natgillin/translations-raw huggingface dataset:
ņemot vērā Komisijas paziņojumu "Eiropas Savienība un ANO ‐ daudzpusības izvēle"( COM(2003)0526 ), kurā aicināts vispusīgi stiprināt un integrēt ES un ANO attiecības, izmantojot regulāru politisku dialogu, plašāku sadarbību šajā jomā, krīžu labāku pārvarēšanu un novēršanu, kā arī stratēģiskas partnerattiecības starp Komisiju un attiecīgajām ANO organizācijām,
having regard to the Commission Communication entitled 'The European Union and the United Nations: The choice for multilateralism' ( COM(2003)0526 ), calling for a comprehensive strengthening and mainstreaming of EU-UN relations, through systematic policy dialogue, greater cooperation in the field, better crisis management and prevention, and strategic partnerships between the Commission and selected UN organisations,
ņemot vērā ANO Ģenerālās Asamblejas 1948. gada 10. decembrī pieņemto Vispārējo cilvēktiesību deklarāciju,
having regard to the Universal Declaration of Human Rights, adopted by the UN General Assembly on 10 December 1948,
ņemot vērā 1949. gada Ženēvas konvencijas un to 1977. gada papildprotokolus,
having regard to the 1949 Geneva Conventions and their Additional Protocols of 1977,
ņemot vērā ANO Konvenciju par bērna tiesībām un šīs konvencijas fakultatīvo protokolu par bērnu iesaistīšanu bruņotā konfliktā, ko ANO Ģenerālā asambleja pieņēma 1989. gada 20. novembrī,
having regard to the UN Convention on the Rights of the Child and the optional protocol thereto on the involvement of children in armed conflict, adopted by the UN General Assembly on 20 November 1989,
ņemot vērā 1994. gadā izstrādāto Starptautiskā Sarkanā Krusta un Sarkanā Pusmēness kustības un NVO Rīcības kodeksu par katastrofu palīdzības programmām,
having regard to the Code of Conduct for the International Red Cross and Red Crescent Movement and NGOs in Disaster Response Programmes of 1994,
ņemot vērā 2007. gada 12. jūlijā pieņemtos Globālās humānās palīdzības programmas partnerības principus,
having regard to the Principles of Partnership of the Global Humanitarian Platform of 12 July 2007,
ņemot vērā ANO Pamatnostādnes par militārās un civilās aizsardzības līdzekļu izmantošanu ANO humānās palīdzības pasākumiem pēc dabas katastrofām (Oslo pamatnostādnes), kas pārskatītas 2006. gada 27. novembrī,
having regard to the Guidelines on the Use of Military and Civil Defence Assets to support United Nations Humanitarian Activities in Natural Disasters (the Oslo Guidelines), revised on 27 November 2006,
ņemot vērā Hjogo Rīcības pamatplānu 2005. - 2015. gadam, kas pieņemts 2005. gada 18.–22. janvārī Japānā Hjogo prefektūras galvaspilsētā Kobē notikušajā Pasaules konferencē par katastrofu novēršanu,
having regard to the Hyogo Framework for Action 2005-2015 (HFA), adopted at the World Conference on Disaster Reduction held in Kobe, Hyogo, Japan on 18-22 January 2005,
ņemot vērā Starptautiskās intervences un valstu suverenitātes komisijas 2001. gada decembra ziņojumu "Pienākums aizsargāt",
having regard to the Report of the International Commission on Intervention and State Sovereignty of December 2001 entitled 'The responsibility to protect',
ņemot vērā 2004. gada 1. decembra ziņojumu "Drošāka pasaule ‐ mūsu kopēja atbildība", ko sagatavoja augsta līmeņa darba grupa draudu, izaicinājumu un pārmaiņu jomā,
having regard to the report of 1 December 2004 entitled 'A more secure world: our shared responsibility' by the High-level Panel on Threats, Challenges and Change,
ņemot vērā ANO ģenerālsekretāra 2005. gada 21. marta ziņojumu "Lielāka brīvība ‐ ceļā uz attīstību, drošību un cilvēktiesībām visiem",
having regard to the report of 21 March 2005 entitled 'In larger freedom: towards development, security and human rights for all' by the Secretary-General of the UN ,
ņemot vērā ANO Ģenerālās Asamblejas 2005. gada 24. oktobra rezolūciju 60/1, kurā apstiprināta katras valsts atbildība, lai aizsargātu savus iedzīvotājus no genocīda, kara noziegumiem, etniskās tīrīšanas un noziegumiem pret cilvēci, un starptautiskās sabiedrības atbildība palīdzēt aizsargāt iedzīvotājus un kurā starptautiskā sabiedrība ir aicināta diskutēt par cilvēku drošības jēdzienu un noformulēt to,
having regard to UN General Assembly resolution 60/1 of 24 October 2005 confirming each State's responsibility to protect its populations from genocide, war crimes, ethnic cleansing and crimes against humanity, and the international community's responsibility to help to protect, as well as committing the international community to discussing and defining the notion of human security,
ņemot vērā Friburgas foruma paziņojumu un rīcības plānu (Šveice, 2000. gada 15. un 16. jūnijs),
having regard to the Communiqué and Framework for Action of the Fribourg Forum, Switzerland, 15-16 June 2000,
ņemot vērā savas iepriekšējās rezolūcijas par humānās palīdzības sniegšanu trešām valstīm,
having regard to its previous resolutions on the delivery of humanitarian aid in third countries,
ņemot vērā 2005. gada 9. jūnija rezolūciju par Apvienoto Nāciju Organizācijas reformu OV C 124 E, 25.5.2006., 549. lpp.
having regard to its resolution of 9 June 2005 on the reform of the United Nations OJ C 124 E, 25.5.2006, p.549.
ņemot vērā Attīstības komitejas ziņojumu un Ārlietu komitejas atzinumu ( A6-0372/2007 ),
having regard to the report of the Committee on Development and the opinion of the Committee on Foreign Affairs ( A6-0372/2007 ),
atzinīgi vērtē iepriekšminēto paziņojumu "Virzībā uz Eiropas konsensu par humāno palīdzību" un ierosmi pieņemt vienotu deklarāciju (konsensu) par ES principiem, mērķiem un stratēģijām humānās palīdzības sniegšanā trešām valstīm;
Welcomes the above-mentioned Communication entitled 'Towards a European Consensus on Humanitarian Aid' and the initiative to adopt a joint declaration (the Consensus) on the EU's principles, objectives and strategies for the delivery of humanitarian aid in third countries;
uzstāj, ka konsensam jābūt skaidrākam un daudz konkrētākam, lai veicinātu Eiropas humānās palīdzības politiku un nodrošinātu, ka ES kā humānās palīdzības sniedzējas potenciāls ir pilnībā izmantots, un uzskata, ka konsensam ir jāpastiprina ES saistības nodrošināt humānās palīdzības, rehabilitācijas un attīstības palīdzības vienotību, vienlaikus apzinoties, ka rīcības principi katrā no šīm jomām atšķiras;
Insists that the Consensus needs to be clearer and more specific in order to enhance European humanitarian policy and to ensure that the EU's potential as a humanitarian donor is fully exploited, and believes that the EU's commitment to securing cohesion between humanitarian aid, rehabilitation and development assistance must be reinforced by the Consensus, while acknowledging the distinct nature of the principles applied to each of them;
uzskata, ka konsensā skaidri jānorāda, kā, ņemot vērā dažādo Eiropas Kopienas un dalībvalstu resursu salīdzinošās priekšrocības, tos iespējams vislabāk apvienot un koordinēt;
Considers that the Consensus should clarify how the different assets of the EC and the Member States can best be combined and coordinated, in the light of their respective comparative advantages;
Kopējie mērķi
Common objectives
uzsver, ka efektīvai humānajai palīdzībai, tostarp ārkārtas pārtikas atbalstam, jābūt atkarīgai no situācijas un vajadzībām, vērstai uz rezultātu un ka rīcības pamatā jābūt principam ‐ iztikas līdzekļu nodrošināšana glābj dzīvības; turklāt uzsver, ka humānā palīdzība nav krīžu pārvarēšanas līdzeklis un tā jāpiešķir tikai pārredzamā veidā, pamatojoties uz patiesām vajadzībām un neatkarīgi no jebkādiem politiskiem apsvērumiem; īpaši uzsver, ka jāizmēģina visas iespējas pārtikas atbalsta sniegšanai, lai izvairītos no jebkāda kaitējuma vietējiem tirgiem vai atkarības nākotnē, un ka tai jāveicina pārtikas nodrošinājums ilgtermiņā; atbalsta starptautiskos centienus labot Pārtikas atbalsta konvenciju, lai panāktu šo principu ievērošanu;
Stresses that effective humanitarian action, including emergency food aid, should be situation- and needs-based, result-oriented and driven by the principle that saving livelihoods saves lives; stresses further that humanitarian aid is not a crisis management tool and should be allocated in transparent fashion solely on the basis of real needs and independently of all political considerations; stresses in particular that delivery of food aid must try by all means to avoid any harmful effect on local markets or future dependence and should contribute to long-term food security; supports international efforts to reform the Food Aid Convention to ensure respect for these principles;
uzsver, ka, sniedzot humāno palīdzību, jāņem vērā attīstības un saimnieciskā pastāvība un ka šo pasākumu rezultātā valstis vai reģionus, kas saņem palīdzību, nedrīkst padarīt pārāk atkarīgus no turpmākās palīdzības vai ārējā atbalsta;
Stresses that humanitarian aid must take account of self-development and self-sufficiency and must not be geared towards making the countries or regions to which the aid is given too dependent on further aid or external assistance;
Kopējās vērtības, principi un laba prakse
Common values, principles and good practice
cilvēcības princips, kas nozīmē, ka galvenais ir glābt cilvēku dzīvību un novērst ciešanas neatkarīgi no notikumu vietas;
the principle of humanity, meaning the centrality of saving human lives and alleviating suffering wherever it is found;
objektivitātes princips, kas nozīmē, ka pasākumus īsteno, pamatojoties tikai uz vajadzībām un nepieļaujot skarto iedzīvotāju vai atsevišķu grupu diskrimināciju;
the principle of impartiality, meaning the implementation of actions solely on the basis of need, without discrimination between or within affected populations;
neitralitātes princips, kas nozīmē, ka, sniedzot humāno palīdzību, šī rīcība nedrīkst radīt priekšrocības nevienai bruņotā konfliktā vai cita veida strīdā iesaistītai pusei; un
the principle of neutrality, meaning that humanitarian action must not favour any side in an armed conflict or other dispute where such action is carried out; and
neatkarības princips, kas nozīmē, ka humānās palīdzības mērķi nav atkarīgi no politiskiem, ekonomiskiem, militāriem vai cita veida mērķiem, kādi varētu būt kādai iesaistītajai pusei attiecībā uz teritorijām, kur tiek sniegta humānā palīdzība;
the principle of independence, meaning the autonomy of humanitarian objectives from the political, economic, military or other objectives that any actor may hold with regard to areas where humanitarian action is being implemented;
neatliekamība, kas nozīmē, ka vairāk jācenšas novērst jebkādu nepamatotu humānās palīdzības piegādes kavēšanos un, ja tas notiek, noskaidrot katru gadījumu;
immediacy, meaning a stronger emphasis on the elimination of all unreasonable delays in the supply of humanitarian aid and on questioning any delays when appropriate;
efektivitāte, kas nozīmē, ka saskaņā ar demokrātisko pārskatatbildību jābūt pienācīgām iespējām skaidri novērtēt rezultātus;
effectiveness, meaning that there is a clear measurability of output against which democratic accountability can be properly directed; and
uzskata, ka, ņemot vērā ES kā vislielākās humānās palīdzības sniedzējas politisko nozīmi un ietekmi, tai pastāvīgi jāpopularizē šie principi, lai nodrošinātu piekļuvi krīzes skartajiem iedzīvotājiem un humanitārās telpas respektēšanu;
considers that, in view of its political weight and influence as the largest international donor, the EU should consistently promote these principles in order to ensure access to crisis-affected populations and respect for humanitarian space;
atzinīgi vērtē Komisijas iniciatīvu sākt "Partnerību labai praksei humānās palīdzības sniegšanā", kas veicinātu globālu humānās palīdzības sniegšanas reformu, kopīgā programmā apvienojot palīdzības sniedzējus, partnerus, kas īsteno palīdzības piešķiršanu, un labumguvējus, kā arī atzinīgi vērtē ES 2005. gadā pieņemtās rīcības pamatnostādnes par starptautisko humanitāro tiesību (IHL) ievērošanas veicināšanu; vēlas, ka Eiropas Savienība, lai saglabātu humāno telpu, uzņemtos vadošo lomu un uzraudzītu, kā starptautiskās humanitārās tiesības tiek aizsargātas, veicinātas, popularizētas un piemērotas, tostarp, kā to dara nevalstiskie dalībnieki; vēlas, lai visas dalībvalstis, kas vēl nav parakstījušas iepriekš minētos humānās palīdzības sniegšanas principus un labo praksi (GHD), to izdara bez vilcināšanās; uzsver, ka šie principi ir jāievieš praksē un ka ES iestādēm un Parlamenta pastāvīgajam referentam humānās palīdzības jautājumos regulāri (reizi divos gados) jāizvērtē to ievērošana;
Welcomes the Commission's initiative to launch a Good Humanitarian Partnership, enhancing global humanitarian reform by bringing together donors, implementing partners and beneficiaries in a joint platform and the adoption by the EU in 2005 of operational guidelines on the promotion of respect for IHL; wishes to see the EU play a leading role in monitoring the defence, promotion, dissemination and enforcement of respect for IHL, including by non-State actors, in order to preserve the humanitarian space; wishes to see all the Member States which have not yet done so subscribe without reservation to the above-mentioned Principles and Good Practice of Humanitarian Donorship (GHD); stresses the need for these principles to be translated into practice and for their observance to be assessed on a regular (biennial) basis by the EU institutions and Parliament's standing rapporteur on humanitarian aid;
uzskata, ka lielāka uzmanība jāpievērš to palīdzības organizāciju darbinieku drošībai un aizsardzībai, kuriem regulāri jādodas uz bīstamām zonām; pauž nožēlu, ka viņi joprojām pārāk bieži kļūst par bezjēdzīgas vardarbības upuriem, tiek arestēti vai saņemti par ķīlniekiem; stingri nosoda jebkādas pret palīdzības organizāciju darbiniekiem vērstas darbības;
Considers that more attention should be paid to the safety and protection of aid workers, who regularly have to venture into dangerous areas; deplores the fact that they are far too frequently the victims of senseless violence, imprisonment or hostage-taking; roundly condemns any action taken against aid workers;
atzīmē, ka ir atzīta iepriekš minētās ANO rezolūcijas 60/1 koncepcija "pienākums aizsargāt", kas pieņemta saistībā ar starptautisko humanitāro tiesību un cilvēktiesību pārkāpumu skaita palielināšanos un valdību nespēju vai nevēlēšanos aizsargāt savus pilsoņus; atgādina, ka humānā palīdzība ir viens no veidiem, kā starptautiskā sabiedrība var palīdzēt aizsargāt apdraudētos cilvēkus, un uzsver, ka ES nedrīkst pasīvi vērot šādus pārkāpumus; aicina dalībvalstis un ES iestādes rīkot padziļinātas politiskās debates par tiesībām ‐ ja ne pienākumu ‐ iejaukties starptautisko humanitāro tiesību un/vai cilvēktiesību nopietnu pārkāpumu gadījumā, ņemot vērā arī secinājumus un ieteikumus, kas iekļauti minētajā Starptautiskās intervences un valstu suverenitātes komisijas 2001. gada decembra ziņojumā "Pienākums aizsargāt";
Notes the recognition of the concept of the 'responsibility to protect' in the above-mentioned UN Resolution 60/1 in response to the increase in violations of IHL and human rights and to the powerlessness or unwillingness of governments to protect their own citizens; recalls that humanitarian aid is one of the ways in which the international community can contribute to the protection of threatened peoples and stresses the EU's concern not to remain inactive in the face of such violations; calls for a thorough political debate in the Member States and EU institutions on the right, or indeed the duty, of intervention in cases of serious violation of IHL and/or human rights, taking also into account the conclusions and recommendations of the above-mentioned Report of December 2001 by the International Commission on Intervention and State Sovereignty on "The responsibility to protect";
uzskata, ka Eiropas Savienībai ir jāizstrādā iniciatīvas par koncepcijas "pienākums aizsargāt" īstenošanu, vienlaikus priekšroku dodot preventīvai rīcībai, civiliem līdzekļiem un trešo valstu valdību atbalstam, lai tās izpildītu pienākumu aizsargāt savus iedzīvotājus; uzsver, ka piespiedu pasākumus, tostarp militāru iejaukšanos, var izmantot tikai kā galējo līdzekli un stingri saskaņā ar starptautiskajiem noteikumiem; īpaši vēlreiz atgādina, ka, lemjot par spēka izmantošanu, Drošības padomei allaž jāņem vērā pieci leģitimitātes kritēriji, kas ierosināti iepriekš minētajā ANO ģenerālsekretāra 2005. gada 21. marta ziņojumā un ko Parlaments ir atbalstījis: draudu nopietnība, atbilstība mērķim, galējs līdzeklis, līdzekļu proporcionalitāte un panākumu iespējamība; piekrīt, ka principi par spēka izmantošanu un atļauju to lietot ir jānosaka Drošības padomes rezolūcijā;
Believes that the EU should develop initiatives to make the concept of 'responsibility to protect' a reality, while giving precedence to preventive action, civilian means and support for third-country governments in fulfilling their obligations to protect their populations; stresses that coercive measures, including military intervention, may only be used as a last resort and strictly in accordance with international law; in particular, reiterates that, when considering the use of force, the Security Council should always take into account the five criteria of legitimacy proposed by the above-mentioned report of 21 March 2005 by the UN Secretary-General and supported by Parliament: seriousness of threat, proper purpose, last resort, proportional means and a reasonable chance of success; agrees that the principles relating to the use of force and its authorisation should be laid down in a resolution of the Security Council;
II Daļa: Principu ieviešana praksē: ES humānās palīdzības vienota sistēma
Part II: Translating Principles into Practice: a common framework for EU Humanitarian Aid
ES koordinācija, konsekvence un papildināmība
EU coordination, coherence and complementarity
uzskata, ka šajā konsensā jāiekļauj principi par koordināciju, politikas konsekvenci, papildināmību un procedūru saskaņošanu starp dalībvalstīm, kā tas jau ir noteikts iepriekš minētajā Eiropas konsensā par attīstības politiku, un ka Kopienai pilnībā jāizmanto 10. pants iepriekš minētajā Regulā (EK) Nr. 1257/96 un jāizmanto iespējas, ko paver ĢD ECHO vienojošais raksturs; tomēr uzsver, ka ES koordinācijas mehānismiem ANO starptautiskās koordinācijas centieni, it īpaši Humānās palīdzības koordinācijas biroja darbība, ir jāpastiprina, nevis jādublē un šajā darbā jāiekļauj valstu un vietējās iestādes; aicina Eiropas Savienību izveidot ES humānās palīdzības sniedzēju atlantu, līdzīgu tam, kāds ir ES atbalsta sniedzējiem attīstības jomā;
Considers that the Consensus should enshrine the principles of coordination, policy coherence, complementarity and harmonisation of procedures among the Member States, as already stated in the above-mentioned European Consensus on Development, and that the Community should make full use of Article 10 of the above-mentioned Council Regulation (EC) No 1257/96 and exploit the capabilities of DG ECHO in its federating role; stresses, nevertheless, that EU coordination mechanisms must reinforce the international coordination efforts of the United Nations, particularly those of OCHA rather than duplicate them, and include national and local authorities; calls on the EU to establish an EU humanitarian aid donors' atlas, similar to the exercise undertaken for EU development aid;
Atbilstīgas un efektīvas palīdzības sniegšana
Providing adequate and effective aid
uzskata, ka konsensā jāiekļauj stingra ES apņemšanās pienācīgi sniegt humāno palīdzību, kā arī nodrošināt finansējuma atbilstīgu prognozējamību un elastību, pieņemot attiecīgus ikgadējā budžeta sākotnējos noteikumus; uzsver, ka Eiropas Savienībai par prioritārām jānosaka humanitārās krīzes, kuru pārvarēšanai trūkst finansējuma, kurām nav pievērsta uzmanība vai par kurām ir aizmirsts, un ka jāizmanto novatoriski mehānismi, lai labāk noteiktu vajadzīgā un pieejamā finansējuma starpību un nodrošinātu, ka kopējās humanitārās vajadzības tiek apmierinātas;
Considers that the Consensus should include a strong commitment by the EU to adequate provision of humanitarian aid as well as to adequate predictability and flexibility in funding, through adequate annual up-front budgetary provisions; stresses that the EU should prioritise those humanitarian crises which are underfunded, neglected or forgotten and that innovative mechanisms should be explored to better quantify the gap between needs and existing funds and to ensure that global humanitarian needs are met;
uzskata, ka Eiropas Savienībai ir skaidri jāpozicionē sevi vispārējā humanitārās reformas procesā un ka īpaši kā noderīgs vairāku pieejamo finanšu instrumentu papildinājums jāatbalsta Centrālais neatliekamās palīdzības fonds (CERF), kas paredz papildu finansējumu, kura atbalsts netiek pārcelts uz citiem humānās palīdzības pasākumiem un partneriem; uzskata, ka atzinīgi jāvērtē t.s. "grupu sistēma" un ka jāveicina dažādu humānās palīdzības sniedzēju iesaistīšanās;
Considers that the EU should clearly position itself in the global humanitarian reform process, and in particular to support the Central Emergency Response Fund (CERF) as a useful supplement to a range of available financing instruments, where this represents additional financing that does not displace support to other humanitarian operations and partners, to welcome the 'clusters approach' and to promote the inclusiveness of a broad range of humanitarian actors;
atzinīgi vērtē Komisijas priekšlikumu veidot vienotu ES sistēmu vajadzību izvērtēšanai un ekspertu analīzes kopīgai izmantošanai; atgādina, ka Eiropas Savienībai, kad vien iespējams, priekšroka jādod vietējiem un reģionālajiem piegādātājiem;
Welcomes the Commission's proposal to establish an EU common framework for the assessment of needs and sharing of expert analysis; recalls that the EU should give preference to local and regional sourcing whenever possible;
uzsver, ka ārkārtas situācijās un īpaši tādās, ko izraisījušas dabas katastrofas, cilvēku dzīvības glābšanā izšķirošas ir pirmās 48 stundas un ka starptautiskā kopiena ir apliecinājusi ‐ tās tūlītējā rīcība nav pietiekami efektīva; uzskata, ka Eiropas Savienībai šis uzdevums jārisina, gan nostiprinot vietējos preventīvos pasākumus, sagatavotību un reaģēšanas spējas, gan uzlabojot koordināciju un agrīnās brīdināšanas mehānismus, kā arī materiālu un krājumu atbilstīgu iepriekšēju izvietošanu, izmantojot starptautisku sadarbību; aicina ES atbalstīt un papildināt OCHA un ANO vadītos starptautiskos centienus, lai stiprinātu ātras reaģēšanas spējas, tostarp tūlītēju piekļuvi finansēm un rezerves komandas ārkārtas pasākumu īstenošanai;
Emphasises that in emergency situations, and especially in the case of emergencies caused by natural disasters, the first forty-eight hours are crucial in order to save lives, and that the international community has demonstrated that its immediate response is not efficient enough; considers that the EU should meet this challenge, on the one hand, by strengthening local prevention, preparedness and response capacity and, on the other , by improving coordination, early warning mechanisms and adequate pre-positioning of material and stocks at international level; calls on the EU to support and complement international efforts led by OCHA and the UN to strengthen rapid response capabilities, including instant access to funding as well as stand-by teams for emergency operations;
uzskata, ka Eiropas Savienībai vairāk līdzekļu jāiegulda iedzīvotāju riska faktoru izpratnes un uzraudzības pasākumos; īpaši aicina Eiropas Savienību nodrošināt, ka saskaņā ar attiecīgajiem SPHERE standartiem tiek īstenoti visi humānās palīdzības pasākumi, kas saistīti ar veselību, īpaši ar reproduktīvo veselību;
Considers that the EU should invest more in understanding and monitoring the vulnerability factors of the population; calls in particular on the EU to ensure that in all humanitarian operations emergency health needs are met, in particular as regards reproductive health, in line with the respective SPHERE standards;
Partnerības daudzveidība un kvalitāte
Diversity and quality in partnership