natgillin/translations-raw huggingface dataset:
centieni nodrošināt finansējumu, lai sasniegtu Tūkstošgades attīstības mērķi attīstības atbalstam tērēt 0,7 % no IKP, t.i., katru gadu aptuveni EUR 35 miljardus papildus pašreiz izmantotajiem 0,4 % IKP;
the financial effort related to the attainment of the Millennium Development Goals (MDG) to spend 0.7 % of GNI on development aid, i.e. around EUR 35 billion annually further to the current spending of 0.4 % of GNI;
saistības, kas izriet no Kopenhāgenas nolīguma un Kankūnas vienošanās, kuru mērķis ir palīdzēt jaunattīstības valstīm risināt klimata pārmaiņu problēmu un pielāgoties to ietekmei, kuras būtu jāparedz kā jaunas saistības, kas papildina spēkā esošās saistības attiecībā uz TAM, un kuru finansējumam līdz 2020. gadam jāsasniedz USD 100 miljardi gadā, trešdaļu no šīm summas sedzot ES;
the pledges resulting from the Copenhagen and Cancun agreements aimed at helping developing countries combat climate change and adapt to its effects which should be new and additional to the commitments made under the MDG and amount by 2020 to 100 billion dollars annually around a third of which to be shouldered by the EU;
tādēļ pauž stingru pārliecību, ka nākamās DFS iesaldēšana 2013. gada līmenī, kā to prasa dažas dalībvalstis, nav iespējama; norāda, ka, pat palielinot nākamās DFS resursu līmeni par 5 % salīdzinājumā ar 2013. gada līmeni 2013. g. līmenis ‐ 1,06 % no IKP; 2013. gada līmenis + 5 % ‐ 1,11 % no IKP; abi lielumi izteikti saistību apropriācijās 2013. gada nemainīgās cenās.
Is therefore of the firm opinion that freezing the next MFF at the 2013 level, as demanded by some Member States, is not a viable option; points out that even with an increase of the level of resources for the next MFF of 5% compared to the 2013 level 2013 level: 1,06 % of GNI; 2013 level + 5%: 1,11 % of GNI; both in commitment appropriations at 2013 constant prices.
Šo skaitļu pamatā ir pieņēmums par 7 gadu DFS un izmantotas ir šādi Komisijas aprēķini un prognozes: - DG BUDG's 2011. gada maija prognoze par 2012. gada IKP: 13.130.916,3 miljoni EUR (2012. gada cenās); - DG ECFIN's 2011g. janvāra aprēķins par IKP nominālo pieaugumu 1,4% 2011.–2013. g. laikposmam un 1,5 % 2014.–2020. gada laikposmam.
These figures are based on the assumption of a 7 year MFF using the following estimates and forecasts by the Commission: - DG BUDG's May 2011 forecast of 2012 GNI: EUR 13.130.916,3 million (2012 prices); - DG ECFIN's January 2011 estimate of GNI nominal growth of 1,4% for 2011-2013 and 1,5% for 2014-2020.
NB: Skaitļi var mainīties atbilstoši Komisijas aprēķinu un prognožu izmaiņām, kā arī atkarībā no atsauces gada un izmantotajām cenām (mainīgās vai pastāvīgās cenas)..
NB: Figures are subject to change in line with variations of the Commission's estimates and forecasts as well as with the reference year and type of prices used (current or constant).
, Savienības saskaņotos mērķus un saistības un Savienības solidaritātes principu iespējams īstenot tikai ierobežoti; tādēļ pauž pārliecību, ka nākamajai DFS ir vajadzīgs resursu palielinājums vismaz par 5 %; prasa Padomei, ja tā šai pieejai nepiekrīt, skaidri norādīt, no kurām tās politikas prioritātēm vai projektiem būtu iespējams pilnībā atteikties, pat neraugoties uz to apliecināto Eiropas pievienoto vērtību;
only a limited contribution can be made to the achievement of the Union's agreed objectives and commitments and the principle of Union solidarity; is, therefore, convinced that at least a 5% increase of resources is needed for the next MFF; challenges the Council, in case it does not share this approach, to clearly identify which of its political priorities or projects could be dropped altogether, despite their proven European added value;
atkārto, ka bez pietiekamiem papildu resursiem DFS pēc 2013. gada Savienība nespēs īstenot esošās politikas prioritātes, proti, tās, kas saistītas ar stratēģiju “Eiropa 2020”, kā arī jaunos uzdevumus, kuri noteikti Lisabonas līgumā, nemaz nerunājot par reaģēšanu neparedzētās situācijās;
Reiterates that without sufficient additional resources in the post-2013 MFF, the Union will not be able to fulfil the existing policy priorities, namely linked to the Europe 2020 strategy, the new tasks provided for by the Treaty of Lisbon, let alone respond to unforeseen events;
norāda, ka pašu resursu maksimālais apjoms nav mainīts kopš 1993. gada; uzskata, ka, dalībvalstīm piešķirot Savienībai vairāk kompetenču un izvirzot vairāk mērķu, pašu resursu maksimālo apjomu varētu būt nepieciešams pakāpeniski pielāgot; uzskata ‐ lai gan pašlaik pašu finansējuma maksimālais apjoms, ko vienbalsīgi apstiprinājusi Padome 1,23 % no dalībvalstu kopējā IKP maksājumu apropriācijās un 1,29 % saistību apropriācijās.
Notes that the own resources ceiling has been unchanged since 1993; believes that the own resources ceiling might require some progressive adjustment as Member States confer more competences on, and fix more objectives for the Union; considers that while the current ceiling of own resources set unanimously by the Council 1.23 % of the total GNI of the Member States in payment appropriations and 1,29 % in commitment appropriations
, nodrošina pietiekamas budžeta iespējas, lai pildītu pašus steidzamākos Savienības uzdevumus, tomēr tas būtu nepietiekams, lai ES budžets varētu kļūt par reālu Eiropas ekonomikas pārvaldības instrumentu vai ar tā palīdzību būtu iespējams ES līmenī veikt būtiskus ieguldījumus stratēģijā “Eiropa 2020”;
provides sufficient budgetary leeway to meet the most pressing Union challenges but that it would still be insufficient for the EU Budget to become a real tool for European economic governance or to contribute in a major way to investing in the Europe 2020 strategy at EU level;
Pārredzamāka, vienkāršāka un taisnīgāka finansēšanas sistēma 166.
A more transparent, simpler and fairer financing system 166.
atgādina, ka saskaņā ar Lisabonas līgumu “neietekmējot citus ieņēmumus, budžetu pilnībā finansē no pašu resursiem”; uzsver, ka veidā, kādā attīstījusies pašu resursu sistēma, pakāpeniski aizstājot patiesus pašu resursus ar tā dēvētajām valstu iemaksām, pārāk liela nozīme ir piešķirta dalībvalstu savstarpējām bilancēm, tādējādi radot pretrunu Eiropas solidaritātes principam, vājinot Eiropas interešu kopību un nepietiekami ņemot vērā Eiropas pievienoto vērtību; norāda, ka praksē šis lietu stāvoklis nozīmē, ka budžeta apjomu ietekmē finansiālie apstākļi atsevišķajās dalībvalstīs, kā arī to attieksme pret ES; tādēļ uzstājīgi prasa nopietni reformēt ES resursus, lai ES budžeta finansēšanu pielāgotu Līguma garam un prasībām;
Recalls that according to the Treaty of Lisbon ‘without prejudice to other revenue, the budget shall be financed wholly from own resources’; stresses that the way the system of own resources has evolved, gradually replacing genuine own resources by the so-called ‘national contributions’, places disproportionate emphasis on net-balances between Member States thus contradicting the principle of EU solidarity, diluting the European common interest and largely ignoring European added value; notes that, in practice, this state of affairs means that the size of the budget is affected by the financial circumstances of individual Member States, as well as their attitude towards the EU; strongly calls, therefore, for an in-depth reform of EU resources in order to realign the financing of the EU budget with the spirit and requirements of the Treaty;
uzskata, ka reformas galvenais mērķis ir panākt patstāvīgu, taisnīgāku, pārredzamāku, vienkāršāku un līdzsvarotu finansēšanas sistēmu, kas pilsoņiem būtu labāk izprotama un viestu skaidrību par viņu ieguldījumu ES budžetā; šajā kopsakarā aicina izbeigt atlaižu, izņēmumu un korekcijas mehānismu darbību; pauž pārliecību, ka Savienībai, lai sev nodrošinātu tādu budžetu, kāds vajadzīgs būtiskai finansiālās stabilitātes un ekonomikas atlabšanas veicināšanai, ir noteikti nepieciešams ieviest vienu vai vairākus patiesus pašu resursus, kas aizstātu sistēmu, kura pamatojas uz IKP; atgādina, ka jebkādas izmaiņas attiecībā uz pašu resursiem vajadzētu īstenot, ievērojot dalībvalstu fiskālo suverenitāti; šajā kopsakarā uzstāj, ka Savienībai vajadzētu nodrošināt iespēju pašu resursus iekasēt nepastarpināti un neatkarīgi no valstu budžetiem;
Considers that the main aim of the reform is to achieve an autonomous, fairer, more transparent, simpler and equitable financing system, which can be better understood by the citizens, and make clearer their contribution to the EU budget; calls, in this context, for an ending of existing rebates, exceptions and correction mechanisms; is convinced that the introduction of one or several genuine own resources for the Union, in order to replace the GNI-based system, is indispensable if the Union is ever to get the budget it needs to significantly contribute to financial stability and economic recovery; recalls that any change on own resources should be implemented in compliance with fiscal sovereignty of Member States; insists, in this context, that the Union should be able to collect directly its own resources independently from the national budgets;
uzsver, ka pašu resursu sistēmas pārstrukturēšana pati par sevi neattiecas uz ES budžeta lielumu, bet gan uz to, lai atrastu efektīvāku resursu kombināciju saskaņotās ES politikas un mērķu finansēšanai; norāda, ka jaunās sistēmas ieviešana būtiski nepalielinātu vispārējo nodokļu slogu pilsoņiem, turpretī samazinātu slogu valstu budžetiem;
Emphasises that the restructuring of the system of own resources as such does not concern the size of the EU budget but finding a more effective mix of resources to fund the agreed EU policies and objectives; points out that the introduction of a new system would not increase the overall tax burden for citizens, but instead reduce the burden on national treasuries;
uzsver, ka Eiropas Parlaments ir vienīgais parlaments, kuram ir ietekme pār izdevumu daļu, taču nav ietekmes pār ieņēmumu daļu; tādēļ uzsver, ka ir absolūti nepieciešama ES resursu demokrātiska reforma;
Stresses that the European Parliament is the only parliament who has a say on the expenditures side but not on the revenues side; therefore emphasises the crucial need for a democratic reform of EU resources;
ņem vērā Komisijas paziņojumā par ES budžeta pārskatīšanu ierosinātos iespējamos jaunos pašu resursus (finanšu sektora aplikšana ar nodokļiem, izsoles siltumnīcefekta gāzu emisiju kvotu tirdzniecības sistēmā, ES nodevas saistībā ar gaisa transportu, PVN, enerģijas nodoklis, uzņēmumu ienākuma nodoklis); gaida tādus secinājumus par šo variantu ietekmes analīzi, tostarp attiecībā uz priekšizpēti par ES finanšu darījumu nodokļa dažādajām iespējām, kuros vajadzētu izpētīt arī attiecīgos iekasēšanas mehānismus, ņemot vērā gaidāmo Komisijas tiesību akta priekšlikuma iesniegšanu līdz 2011. gada 1. jūlijam;
Takes note of the potential new own resources proposed by the Commission in its Communication on the Budget Review (taxation of the financial sector, auctioning under the greenhouse gas Emissions Trading System, EU charge related to air transport, VAT, energy tax, corporate income tax); awaits the conclusions of the impact analysis of these options, including a feasibility study on the various options for an EU Financial Transaction Tax, that should also examine the relevant collection mechanisms, in view of the presentation by the Commission of a legislative proposal by 1 July 2011;
uzskata, ka finanšu darījumu nodoklis būtu nozīmīgs finanšu sektora ieguldījums sociālajās un ekonomiskajās izmaksās, ko radījusi krīze, un publisko finanšu ilgtspējas nodrošināšanā; uzskata, ka to daļēji varētu izmantot arī ES budžeta finansēšanai, kā arī uz NKI balstīto dalībvalstu iemaksu samazināšanai un, ka Savienībai ar savu rīcību vajadzētu rādīt piemēru jautājumā, kas saistīts ar līdzekļu pārvietošanu uz nodokļu paradīzēm;
Considers that an FTT could constitute a substantial contribution, by the financial sector, to the economic and social cost of the crisis, and to public finance sustainability; is of the opinion that an FTT could also contribute partially to the financing of the EU budget, as well as to lowering Member States' GNI contributions, and that the Union should also act as an exemplar in relation to the movement of funds towards fiscal havens;
atgādina, ka saskaņā ar Lisabonas līgumu Parlamenta piekrišana ar tā locekļu balsu vairākumu ir obligāta, lai Padome vienprātīgi varētu pieņemt DFS;
Recalls that, pursuant to the Treaty of Lisbon, the consent of the Parliament, given by a majority of its component members, is compulsory for the adoption of the MFF by the Council, acting unanimously;
uzsver saistošos balsu vairākuma noteikumus gan Parlamentam, gan Padomei un norāda, ka ir svarīgi pilnībā izmantot Līguma noteikumu LESD 312. panta 5. punktā, kurā ir izvirzīta prasība Parlamentam, Padomei un Komisijai DFS pieņemšanas procedūras laikā veikt visus nepieciešamos pasākumus šā mērķa sasniegšanai; norāda, ka ar šo iestādēm ir skaidri noteikts pienākums īstenot sarunas, lai vienotos par tekstu, par kuru Parlaments var sniegt piekrišanu; turklāt norāda, ka, ja līdz 2013. gadam DFS nav pieņemta, līdz jaunas DFS pieņemšanai tiks pagarināti 2013. gadam atbilstošie noteikumi par izdevumu maksimālo apjomu un citi noteikumi;
Underlines the stringent majority requirements for both the Parliament and the Council and points to the importance of exploiting to the full the Treaty provision under Article 312(5) of the TFEU which requires the Parliament, the Council and the Commission, throughout the procedure leading to the MFF adoption, to take any measure necessary to this end; notes that this explicitly imposes upon the institutions the duty to carry out negotiations in order to find agreement on a text to which Parliament can give its consent; points out further that if no MFF has been adopted by the end of 2013, the ceilings and other provisions corresponding to the year 2013 shall be extended until such time as a new MFF is adopted;
līdz ar to mudina Padomi un Komisiju ievērot Līgumu un darīt visu nepieciešamo, lai ātri panāktu vienošanos ar Parlamentu par praktiskā darba metodi DFS apspriešanas procesā; atkārtoti norāda uz saikni starp ieņēmumu reformu un attiecīgi izdevumu un vajadzību reformu, kā arī uz stingro Padomes apņemšanos apspriest priekšlikumus par jaunajiem pašu resursiem kontekstā ar DFS;
Urges, consequently, the Council and the Commission to comply with the Treaty and to make every effort necessary to swiftly reach an agreement with the Parliament on a practical working method for the MFF negotiating process; reiterates the link between a reform of revenue and a reform of expenditure and demands, accordingly, a firm commitment by the Council to discuss in the context of the MFF negotiation the proposals on new own resources;
prasa ES līmenī atklāt plašu sabiedrisku apspriešanu par Savienības DFS mērķi, darbības jomu un virzienu un tās ieņēmumu sistēmas reformu; konkrētāk, ierosina sasaukt tādu konventa tipa konferenci par Savienības turpmāko finansēšanu, kurā būtu iesaistīti Eiropas Parlamenta un dalībvalstu parlamentu deputāti;
Demands that a wide-ranging public debate on the purpose, scope and direction of the Union's MFF and the reform of its revenue system be opened at EU level; proposes, in particular, that a Convention-type conference on the future financing of the Union be convened, which must include Members of the European Parliament as well as of national parliaments;
uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei, Komisijai un pārējām attiecīgajām iestādēm un organizācijām, kā arī dalībvalstu valdībām un parlamentiem.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission and the other institutions and bodies concerned, as well as to the national governments and parliaments of the Member States.
B7-0349 , 0350 , 0354 , 0355 un 0356/2011
B7-0349 , 0350 , 0354 , 0355 and 0356/2011
ņemot vērā Parlamenta iepriekšējās rezolūcijas par Sudānu,
having regard to its previous resolutions on Sudan,
ņemot vērā 2005. gada 9. janvārī noslēgto vispārējo miera nolīgumu (VMN),
having regard to the Comprehensive Peace Agreement (CPA) signed on 9 January 2005,
ņemot vērā ANO Drošības padomes rezolūciju Nr. 1978 (2011),
having regard to United Nations Security Council Resolution 1978 (2011),
ņemot vērā Āfrikas Savienības 2011. gada 31. janvāra paziņojumu,
having regard to the Declaration of the African Union of 31 January 2011,
ņemot vērā Padomes 2011. gada 31. janvāra secinājumus par Sudānu un Padomes 2011. gada17. maija Lēmumu Nr. 9953/11,
having regard to the Council conclusions on Sudan of 31 January 2011 and to Council Decision 9953/11 of 17 May 2011,
ņemot vērā ANO Drošības padomes priekšsēdētāja 2011. gada 3. jūnija paziņojumu,
having regard to the UN Security Council Presidential Statement of 3 June 2011,
ņemot vērā secinājumus, noslēdzot ANO atbalstītās apspriedes par Dārfūras miera procesu, kuras notika Kataras galvaspilsētā Dohā 2011. gada 27.–31. maijā,
having regard to the conclusions of the UN-backed consultations on the Darfur peace process, held in Doha, Qatar (27-31 May 2011),
ņemot vērā Eiropas Savienības Vēlēšanu novērošanas misijas galīgo atzinumu, ko iesniedza 2011. gada 2. jūnijā,
having regard to the final statement by the European Union referendum observation mission, presented on 2 June 2011,
tā kā 2011. gada 9.–15. janvārī notika Dienvidsudānas referendums, kurā ievērojams vairākums vēlētāju nobalsoja par neatkarīgas Dienvidsudānas dibināšanu;
whereas the Southern Sudan Referendum took place on 9-15 January 2011, with an overwhelming majority voting to establish an independent state of South Sudan,
tā kā ir gaidāms, ka Dienvidsudāna oficiāli pasludinās neatkarību 2011. gada 9. jūlijā ‐ dienā, kad pārstāj būt spēkā Vispārējais miera nolīgums (VMN);
whereas South Sudan is expected formally to declare its independence on 9 July 2011, which coincides with the end date of the CPA,
tā kā, neraugoties uz to, ka Dienvidsudānā ir bagātīgi dabas resursi, piemēram, nafta, varš un dzelzs, kā arī meži un auglīga zeme, tās iedzīvotāji dzīvo nabadzībā, zīdaiņu mirstības līmeņa un zemo izglītības rādītāju ziņā tā atrodas vienā no pirmajām vietām pasaulē, un tā kā tas viss saasina sociālekonomiskās, humanitārās un drošības problēmas;
whereas, despite South Sudan's reserves of natural resources such as oil, copper and iron as well as forest and fertile land, the vast majority of its population lives in poverty, with one of the highest infant mortality rates and the lowest education indicators in the world, and whereas all of this will contribute to socio-economic, humanitarian and security challenges,
tā kā daži VMN aspekti netika savlaicīgi īstenoti vai vēl joprojām nav īstenoti un ir nepieciešamas ievērojamas pūles, lai panāktu vienošanos pēcreferenduma sarunās par tādiem jautājumiem kā no naftas gūto ieņēmumu sadale, robežu demarkāciju, pilsonība un parādu un kapitāla sadalījums;
whereas some aspects of the CPA have not been implemented on time or have not yet been implemented, and considerable effort is needed to find agreement on post-referendum negotiations on issues such as the sharing of oil revenue, border demarcation, citizenship and the division of debts and assets,
tā kā nav noticis referendums par to, vai Abjeja būs Sudānas ziemeļu vai dienvidu daļā (šim referendumam vajadzēja notikt vienlaikus ar referendumu par Dienvidsudānu) un tā rezultātā reģionā ievērojami ir uzliesmojusi vardarbība;
whereas the referendum to determine whether Abyei will be part of North or South Sudan, which should have coincided with the referendum on South Sudan, has not taken place, and this has resulted in a severe escalation of violence in the area,
tā kā joprojām nav atrisināts jautājums par strīdus teritoriju statusu un stāvoklis Abjejā pasliktinās, izraisot simtiem cilvēku bojāeju un to, ka tūkstoši cilvēku masveidā izceļo, un cilvēki ir neaizsargāti pret pārtikas trūkumu, slimībām un viņiem nav pieejami pamatpakalpojumi, piemēram, veselības aprūpe un dzeramais ūdens;
whereas the status of disputed areas remains unsettled, and the situation in Abyei is worsening, causing the death of hundreds of people and the exodus of thousands, and leaving people vulnerable to food insecurity, disease and lack of access to basic services such as health care and drinking water,
tā kā stāvoklis Dārfūrā joprojām rada nopietnas bažas un ANO misija Dārfūrā nesen ziņoja par valdības veiktām bombardēšanās un par vairāku palīdzības organizāciju darbinieku saņemšanu gūstā; tā kā misijas dalībnieki regulāri saskaras ar vardarbību, cilvēku nolaupīšanām un vispārējiem draudiem drošībai,
whereas the situation in Darfur remains a great source of concern and the UN Mission in Darfur recently reported bombardments by the Government, and the taking hostage of several aid workers in the region; whereas the mission regularly suffers harassment, kidnappings and general security threats,
atzinīgi vērtē gan Sudānas, gan Dienvidsudānas miermīlīgo un uzticamo rīcību 2011. gada Dienvidsudānas referenduma gaitā, visu VMN līgumslēdzēju pušu centienus un apņemšanās, ko tās pauda attiecībā uz šo nolīgumu; uzskata to par būtisku soli VMN īstenošanā un par pozitīvu zīmi šo abu valstu mierīgai līdzāspastāvēšanai;
Welcomes the peaceful and credible conduct of both Sudan and South Sudan in the 2011 Southern Sudan Referendum, the efforts by all parties to the CPA and the commitment they have demonstrated to it; views this as a crucial step in implementing the CPA and as a positive sign for the peaceful coexistence of both countries;
vēlreiz atkārto, ka EP pilnībā respektē referenduma rezultātus kā Dienvidsudānas tautas demokrātiskās gribas izpausmi; aicina Ziemeļsudānu un Dienvidsudānu aktīvi veicināt demokrātisku pārvaldību un to, lai tiktu nodibināts ilgstošs miers, drošība un labklājība abām valstīm, ievērojot cilvēktiesības, sociālās un ekonomiskās tiesības;
Reiterates its full respect for the outcome of the referendum as the expression of the democratic will of the people of South Sudan; calls on both North and South Sudan actively to pursue the promotion of democratic governance and the establishment of long-term peace, security and prosperity for both countries, with respect for human, social and economic rights;
aicina Dienvidsudānas iestādes veicināt mūsdienīgas, plurālistiskas un demokrātiskas Dienvidsudānas attīstību, pamatojoties uz tiesiskumu un ievērojot cilvēktiesības, jo īpaši sieviešu tiesības un bērnu tiesības, kā arī ņemot vērā iedzīvotāju primārās tiesības ievēlēt valdību regulārās un brīvās vēlēšanās, aizsargājot pārvietošanās brīvību, biedrošanās brīvību un brīvību paust politiskos uzskatus, kā norādīts gan konstitūcijā, gan tiesību aktos;
Calls on the South Sudan authorities to promote the development of South Sudan as a modern, pluralistic, democratic state based on the rule of law and respecting human rights, in particular women's and children's rights, and the primacy of the right of citizens to choose their government through regular free elections, with protection of freedom of movement, freedom of association and freedom to express one's political views enshrined in both Constitution and law;
mudina visas VMN līgumslēdzējas puses iesaistīties pastāvīgā un konstruktīvā dialogā, pievēršoties pēcreferenduma jautājumiem, tostarp jautājumam par savstarpējām robežām, pilsonības režīmu attiecībā iedzīvotājiem ziemeļu un dienvidu daļā, naftas ieņēmumu sadali un cauruļvadu izmantošanu un sabiedriskajām apspriešanām Zilās Nīlas pavalstī un Dienvidkordofanā;
Urges all parties to the CPA to engage in a continued and constructive dialogue to address post-referendum issues including common borders, citizenship arrangements for citizens both north and south, the sharing of oil revenues and use of pipelines, and the holding of popular consultations in Blue Nile and Southern Kordofan;