natgillin/translations-raw huggingface dataset:
brīdina par to, ka aizsardzībai paredzēta budžeta nekoordinēta samazināšana var izraisīt noteiktu militāro spēju pilnīgu zudumu Eiropā; tāpēc atzinīgi vērtē un atbalsta Padomes aicinājumu dalībvalstīm vajadzības gadījumā apmainīties ar informāciju un uzlabot pārredzamību attiecībā uz pašreizējiem un turpmākajiem aizsardzībai paredzētā budžeta samazinājumiem, un prasa novērtēt, kā šie budžeta samazinājumi ietekmē KDAP atbalsta spēju attīstību; atgādina, ka intervence Lībijā skaidri pierādīja, ka pat Eiropas valstu koalīcija nespēj īstenot šāda veida operāciju bez ASV palīdzības;
Warns that uncoordinated defence budget cuts could result in the complete loss of certain military capabilities in Europe; welcomes and supports, therefore, the Council's encouragement to the Member States to exchange information, as appropriate, and enhance transparency on current and forthcoming defence budget cuts, and calls for an impact assessment of these budget cuts for the development of capabilities in support of CSDP; recalls that the intervention in Libya clearly demonstrated that even a coalition of European countries is unable to carry out an operation of this kind without US support;
atzīmē, ka turpinās nesamērīga paļaušanās uz ASV aizsardzības jautājumos, ņemot vērā to, ka ASV daļa kopējos aizsardzības izdevumos NATO ir palielinājusies līdz 75 %, un norāda, ka tāpēc Eiropas sabiedrotajiem ir jāpalielina viņu daļa aizsardzībai paredzētajos izdevumos; ar bažām norāda, ka nesen veiktā budžeta samazināšana pasliktina situāciju, ko pieļāvušas dalībvalstis, vairāk nekā desmit gadus neveicot pietiekamas investīcijas un neparedzot pietiekamus izdevumus drošības un aizsardzības jomā;
Notes the continuing disproportionate reliance on the United States in defence matters, given that the US share of all defence spending in the North Atlantic Alliance has risen to 75 %, and the need therefore for European allies to increase their share of the defence burden; notes with concern that recent budget cuts are in addition to a pattern of Member States under-investing and under-spending in the fields of security and defence for over a decade;
ņemot vērā arvien sarežģītākos un neparedzamos apstākļus drošības telpā, aicina visas ES dalībvalstis ciešāk sadarboties un koordinēt darbības, vēršoties pret kopīgiem apdraudējumiem, kas noteikti Eiropas drošības stratēģijā (EDS), pilnībā uzņemoties savu atbildības daļu par mieru un drošību Eiropā, tās kaimiņvalstīs un citur pasaulē; vienlaikus atzīstot, ka ne visi apdraudējumi pēc būtības ir militāri un ka ES rīcībā ir dažādi krīzes novēršanas un pārvaldības instrumenti, piemēram, civilo spēju un tehniskās palīdzības instrumenti, atgādina dalībvalstīm par to saistībām, tostarp Līgumā un Eiropadomes secinājumos ietvertajām saistībām, uzlabot savas militārās spējas, un aicina tās darīt visu, lai šīs saistības tiktu izpildītas;
In an increasingly complex and unpredictable security environment, urges all EU Member States to cooperate more closely and coordinate actions against the common threats identified in the European Security Strategy (ESS), assuming fully their part of responsibility for peace and security in Europe, its neighbourhood and the wider world; while recognising that not all threats are of a military nature and that the EU has a variety of instruments at its disposal for crisis prevention and management, such as its civilian capabilities and technical assistance instruments, reminds the Member States of their repeated commitments, including in the Treaty and European Council conclusions, to improve their military capabilities, and calls on them to make sure these commitments are met;
atkārtoti pauž viedokli, ka stiprākas Eiropas aizsardzības spējas uzlabos ES stratēģisko autonomiju un ievērojami veicinās kolektīvo drošību NATO un citu partnerību kontekstā; šajā sakarībā uzsver Lisabonas līguma noteikumu potenciālu un mudina dalībvalstis iedibināt pastāvīgu, strukturētu sadarbību, lai formulētu nosacījumus solidaritātes un savstarpējās aizsardzības klauzulu piemērošanai, un pilnībā izmantot Eiropas Aizsardzības aģentūras palīdzību;
Reiterates its view that a reinforced European defence capability will enhance the strategic autonomy of the EU and provide an important contribution to collective security in the context of NATO and other partnerships; emphasises the potential of the provisions of the Lisbon Treaty in this respect and urges the Member States to implement permanent structured cooperation, to define the conditions for the application of the solidarity and mutual defence clauses, and to make full use of the European Defence Agency;
ņemot vērā mērķu atšķirīgo līmeni, norāda, ka dalībvalstis aizsardzībai kopīgi tērē aptuveni EUR 200 miljardus gadā, kas ir tikai trešdaļa no ASV aizsardzības budžeta, tomēr ievērojama izdevumu summa, kas atspoguļo izdevumus aizsardzības jomā ārpus Eiropas;
Without disregarding different level of ambition, points out that the Member States collectively spend about EUR 200 billion a year on defence, which is only about a third of the US defence budget but still a considerable amount demonstrating the costs of non-Europe in the defence area;
pauž nožēlu par veidu, kā tiek tērēta lielākā daļa no šiem līdzekļiem, pamatojoties uz nesaskaņoti pieņemtiem valsts aizsardzības plānošanas lēmumiem, kuru dēļ rodas ne tikai pastāvīgas spēju nepilnības, bet bieži vien arī spēju nelietderīga izmantošana un spēju dublēšanās, kā arī rūpniecības un tirgus sadrumstalotība, un tāpēc ES nav nedz redzējuma, nedz arī resursu vai iespēju efektīvi izlietot EUR 200 miljardus;
Deplores the way in which most of these funds are spent, based on uncoordinated national defence planning decisions, which results not only in persistent capability gaps, but often also in wasteful overcapacities and duplications, as well as fragmented industry and markets, which leads to the EU not having either the visibility, resources or reach of EUR 200 billions' worth of spending;
uzskata, ka ekonomikas un finanšu krīzi var izmantot kā iespēju integrēt ES aizsardzības politiku, jo tā var būt stimuls, lai beidzot izstrādātu un īstenotu sen iecerētās vērienīgās reformas;
Considers that the economic and financial crisis can be used as an opportunity for the integration of EU defence policies, as it can provide the impetus for finally creating and implementing ambitious reforms long in the making;
ņemot vērā iepriekš minēto, mudina dalībvalstis atzīt, ka ciešāka sadarbība ir labākais veids, kā panākt progresu, un jo īpaši ‐ ka, a) labāk koordinējot aizsardzības plānošanu, kas ietver militāro prasību harmonizāciju, b) apvienojot un kopīgi izmantojot attiecīgas spējas un atbalsta struktūras, c) ciešāk sadarbojoties pētniecības un tehnoloģiju attīstības jomā, d) sekmējot rūpniecisko sadarbību un rūpniecības konsolidāciju, e) optimizējot iepirkumus un atceļot tirgus šķēršļus, dalībvalstis var rentablāk attīstīt spējas, negatīvi neietekmējot savu suverenitāti;
Given the above, urges the Member States to accept that increased cooperation is the best way forward and that, in particular through (A) better coordination of defence planning, which includes harmonisation of military requirements and measures to increase interoperability, (B) pooling and sharing of certain capabilities and support structures, (C) enhanced cooperation in research and technological development, (D) facilitating industrial collaboration and consolidation, and (E) optimisation of procurement and removing market barriers, the Member States can develop capabilities in a more cost-efficient way, and this without adverse effects on their sovereignty;
uzsver, ka ES ir pieejami rīki un mehānismi, kas var palīdzēt dalībvalstīm sasniegt turpmāk minēto, tostarp nosakot jomas, kurās finansējumu varētu piešķirt Eiropas līmenī (sk. F daļu);
Stresses that the EU has at its disposal tools and mechanisms that can assist the Member States in achieving this, as set out below, including through the identification of areas where more funding could be provided at European level (F);
atzīst, ka neatkarīgi no iepriekš minētā atbilstīgas ražošanas un tehnoloģiskās bāzes saglabāšana un piegādes drošības nodrošināšana ir būtiski valsts aizsardzības jautājumi, kurus nevajadzētu risināt tikai, lai sasniegtu finanšu mērķus;
Recognises that, regardless of the above, maintaining an adequate manufacturing and technological base and ensuring security of supply are fundamental national defence matters which should not be governed solely by financial objectives;
uzskata, ka, reaģējot uz finanšu krīzi, visi ES centieni aizsardzības jomā jāvērš galvenokārt uz Eiropas Aizsardzības aģentūru (EAA), kurai ir potenciāls aptvert lielu daļu politikas jomu, īstenojot rūpīgas pārbaudes un plānošanu, taču nespēj to veikt tās pašreizējā struktūrā; prasa uzlabot EAA struktūru, ņemot vērā to, ka tās budžeta un darbinieku skaita palielināšana, kā arī atbildības jomas un vispārējās kompetences paplašināšana ilgtermiņā būs izmaksu ziņā efektīva, ļaujot aģentūrai uzlabot darbu saistībā ar ES aizsardzības nozares optimizāciju, lai veiktu konkrētu uzdevumu, proti, izvairītos no dublēšanās, kas rada augstas izmaksas, un finansiāli nenoturīgas aizsardzības politikas īstenošanas;
Considers that a major focus of all EU efforts on defence in reaction to the financial crisis should be the European Defence Agency (EDA), which has the potential to cover a wide area of policy overhauls and planning, yet is unable to do so in its current format; calls for an upgrade of the format of the EDA, considering that an increase in its budget, personnel, areas of responsibility and overall powers would be cost-effective in the long run, enabling it to work better on the optimisation of the EU defence sector, with a specific task of avoiding costly duplications and financially unsustainable defence policies;
Labāka aizsardzības plānošanas koordinācija
Better coordination of defence planning
atkārtoti pauž aicinājumu dalībvalstīm izstrādāt sistemātiskus drošības un aizsardzības pārskatus, ievērojot kopējus kritērijus un saskaņotu grafiku; ierosina šo uzdevumu pārvērst par ierastu darbību, kas saistīta ar budžeta procedūrām, ‐ kā sava veida “Eiropas pusgadu” drošības un aizsardzības pārskatiem;
Reiterates its call on the Member States to conduct systematic security and defence reviews in accordance with common criteria and a harmonised timetable; suggests that this could be developed into a regular exercise which is linked to budgetary procedures – a sort of ‘European semester’ of security and defence reviews;
uzsver, ka šādu koordinētu pārskatu mērķis būtu izbeigt nošķirtības tradīciju valsts aizsardzības plānošanā un izveidot platformu strukturētām apspriedēm, ļaujot dalībvalstīm apspriest kopējo situāciju, proti, Eiropas perspektīvu, pirms tās pieņem nozīmīgus stratēģiskus lēmumus par savām aizsardzības spējām; uzsver, ka attiecībā uz iesaistītajām dalībvalstīm iniciatīvai jāpapildina to koordinācija NATO aizsardzības plānošanas procesā;
Stresses that the point of such coordinated reviews would be to end the culture of isolation in national defence planning and to establish a platform for structured discussion, allowing the Member States to consider the bigger picture – the European perspective – before they take key strategic decisions on their defence capabilities; underlines that the initiative should complement, for the Member States concerned, their coordination within the NATO Defence Planning Process;
vēlreiz prasa izstrādāt ES Balto grāmatu par drošību un aizsardzību, kas ļautu izstrādāt un īstenot Eiropas drošības stratēģiju un attiecībā uz pieejamiem līdzekļiem un resursiem labāk formulēt ES drošības un aizsardzības mērķus, intereses un vajadzības, vienlaikus ņemot vērā arī netradicionālos drošības aspektus; uzsver, ka tā ir jāsagatavo un regulāri jāatjaunina, pamatojoties uz valstu pārskatiem, vienlaikus sniedzot atsauces materiālu attiecībā uz tiem, un sasaistot valsts aizsardzības plānošanu ar kopējās drošības perspektīvām un draudu novērtējumu; uzsver, ka šāda baltā grāmata, nosakot vienotu redzējumu attiecībā uz problēmām un risinājumiem, veicinās paļāvību un sniegs mērķtiecīgas stratēģiskās vadlīnijas par ES spēku vēlamo organizāciju;
Calls again for an EU White Paper on security and defence that would develop and implement the European Security Strategy, better defining the EU's security and defence objectives, interests and needs in relation to the means and resources available, while also taking into account non-traditional aspects of security; emphasises that it should be drafted and regularly updated on the basis of the national reviews, while at the same time providing a reference for them, linking national defence planning with a common security outlook and threat assessment; stresses that such a White Paper, by setting out a common vision of challenges and solutions, will build trust and provide focused strategic guidance on the form that EU forces should take;
atgādina, ka Lisabonas līgums ir nostiprinājis EAA nozīmi, kas izpaužas kā atbalsts dalībvalstu centieniem uzlabot militārās spējas kopējās drošības un aizsardzības politikas īstenošanai; tāpēc iesaka dalībvalstīm lūgt aģentūrai izvērtēt, kā uzlabot aizsardzības plānošanas koordināciju Eiropā; turklāt atgādina, ka Līgumā ir noteikts EAA pienākums novērtēt, kā tiek ievērotas saistības attiecībā uz šīm spējām, un sekmēt operatīvo vajadzību saskaņošanu, un prasa labāk pildīt šo pienākumu; iesaka ‐ sākot īstenot “Eiropas semestri”, dalībvalstis varētu iesniegt EAA savus valsts drošības un aizsardzības pārskatus, lai saņemtu konsultāciju, kas palīdzētu izvērtēt šos pārskatus, jo īpaši ņemot vērā spēju prioritātes, kuras EAA koordinācijas padome ir noteikusi spēju attīstības plānā, kā arī citu dalībvalstu plānus un NATO aizsardzības plānošanas procesu; uzskata, ka ļoti īsā termiņā EAA arī varētu būt svarīga loma Eiropas spēju un bruņošanās politikas noteikšanā;
Recalls that the Lisbon Treaty has reinforced the role of the European Defence Agency (EDA) in supporting the Member States in their efforts to improve the military capabilities for the Common Security and Defence Policy; suggests, therefore, that the Member States ask the Agency to examine how to improve coordination of defence planning in Europe; recalls, furthermore, that the Treaty tasks the EDA to evaluate the observance of capability commitments and to promote the harmonisation of operational needs, and calls for better execution of these tasks; recommends that, as a first step in the ‘European semester’ exercise, the Member States could submit their draft national security and defence reviews to the EDA for advice, to assess them in particular in the light of the capability priorities set by the EDA steering board in the Capability Development Plan, as well as of the plans of the other Member States and of the NATO Defence Planning Process; believes that, in the very short term, the EDA should also play an important role in defining a European capabilities and armaments policy;
uzskata, ka pēc tam dalībvalstīm jāpiedalās savstarpēju konsultāciju procesā, lai saskaņotu savas militārās prasības un izvērtētu visas iespējas, kā palielināt izmaksu lietderību, izmantojot ES līmeņa, reģionālas, divpusējas vai citas vienošanās;
Takes the view that, as the next step, the Member States should go through a process of mutual consultations in order to harmonise their military requirements and examine all options for increasing cost-efficiency through EU-level, regional, bilateral or other arrangements;
aicina dalībvalstis šajā procesā pievērsties arī pastāvošajām liekajām spējām, jo īpaši attiecībā uz aprīkojumu un personālu, kam ir zemāka prioritāte operācijās;
Urges the Member States also to address within such a process the existing overcapacities, especially as regards equipment and personnel of lesser priority in operations;
Spēju apvienošana un kopīga izmantošana
Pooling and sharing of capabilities
pauž stingru pārliecību, ka spēju apvienošana un kopīga izmantošana nav vairs izvēles iespēja, bet gan nepieciešamība; atbalsta dalībvalstu centienus noteikt visdaudzsološākos projektus, kas ir daļa no procesa, ko uzsāka 2010. gada septembrī Ģentē notikušajā ministru sanāksmē, un ir saskaņā ar 2010. gada novembra Vācijas un Zviedrijas iniciatīvu, vienlaikus atzīstot, ka spēju apvienošana un kopīga izmantošana nevar aizstāt spēju faktisko attīstību, bet var veicināt un uzlabot to; ņem vērā EAA veicināto un Padomes 2011. gada 1. decembrī apstiprināto projektu pirmo kopumu un aicina dalībvalstis un EAA sniegt informāciju par progresu konkrētu rezultātu sasniegšanā un vēlākais līdz 2012. gada pavasarim definēt turpmākās iespējas; mudina dalībvalstis, jo īpaši Veimāras trijotni, kā arī veidojumu “Veimāra plus”, sekmīgi īstenot spēju apvienošanu un kopīgu izmantošanu, rīkojoties kā politiskajam virzītājspēkam;
Is firmly convinced that pooling and sharing of capabilities is not an option any more, but a necessity; supports the Member States in their efforts to identify the most promising projects, as part of the process initiated at the September 2010 ministerial meeting in Ghent and in line with the November 2010 German-Swedish initiative, while recognising that pooling and sharing cannot replace the actual development of capabilities, but will enhance and improve it; takes note of the first set of projects facilitated by the EDA and endorsed by the Council on 1 December 2011, and calls on the Member States and the EDA to present details of the progress made towards concrete results and to define further opportunities by spring 2012 at the latest; urges the Member States, in particular the Weimar Triangle, but also the Weimar Plus formation, to make pooling and sharing a success by acting as a political driving force;
uzsver, ka, apvienojot resursus, vienlaikus jāveicina specializācija, lai dalībvalstis, atsakoties no atsevišķām spējām, gūtu pārliecību, ka citas valstis nodrošinās to vajadzības, un atzīst, ka, lai to paveiktu, būs vajadzīga stingra dalībvalstu valdību politiskā apņēmība;
Stresses that pooling resources must go hand in hand with enhanced specialisation where Member States giving up certain capabilities can be confident that others will provide them and recognises that this will require serious political commitment by national governments;
aicina dalībvalstis produktīvi izmantot dažādos atklātos apvienošanas un kopīgas izmantošanas modeļus, piemēram, 1) apvienošanu, izmantojot kopīpašuma tiesības, 2) valsts īpašumā esošu līdzekļu apvienošanu, 3) iepirkuma apvienošanu vai 4) lomas vai uzdevuma sadali, un, ja vajadzīgs, tos kombinēt, kā arī prasa ātri panākt progresu, jo īpaši iepriekš minētajās jomās;
Invites the Member States to make creative use of the different pooling and sharing models that can be identified, such as (1) pooling through joint ownership, (2) pooling of nationally owned assets, (3) pooling of procurement, or (4) role- and task-sharing, and of combinations thereof as appropriate, and calls for quick progress especially in the areas mentioned above;
treškārt, attiecībā uz “iepirkuma apvienošanu”, piemēram, kā programmā A400M, uzsver kopīga iepirkuma iespējamās priekšrocības apjomradītu ietaupījumu ziņā, proti, dzīvotspējīgas rūpniecības bāzes izveidi, sadarbspēju un apvienošanas un kopīgas izmantošanas turpmākās iespējas ekspluatācijas atbalsta, apkopes un apmācības jomā; pauž nožēlu par to, ka šīs priekšrocības bieži vien zūd prasību un darba sadales nolīgumu atšķirību dēļ, kā programmas “Eurofighter” gadījumā; lai pilnībā gūtu iespējamos ietaupījumus, uzsver, ka ir svarīgi saglabāt kopīgi iepirktas iekārtas vienotu konfigurāciju visā tās dzīves ciklā, lai atvieglotu kopīgu ekspluatācijas atbalstu; aicina dalībvalstis apsvērt arī ārējo pakalpojumu apvienošanu;
Third, with respect to the ‘pooling of procurement’, such as in the A400M programme, highlights the potential benefits of joint procurement in terms of economies of scale, building a viable industrial base, interoperability, and subsequent possibilities of pooling and sharing in in-service support, maintenance and training; deplores the fact that these benefits are often lost due to differences in requirements and work-share agreements as in the case of the Eurofighter programme; in order to realise fully the potential savings, stresses the importance of maintaining a common configuration of jointly procured equipment through its entire life cycle in order to facilitate joint in-service support; invites the Member States also to consider the pooling of outsourced services;
ceturtkārt, attiecībā uz “lomu un uzdevumu sadali” uzskata, ka pozitīvus piemērus sniedz iniciatīvas, piemēram, Francijas un Beļģijas sadarbība iznīcinātāju pilotu apmācības jomā, Apvienotās Karalistes un Francijas nolīgums par lidmašīnu bāzes kuģu kopīgu izmantošanu, Francijas un Vācijas helikopteru pilotu apmācības iniciatīva vai Beļģijas un Nīderlandes jūras kara flotes sadarbība, kurās vairākas valstu atbalsta struktūras tiek kopīgi izmantotas ar sadarbības partneri; jo īpaši uzsver iespējas izglītības, apmācības un treniņu jomā un īpaši iespējas kopīgi izmantot militāro akadēmiju, pārbaužu un novērtēšanas iespējas un pilotu apmācības iespējas; attiecībā uz spējām atsevišķās specifiskās jomās uzskata, ka lomu un uzdevumu sadale ir vienīgais veiksmīgais veids, kā lielākajai daļai dalībvalstu nodrošināt piekļuvi dažādām retām spējām, piemēram, ķīmiskās, bioloģiskās, radioloģiskās un kodolmateriālu aizsardzības vienībām vai slimnīcu lidaparātiem;
Fourth, concerning ‘role and task sharing’, considers that positive examples exist in initiatives such as the French-Belgian cooperation in fighter pilot training, the UK-French agreement on the sharing of aircraft carriers, the French-German initiative on helicopter pilot training, or the Belgian-Dutch navy cooperation, where a number of national support structures are shared with the partner; highlights especially the opportunities in the area of education, training and exercises, and especially in sharing military academies, test and evaluation facilities and facilities for pilot training; in the case of some niche capabilities, considers role- and task-sharing the only viable way for most Member States to ensure access to some rare capabilities such as CBRN units or hospital aircraft;
atzīst divpusējas un reģionālas iniciatīvas, piemēram, 2010. gada Apvienotās Karalistes un Francijas nolīgumus aizsardzības jomā, Ziemeļvalstu sadarbību aizsardzības jomā un Baltijas valstu sadarbību aizsardzības jomā, par nozīmīgiem pasākumiem resursu izmantošanas racionalizēšanai un īstermiņa spēju nepilnību novēršanai; atzīmē priekšlikumus par līdzīgas sadarbības īstenošanu citos reģionos, piemēram, Višegradas grupas valstīs; tomēr uzskata, ka joprojām pastāv būtiskas strukturālās nepilnības, kuras ir koordinēti jārisina ES līmenī, un ka tādēļ kādā noteiktā brīdī šie divpusējie vai reģionālie pasākumi ir jāintegrē plašākā Eiropas perspektīvā, nodrošinot, lai tie sekmētu KDAP attīstību un nebūtu pretrunā ar to; šajā sakarībā uzskata, ka EAA būtu jāpiešķir lielāka nozīme vispārējas centienu saskaņotības nodrošināšanā, un mudina turpmāk apsvērt to, kā varētu izmantot Līguma noteikumus par pastāvīgu strukturētu sadarbību, lai nodrošinātu vispārējas koordinācijas sistēmu;
Recognises bilateral and regional initiatives such as the 2010 UK-French defence agreements, the Nordic Defence Cooperation and the Baltic Defence Cooperation as important steps for rationalising the use of resources and fill short-term capability gaps; notes the proposals for similar cooperations in other regions, such as among the Visegrád Group countries; takes the view, however, that significant structural gaps remain which need to be addressed in a coordinated fashion at EU level and that, therefore, at a certain point these bilateral or regional arrangements need to be integrated into the wider European perspective, making sure that they contribute to the development of CSDP and do not, in any way, run counter it; in this context, believes that the EDA should be given a role in ensuring overall coherence of efforts and encourages further reflection on how the Treaty provisions on the Permanent Structured Cooperation could be used to provide an overall coordination framework;