priekšlikumos un uzstāj, ka Eiropas Parlamentam jāpiedalās šo jautājumu izlemšanā, ja tie ietekmē budžetu;
Welcomes the renewed determination of the EU and the US leaderships with a view to shaping a common agenda, including joint actions on foreign policy issues; notes that this approach is not reflected in the Commission proposals and insists that the European Parliament should participate in decisions on these matters if they have budgetary implications;
atzīmē, ka Komisija ir ierosinājusi finanšu shēmu uz 7 gadiem; atkārtoti pauž nostāju, ka demokrātiskas atbildības un publiskuma dēļ atbalsta finanšu plāna ilguma pieskaņošanu Eiropas Parlamenta un Komisijas piecgadīgajām pilnvarām, un atgādina, ka Konstitūcijā paredzētais turpmākās daudzgadu finanšu shēmas (DFS) ilgums ir ne mazāks kā pieci gadi, kas ļautu saskaņot ar Komisijas un Parlamenta pilnvaru ilgumu; norāda, ka likumdošanas priekšlikumu ilgums var palikt neatkarīgs no finanšu plāna termiņiem; tāpēc pieprasa Eiropas Parlamenta delegācijai iestāžu nolīguma sarunās uzstāt, ka nākamajā iestāžu nolīgumā jāiekļauj noteikums par ilgākām (līdz 7 gadiem) daudzgadu programmām salīdzinājumā ar nākamā finanšu plāna ilgumu, it īpaši galvenajās politikās, piemēram, lauksaimniecības politikā, struktūrpolitikā, kohēzijas politikā un pētniecībā;
Notes that the Commission has proposed a financial framework of 7 years' duration; reiterates, for reasons of democratic responsibility and accountability, its position in favour of a parallelism between the duration of the Financial Perspective and the five-year mandates of the European Parliament and of the Commission, and recalls that the Constitution provides for a duration for the future MFF of a minimum of five years, which would allow for co-ordination with the terms of office of the Commission and of the European Parliament; points out that the duration of the legislative proposals could remain independent from the timeframe of the Financial Perspective; therefore requests its delegation negotiating the Interinstitutional Agreement to insist that the future Interinstitutional Agreement include provisions guaranteeing a longer (up to 7 years) duration for multi-annual programmes, compared to the duration of the future Financial Perspective, in particular for major policies such as agricultural policy, structural and cohesion policy and research;
atbalsta Komisijas ierosinājumu noteikt finanšu shēmu uz 7 gadiem; uzskata, ka finanšu shēma īsākam periodam būtu tehniski un politiski nepraktiska un ka finanšu plāns ilgākam laikam veicinās sistēmas stabilitāti, kā arī atvieglos kohēzijas politikas un kopbudžeta citu finanšu instrumentu plānošanu;
Supports the Commission's proposal for a financial framework of 7 years' duration; considers that a shorter time framework would be technically and politically impractical, and that a longer financial perspective will contribute to the stability of the system and facilitate the programming of the cohesion policy and of other financial instruments of the common budget;
atzīmē Komisijas priekšlikumu restrukturizēt nākamo finanšu plānu, lai labāk atspoguļotu plašos politikas mērķus, pastiprinātu sociālo un ekonomisko kohēziju, kā arī pilsoņiem nodrošinātu ES daudzgadu izdevumu labāku pārredzamību, bet uzskata, ka dažos gadījumos tas nevajadzīgi izraisa elastības zaudēšanu;
Takes note of the Commission's proposal to restructure the next financial framework, with the aim of better reflecting the broad policy goals, strengthening social and economic cohesion and making the EU's multi-annual spending more visible to its citizens, but considers that in some cases this introduces unnecessary rigidity;
uzskata, ka 3. izdevumu kategorijas (Pilsonība, brīvība, drošība un tiesiskums) atbilstību var apstrīdēt attiecībā uz apropriāciju apjomu salīdzinājumā ar visām pārējām izdevumu kategorijām, tomēr tā ir pieņemama no politiskā viedokļa; atbalsta patstāvīgas apakškategorijas izveidošanu šajā kategorijā brīvības, drošības un tiesiskuma telpai, lai nodrošinātu lielāku pārredzamību šai svarīgajai ES politikas prioritātei, un vienlaikus vēlas nodrošināt, lai netiktu samazināts finansējums citām šīs kategorijas daļām;
Considers that the relevance of Heading 3 (Citizenship, Freedom, Security and Justice) may be questioned in terms of the volume of appropriations compared with all the other headings, but that it is nevertheless acceptable in political terms; is in favour of the creation of an autonomous sub-heading for the Area of Freedom, Security and Justice within this heading, in order to ensure greater visibility for this important political priority of the EU, and at the same time wishes to ensure that funding of the other parts of the heading is not reduced;
atgādina, ka, stājoties spēkā Konstitūcijai un atceļot atšķirību starp obligātajiem un neobligātajiem izdevumiem, resursu nošķiršana 2. izdevumu kategorijā paredzētajiem ar tirgu saistītajiem tēriņiem un tiešajiem maksājumiem vairs nepastāvēs;
Recalls that once the Constitution is in force and the distinction between compulsory and non-compulsory expenditure is abolished, the ring-fencing of resources for market-related expenditure and direct payments under Heading 2 will no longer exist;
izsaka bažas par to, ka pastāvīgi palielinās dažāda veida aģentūru (decentralizētas, izpildu un regulējošās aģentūras) skaits un izsaka nožēlu par to, ka Komisija nav varējusi sniegt detalizētu informāciju par aģentūru daudzgadu programmām nākamajā finanšu shēmā; aicina likumdošanas iestādes, izveidojot jaunas aģentūras, ņemt vērā ietekmi uz budžetu; šajā sakarā uzsver, ka atsevišķu aģentūru darba uzdevumu palielināšanās arī izraisa ievērojamu ietekmi uz ES budžetu; aicina dalībvalstis saistībā ar jaunu aģentūru izveidi uzņemties vajadzīgo atbildību par to turpmāko finansēšanu;
Is concerned about the constant increase of all types of agencies (decentralised, executive and regulatory agencies) and deplores the fact that the Commission has not been able to provide details of multi-annual programming for agencies over the next financial framework; calls on the legislative authorities to take budgetary impacts into account when establishing new agencies; emphasises, in the same context, that the increase in the working tasks of individual agencies also has massive budgetary impacts on the EU budget; calls on the Member States, in connection with the establishment of new agencies, to take the necessary responsibility for their future financing;
uzsver, ka turpmāk aģentūru veidošana ir pastāvīgi jāizskata gan budžeta, gan likumdošanas iestādēm ne tikai dēļ administratīvā sloga, ko decentralizētās struktūras rada budžetam (2005. gada budžetā papildus Komisijas štatu sarakstam 2 735 darbinieki), bet arī starpvaldību ietekmes uz kopējām politikām riska dēļ, ņemot vērā dalībvalstu pārstāvjus šo struktūru valdēs un to, ka nav demokrātiskas atskaites sistēmas Eiropas Parlamentam;
Stresses that the development of agencies should in future be continuously examined by both the budgetary and legislative authorities, not only because of the administrative burden decentralised bodies create for the budget (2 735 staff on top of the Commission's establishment plans in the 2005 budget), but also because of the risk of intergovernmental influence on common policies through the presence of Member States' representatives on their management boards and the lack of democratic accountability to the European Parliament;
aicina pieņemt tādu pašu nostāju, kāda tika pieprasīta attiecībā uz Komisijas administratīvajiem izdevumiem un kas balstīta uz tādu saistošu griestu noteikšanu aģentūrām ārpus finanšu plāna tabulas, kurus varētu paaugstināt tikai ar budžeta lēmējiestādes lēmumu, izmantojot visus līdzekļus, ko sniegs nākamais iestāžu nolīgums; ar šiem līdzekļiem vēlas uzlabot kontroli un pārredzamību attiecībā uz aģentūrām, nepieļaujot nelabvēlīgu ietekmi uz programmām;
Calls for an approach similar to that requested for the Commission's administrative expenditure, based on the establishment of a binding ceiling for the agencies, outside the Financial Perspective table, which can be increased only by a decision of the budgetary authority using all means offered by the future Interinstitutional Agreement; intends by these means to improve control and transparency over the agencies without adverse effects on the programmes;
Pārskatīšana, elastība un rezerves
Revision, flexibility and reserves
atgādina, ka pašreizējā finanšu plāna laikā visi dažādie instrumenti, kas paredzēti finanšu plāna griestu paaugstināšanai, tādi kā pārskatīšana, pielāgošana, elastība un Solidaritātes fonds, tika mobilizēti pēc kopīgas vienošanās reaģēt uz pastāvīgām un strukturālām vajadzībām vai finansēt neparedzētas vajadzības; uzsver, ka elastība ir neaizstājams līdzeklis daudzgadu kontekstā; atgādina, ka līdz 1999. gadam finanšu plāns daudzos gadījumos tika pārskatīts un ka pēdējos gados un it īpaši pašreizējā finanšu plāna laikā (2000.–2006. g.) elastības instruments ir izmantots sešos gados no septiņiem, kas skaidri norāda uz dažu izdevumu kategoriju nepietiekamu finansējumu; aicina turpmāk elastības mehānismus neizmantot pastāvīgu ikgadēju vajadzību finansējumam;
Recalls that during the current Financial Perspective all the various instruments provided for to increase the ceiling of the Financial Perspective, such as revision, adjustment, flexibility and the Solidarity Fund, were mobilised following a joint agreement to respond to permanent and structural needs or to finance unforeseen needs; stresses that flexibility is an indispensable tool in a multi-annual context; recalls that until 1999 the Financial Perspective was revised on a number of occasions and that, over recent years, and especially during the current Financial Perspective (2000-2006), the Flexibility Instrument has been mobilised six years out of seven, which clearly shows that some headings were underfinanced; calls, in future, for the flexibility mechanisms not to be used to finance permanent annual needs;
uzsver, ka elastībai ir izšķirošā loma Eiropas Parlamenta sarunu nostājā; noraidīs ikvienu Padomes mēģinājumu vienoties par finanšu shēmu bez atbilstošiem mehānismiem tās pielāgošanai nākotnes vajadzībām, un uzskata, ka budžeta lēmējiestādes svarīgs pienākums ir paredzēt šādus mehānismus; uzskata, ka elastības apjoms un instrumenti ir cieši saistīti ar lēmumu par finanšu shēmas kopējiem skaitļiem, galīgo struktūru un ilgumu;
Emphasises that flexibility will play a crucial part in the European Parliament's negotiating position; will reject any attempt by the Council to agree on a financial framework without appropriate mechanisms to adapt it to future needs and considers that it is a major responsibility of the budgetary authority to provide for such mechanisms; believes that the volume and the instruments of flexibility are closely linked to the decision on the overall figures and the final structure and duration of the financial framework;
tādēļ piedāvā:
Therefore proposes:
pieņemt Komisijas priekšlikumu pārskatīšanas procedūru ar vairāku gadu iedarbību attiecināt uz pastāvīgām finanšu shēmas izmaiņām, ko var atvieglot, ja to pieņem tas pats vairākums, kas pieņem budžetu (kvalificēts vairākums Padomē un absolūts vairākums Parlamentā),
to accept the Commission proposal for a revision procedure with multi-annual effect to cover lasting changes to the financial framework which may be facilitated by being adopted by the same majority as for the adoption of the budget (qualified majority in Council and absolute majority in Parliament),
pieņemt Komisijas priekšlikumu par tiesību aktu elastību, bet palielināt šo elastību līdz 10% virs vai zem summām, kas noteiktas ar koplēmumu,
to accept the Commission proposal on flexibility for legislative acts but to increase this flexibility to 10 %, above or below the amounts fixed under codecision;
noraidīt Komisijas priekšlikumu pārdalīt elastību starp izdevumu kategorijām,
to reject the Commission proposal for the reallocation flexibility between headings,
izveidot elastībai ievērojamas rezerves ārpus finanšu plāna, lai Eiropas Savienība varētu reaģēt uz neparedzētām vajadzībām un negaidītām krīzēm;
to create significant reserves for flexibility outside the financial framework to enable the European Union to respond to unforeseen needs and unexpected crises;
ieplānot finanšu plāna rūpīgu pārbaudi, ja mainās būtiski pieņēmumi attiecībā uz ekonomikas attīstības izmaiņām, piemēram, ja ievērojami mainās 2,3% apmērā prognozētais pieauguma temps;
to plan an overhaul of the Financial Perspective if fundamental assumptions regarding economic development change, for example in the event of a significant deviation from the assumed growth rate of 2.3%;
uzsver, ka elastības rezervju veidošanas princips ir finanšu shēmas kopējā nolīguma neapstrīdama daļa; uzskata, ka elastības līmenis ir cieši jāsasaista ar finanšu shēmas kopējiem griestiem un ka neparedzētām vajadzībām paredzētās summas:
Stresses that the principle of creating reserves for flexibility is a non-negotiable part of the overall agreement on the financial framework; considers that the level of flexibility should be closely linked to the global ceiling of the financial framework and that the amounts allocated to unforeseen needs should:
jāizņem no finanšu shēmas,
be placed outside the financial framework,
jāizmanto saskaņā ar Komisijas priekšlikumu pēc budžeta lēmējiestādes lēmuma,
be mobilised pursuant to a Commission proposal by a decision of the budgetary authority,
- pārplānojot izdevumu kategorijas,
- through re-programming within the headings,
- pārvietojot neizmantotas apropriācijas izdevumu kategorijas ietvaros vai starp kategorijām,
- through the redeployment of unused appropriations within and across headings,
- ar jaunām apropriācijām, ja pirmie divi veidi ir nepietiekami;
- through new appropriations in the event that the first two means are insufficient;
jaunu apropriāciju gadījumā aicina dalībvalstu finansējumu lūgt tikai pēc lēmuma pieņemšanas, līdz absolūtam minimumam samazinot slodzi nodokļu maksātājiem; ierosina budžeta lēmējiestādei vienoties par vienkāršotu procedūru, lai paātrinātu katra lēmuma īstenošanu;
asks that, in the event of new appropriations, the funds should be demanded from Member States only after the decision has been taken, reducing to an absolute minimum the burden on taxpayers; proposes that the budgetary authority should agree on a simplified procedure to speed up the implementation of each decision;
uzskata, ka šim vispārējam elastīgumam jābūt 0,03% apmērām no NKI (saskaņā ar 1999. gada 6. maija Iestāžu nolīguma 20. punktu) un ka tas ir jāizmanto šādiem mērķiem:
Considers that this overall flexibility should represent 0.03% of GNI (in line with point 20 of the Interinstitutional Agreement of 6 May 1999) and should be used for attainment of the following objectives:
– konkurētspējas rezervei (maksimums EUR 7 miljardu apjomā):
- Reserve for competitiveness (up to a maximum of EUR 7 billion):
Komisijas ierosinātajam jaunajam instrumentam, ar ko aizstās Izaugsmes izlīdzināšanas fondu un kas ir jāmobilizē, lai pastiprinātu izaugsmi un konkurētspēju, kā arī ļautu Eiropas Savienībai reaģēt uz izmaiņām ekonomikā;
new instrument replacing the Growth Adjustment Fund, proposed by the Commission, to be mobilised to boost growth and competitiveness and to allow the Union to react to economic changes;
– kohēzijas rezervei (maksimums EUR 3 miljardu apjomā):
- Reserve for cohesion (up to a maximum of EUR 3 billion):
jaunajam instrumentam, kura mērķis ir izstrādāt mehānismu, ko varētu mobilizēt nolūkā reaģēt uz ekonomikas šoka situācijām un negaidītām pārmaiņām ES reģionos un dalībvalstīs, kuras var saņemt līdzekļus no 1.b izdevumu kategorijas, pat ar neizlietoto apropriāciju pārplānošanas palīdzību;
new instrument aiming to develop a mechanism to be mobilised to react to economic shocks and abrupt changes in EU regions and Member States eligible under Heading 1b) even through the reprogramming of unused appropriations;
– rezervei: ārkārtas palīdzībai (maksimums EUR 1,5 miljardu apjomā):
- Reserve: Emergency Aid (up to a maximum of EUR 1.5 billion):
jau esošam instrumentam, kas jāizņem no finanšu plāna;
existing instrument to be placed outside the Financial Perspective;
– rezervei: Solidaritātes fondam (maksimums EUR 6,2 miljardu apjomā):
- Reserve: Solidarity Fund (up to a maximum of EUR 6.2 billion)
esošam instrumentam, kurš jau ir izņemts no finanšu plāna un attiecībā uz kuru Komisija ir ierosinājusi noteikt griestus;
existing instrument that is already outside the Financial Perspective and that the Commission proposes to budget under the ceiling;