natgillin/translations-raw huggingface dataset:
atkārtoti apliecina, ka ir jāpanāk vairāk saskaņotības starp Eiropas Savienības politiku attīstības jomā un ES tirdzniecības politiku; atgādina ‐ lai gan krīzes dēļ preču cenas, iespējams, ir kļuvušas nestabilākas un ir samazinājusies kapitāla plūsma uz jaunattīstības valstīm, Eiropas Savienība un tās dalībvalstis joprojām ir vadošais attīstības palīdzības devējs, kas 2009. gadā nodrošināja EUR 49 miljardus jeb 56 % no kopējās summas pasaulē; uzsver, ka šajā sakarībā jaunattīstības valstīm par prioritāti būtu jānosaka efektīvas nodokļu sistēmas ieviešana, kas mazinātu šo valstu atkarību no ārvalstu atbalsta un citām neprognozējamām ārējām finanšu plūsmām;
Reaffirms the need to enhance the degree of coherence between the European Union's development policy and its trade policy; recalls that, while the crisis may have exacerbated the volatility of commodity prices and caused a decrease in capital flows to developing countries, the European Union as a whole, including its Member States, remains the leading development aid donor, accounting for 56% of the worldwide total, worth €49 billion in 2009; stresses that, in this context, it ought to be a priority for developing countries to put in place an efficient tax system so as to reduce their dependence on foreign aid and other, unpredictable, external financial flows;
prasa ES finansiālo atbalstu un piekļuves ES tirgiem piešķiršanu atsevišķām valstīm saistīt ar to, cik lielā mērā tās ievēro labas pārvaldības principus nodokļu jomā;
Calls for coherence between EU financial support and the provision of access to EU markets for particular countries and for their level of cooperation with regard to the principles of good governance in the area of taxation to be enforced;
atzinīgi vērtē reģionālo iniciatīvu par sadarbību nodokļu jomā, lai jaunattīstības valstīm dotu iespēju apspriest nodokļu politikas lomu valsts pārvaldes uzlabošanā un spēju pilnveidošanā un dalīties nodokļu administrēšanas paraugpraksē;
Welcomes the regional initiative on tax cooperation to enable developing countries to discuss the role of taxation in state-building and capacity development and to share best practices on tax administration;
atgādina, ka nabadzīgo valstu galvenais uzdevums ir nodokļu bāzes paplašināšana; norāda, ka tirdzniecības nodokļu samazināšanās ir viens no faktoriem, kuru dēļ ir ieviesti patēriņa nodokļi (PVN vai enerģijas nodokļi); uzskata, ka, pat ja ar PVN palīdzību var paplašināt nodokļu bāzi ekonomikās, kurās ir liels neoficiālais sektors, PVN kā nediferencētas likmes nodoklis vissmagāk ietekmē nabadzīgos iedzīvotājus; uzskata, ka ES attīstības palīdzība būtu pirmām kārtām jāpiešķir iniciatīvām, kas vērstas uz nodokļu sistēmu efektivitātes un pārredzamības uzlabošanu, piemēram, izpētei par to, kā jaunattīstības valstis var paplašināt savu nodokļu bāzi / nodokļu ieņēmumu plūsmu ar tiešiem un netiešiem nodokļiem;
Recalls that the main challenge for poor countries is to broaden the tax base; points out that among other factors the decline of trade taxes has led to the introduction of consumption taxes (VAT or energy taxes); considers that even if VAT can enable the widening of the tax base in economies with large informal sectors, the non-discriminatory nature of VAT hits poor people the hardest; believes that EU development assistance should prioritise initiatives to improve the effectiveness and transparency of tax systems, e.g. by investigating ways in which developing countries can broaden their tax base/tax revenue stream through direct and indirect taxation;
atgādina, ka tirdzniecību ar jaunattīstības valstīm vajadzētu paplašināt, izvirzot mērķi sekmēt šo valstu ilgtspējīgu ekonomisko izaugsmi un attīstību; norāda ‐ muitas tarifu atcelšana neapšaubāmi nozīmē, ka attiecīgi tiks zaudēti muitas ieņēmumi, un tādēļ tarifu atcelšanu vajadzētu stingrāk uzraudzīt un veikt pakāpeniskāk, vienlaikus īstenojot nodokļu reformas, kas dotu iespēju izmantot kompensējošus ieņēmumus (PVN, īpašuma nodokli, ienākuma nodokli);
Recalls that the objective of expanding trade with the developing countries must be to promote the sustainable economic growth and the development of these countries; notes that the abolition of customs duties will inevitably entail a loss of customs revenue and must therefore be subject to tighter supervision, be more gradual and go hand in hand with the implementation of tax reforms which harness alternative forms of revenue to make up the shortfall (VAT, property tax, income tax);
ar bažām konstatē, ka laikā no 1991. gada līdz 2004. gadam no Āfrikas kontinenta ir aizplūduši miljardiem dolāru gadā; īpaši uzsver, ka saskaņā ar aplēsēm aizplūdušo summu apmērs ir 7,6 % no reģiona ikgadējā IKP, tādējādi padarot Āfrikas valstis par līdzekļu devēju valstu neto kreditoriem; uzskata, ka rūpnieciski attīstīto valstu sniegtā oficiālā attīstības palīdzība un parādu atvieglojumi būs efektīvi tikai tad, ja gan G20, gan Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācija, gan ES līdzvērtīgi īstenos konkrētus pasākumus un ES nodrošinās, ka jaunattīstības valstu potenciālo nodokļu bāzi neapdraud nodokļu nelikumīga nemaksāšana; šajā sakarībā mudina ANO un Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizāciju ciešā sadarbībā ar Āfrikas Nodokļu administrācijas forumu pielikt pūles šajā jomā;
Notes with concern that billions of dollars per year left the African continent between 1991 and 2004; in particular, underlines that these outflows are estimated at 7.6% of the annual GDP of the region, which makes African countries net creditors of donor countries; considers that ODA and debt relief provided by developed countries will only be effective if concrete measures are taken equally by the G20, the OECD and the EU to ensure that the potential tax base of developing countries is not undermined through tax evasion; encourages in this context the UN and the OECD, in close cooperation with the African Tax Administration Forum, to pursue their work in this area;
uzstāj, ka, nodrošinot atbilstīgus līdzekļus, lai rastu alternatīvus ieņēmumu gūšanas avotus, būtu jāatbalsta jauninājumi, uzņēmējdarbība un MVU izveide, īpašumtiesību un vietējās attīstības stiprināšana, nevis jārada tam šķēršļi;
Insists that the appropriate means of devising alternative sources of revenue collection should be supportive of and not discourage innovation, entrepreneurship and the creation of SMEs, strengthening ownership and local development;
uzsver, ka administratīvās izmaksas, jo īpaši saistībā ar dažādu likmju PVN sistēmas piemērošanu, var būt pārāk augstas jaunattīstības valstīm, kuru nodokļu administrācijas iestādēm nav pieejami nepieciešamie finanšu resursi un cilvēkresursi, un tādēļ tās būtu rūpīgi jāizvērtē; uzskata, ka šādos gadījumos akcīzes nodokļi būtu jāpiemēro ārkārtīgi selektīvi, apliekot ar tiem dažus konkrētus preču veidus, galvenokārt pamatojoties uz to, ka šo preču patēriņš negatīvi ietekmē sabiedrību un ka šo preču pieprasījums parasti būtiski nemainās (tabakas izstrādājumi, alkoholiskie dzērieni u. c.); aicina ierobežojumu gadījumos arī noteikt un aplikt ar nodokli tos uzņēmumus, no kuriem var sagaidīt palielinātus nodokļu ieņēmumus (piemēram, uzņēmumi, kas nodarbojas ar izejvielu ieguvi);
Underlines that the administrative costs, especially for a multiple-rate VAT system, might be to too high for developing countries whose tax authorities are not equipped with the necessary financial and human resources, and should therefore be carefully scrutinised; believes that in such cases excise duties should be highly selective, narrowly targeting a few goods mainly on the grounds that their consumption entails negative externalities on society, demand for which is usually inelastic (tobacco, alcohol etc.); calls in case of limitation also for the identification and taxation of those companies which may account for increased tax revenue (for example those engaged in the extraction of raw materials);
uzsver, ka par svarīgu prasību tiešo nodokļu palielināšanai būtu jānosaka neoficiālās ekonomikas sektora iekļaušana oficiālajā ekonomikā un uzņēmējdarbības vides uzlabošana;
Stresses that an important requirement to increase direct taxation should be bringing the informal sector into the formal economy and improving the business environment;
saistībā ar vispārējo konkurenci nodokļu jomā uzsver, ka jaunattīstības valstis lielāko daļu savu nodokļu ieņēmumu iegūst no kapitāla un tām ir nelielas iespējas iekasēt citus nodokļus; norāda, ka problēma, kas saistīta ar nodokļu ieņēmumu samazināšanos šīs konkurences dēļ, būtu jārisina, paplašinot nodokļu bāzi vai vispār atturoties no šādas konkurences, ja tas ir izdevīgi un ja konkurencē par ārvalstu tiešo ieguldījumu piesaisti ir apdraudēti citi faktori, piemēram, laba pārvaldība, juridiskā noteiktība un izvairīšanās no nacionalizācijas; norāda, ka valstīm ar zemiem ienākumiem ir nepieciešamas spējas efektīvi vienoties ar starptautiskām korporācijām, lai nodrošinātu sev korporāciju peļņas taisnīgu daļu, un atgādina, ka jaunattīstības valstīm būtu jāatstāj pienācīga rīcības brīvība politisko lēmumu pieņemšanai kapitāla kontroles jomā, jo tiesības iekasēt nodokļus un pārdalīt nodokļu ieņēmumus ir viens no svarīgākajiem valstu suverenitātes un leģitimitātes kritērijiem un tādējādi ir labas pārvaldības priekšnoteikums;
Underlines that, in the global context of tax competition, developing countries derive a larger part of their tax revenues from capital and have little possibility to collect alternative taxes; notes that the decline in tax revenues because of that competition should be addressed by broadening the tax base or by abstaining from that competition altogether if convenient and if other factors like good governance, legal security and avoidance of nationalisation are jeopardised in the competition process for FDI; points out that low-income countries need the capacity to effectively negotiate with multinational corporations in order to secure an equitable share of corporations' profits and recalls that they should have adequate policy space to impose capital controls as the right to collect and redistribute tax revenues is a key criterion for the sovereignty and legitimacy of states and therefore a prerequisite for good governance;
norāda, ka Francijas valdība ir pasūtījusi pētījumu par politiskiem stimuliem nodokļu uzlikšanai, bet ir nepieciešams šajā jomā darīt vairāk; tādēļ lūdz Komisiju izpētīt, vai atšķirīgas pieejas palīdzības sniegšanai, piemēram, dotācijas nevis aizdevumi, var palīdzēt ierobežot vai novērst palīdzības iespējami negatīvo ietekmi uz ieņēmumu palielināšanu un vai budžeta atbalsts un ar to saistītā publisko izdevumu pārvaldības pārredzamības un efektivitātes uzlabošanās ilgtermiņā palielina pilsoņu gatavību maksāt nodokļus;
Points out that the French Government has commissioned research on the topic of political incentives for taxation, but more is needed; therefore asks the Commission to study whether different approaches to transferring aid, e.g. grants versus loans, could help to limit or offset the potentially negative effects of aid on revenue raising and whether budget support and related improvements in transparency and effectiveness of public expenditure management contribute over the longer term to increased willingness of citizens to pay tax;
norāda, ka pārāk maz uzmanības tiek pievērsts tam, kā valdības var izmantot nodokļu politiku, lai samazinātu ienākumu un labklājības nevienlīdzību, mazinot pašreizējās nodokļu saistības atšķirības atkarībā no dzimuma;
Notes that too little attention has been paid to how governments can use tax policies to reduce inequalities in income and well-being by minimising existing gender differences in tax liabilities;
aicina pievērst lielāku uzmanību neitralitātes, līdztiesības un vienkāršības principu piemērošanai attiecībā uz jaunattīstības valstu nodokļu sistēmām, kas būtu jāsasniedz, izmantojot:
Calls for concentration on the principles of neutrality, equality and simplicity with regard to tax systems in developing countries, which should be achieved by:
nodokli, ar kuru netiek vēl vairāk samazināti nabadzīgu cilvēku ienākumi, bet kura apmērs pieaug, palielinoties nodokļu maksātāja ienākumiem vai bagātībai;
a tax that does not take up a greater share of poor people`s income but a greater proportion of the taxpayer`s income or wealth as it increases;
nodokli, kas neatšķiras atkarībā no nodokļu maksātāja dzimuma, dzimumorientācijas, mājsaimniecības veida, pilsonības vai civilstāvokļa;
a tax that does not discriminate on the basis of gender, sexual orientation, type of household, citizenship or civil status;
skaidru, vienkāršu un pārredzamu nodokļu sistēmu, kuru piemērojot, nav iespējams dažādi un nevēlami interpretēt tiesību aktus nodokļu jomā, lai uz sociālās jomas izdevumu rēķina gūtu milzīgu nodokļu samazinājumu;
a clear, simple and transparent tax system which excludes different types of undesirable interpretation of tax laws with the aim of gaining massive tax reductions at the expense of social spending;
vienlīdzīgu attieksmi nodokļu uzlikšanā attiecībā uz patieso peļņu un patiesajiem zaudējumiem no jebkādu ienākumu avota, ar to saprotot, ka ienākumi tiek aplikti ar nodokli, bet zaudējumus atvelk no summas, ko apliek ar nodokli;
identical treatment for tax purposes of true gains and true losses from any given source of income, meaning that the gains are taxable and the losses deductible;
nodokļu līmeni, kas ir stingri saistīts ar dažādiem ekonomikas attīstības posmiem;
a level of taxation that is robustly linked to different stages of economic development;
uzņēmumu ienākuma nodokļa atšķirīgu likmju vienādošanu, aprēķinot ienākuma nodokļa likmes, pamatojoties uz darījumu apmēru, nevis uzņēmējdarbības nozari;
the unification of multiple corporate income tax rates by calculating income tax rates on the basis of business volume rather than business sectors;
uzskata, ka ESAO ir jāizstrādā jaunas vadlīnijas par iekšējo cenu noteikšanu, jo tam ir būtiska nozīme, lai nepieļautu, ka daži starptautiski uzņēmumi peļņu pārskaita uz valstīm ar izdevīgāko nodokļu režīmu, un lai nodrošinātu, ka tie maksā nodokļus tajās valstīs ‐ tostarp jaunattīstības valstīs ‐, kurās peļņa reāli gūta;
Considers it necessary for the OECD to draw up new guidelines on transfer pricing, an essential way of preventing certain multinationals from transferring their profits to the countries with the most favourable tax regimes and ensuring that they pay their taxes in the countries – including developing countries – where they have actually generated their profits;
uzskata, ka zemam un vidējam ienākumu līmenim būtiski ir piemērot zemas likmes nodokļus, pamatojoties uz plašāku nodokļu bāzi un nepieļaujot nekādus nodokļu atbrīvojumus un atvieglojumus, arī ne ieguves rūpniecībai; uzsver, ka ir nepieciešami publiski ieguldījumi projektos, kas labvēlīgi ietekmē vietējo ekonomiku, sociālo jomu un vidi, vienlaikus raugoties, lai tādējādi neveidotos fiskālais dempings;
Considers that a system of low-rate taxation of low and medium incomes founded on a broader tax base and excluding all discretionary tax exemptions and preferences, including for the extractive industries, is indispensable; emphasises the need for public investment in projects with a positive local impact in economic, social and environmental terms, whilst not creating any opportunities for any form of fiscal dumping;
Nepareiza cenu noteikšana
Trade mispricing
uzsver, ka nepareiza tirdzniecības cenu noteikšana ir viens no svarīgākajiem faktoriem, kas veicina finanšu nelikumīgu aizplūšanu; aicina Komisiju iesaistīties jaunattīstības valstu publiskās ekspertīzes palielināšanā par šādiem jautājumiem un strādāt pie konkrētiem priekšlikumiem, lai nodrošinātu, ka G20, ESAO, ANO un PTO tirdzniecības cenu nepareizas noteikšanas novēršanai apsver izmantot plašāku rādītāju un metožu klāstu, kurā ietilpst ASV izmantotās salīdzināmās peļņas metodes, kas ir izrādījušās lietderīgas, pārbaudot, vai darījumu cenas nav noteiktas nepareizi;
Stresses that trade mispricing is one of the most prominent drivers of illicit financial outflows; calls on the Commission to contribute to enhancing public expertise on such issues in developing countries, and to work upon concrete proposals to ensure that the G20, the OECD, the UN and the WTO consider a broader set of indicators and methods for tackling trade mispricing, among which are the US ‘comparable profit methods’ that have shown promise in determining the incorrect pricing of transactions;
mudina Eiropas Savienību G20 un ESAO formātā aizstāvēt principu par automātisku informācijas apmaiņu nodokļu jautājumos kā līdzekli, ar ko ierobežot nelikumīgu finanšu aizplūšanu uz slepenību nodrošinošām jurisdikcijām, kā paredzēts ES direktīvā par uzkrājumu aplikšanu ar nodokļiem;
Urges the EU to defend within the G20 and OECD the principle of the automatic exchange of information on tax matters along the lines of the EU Savings Tax Directive, as a way to curb illicit financial flows in secrecy jurisdictions;
prasa ieviest finanšu darījumu nodokli, no kura gūtie ieņēmumi uzlabotu tirgus darbību, mazinot spekulāciju, palīdzētu finansēt vispārējas nozīmes sabiedriskos labumus, piemēram, attīstību un cīņu pret klimata pārmaiņām, kā arī samazinātu budžeta deficītu; aicina Komisiju ātri veikt priekšizpēti, ņemot vērā vispārējo situāciju attiecīgajā jomā, un vajadzības gadījumā nākt klajā ar konkrētiem likumdošanas priekšlikumiem;
Calls for the introduction of a tax on financial transactions, the revenue from which would improve the functioning of the market by reducing speculation and help to finance global public goods such as development and the fight against climate change, and reduce public deficits; calls on the Commission to swiftly produce a feasibility study taking into account the global level playing field and, if appropriate, to come forward with concrete legislative proposals;
ierosina pārskatīt Kotonū nolīgumu, tajā iekļaujot īpašu noteikumu par labu pārvaldību nodokļu jomā;
Proposes the inclusion of a specific provision related to good tax governance in the review of the Cotonou Agreement;
aicina ES dalībvalstis savās divpusējās palīdzības programmās veikt līdzīgus pasākumus;
Calls on the EU Member States, under their bilateral assistance programmes, to take similar measures;
mudina izstrādāt iniciatīvas, lai veicinātu lielāku pārredzamību attiecībā uz dabas resursu nodevām, tai skaitā, pamatojoties uz ESAO Konvenciju par kukuļdošanas novēršanu un ieguves rūpniecības pārredzamības iniciatīvu; atzinīgi vērtē Kongo “Konfliktu izrakteņu” likumu un Finanšu regulējuma reformas likuma grozījumus attiecībā uz pārredzamību un aicina Komisiju nākt klajā ar līdzīgu likumdošanas iniciatīvu šajā jomā, nemazinot jaunattīstības valstu valdību atbildību un neradot uzņēmumiem liekus birokrātiskus apgrūtinājumus, ko jau ir kritizējušas ieinteresētās personas jaunattīstības valstīs un kas varētu mazināt produktivitāti;
Urges the development of initiatives to promote greater transparency in natural resource rents, inter alia through the OECD Anti-Bribery Convention and the Extractive Industries Transparency Initiative; welcomes the adoption of the Congo Conflict Minerals and Transparency Amendments to the Financial Regulatory Reform Bill and asks the Commission to propose a legislative initiative along the same lines without diminishing the responsibility of governments in the developing world, and without placing an undue bureaucratic burden on companies, as that has already been criticised by stakeholders in the developing world and could prove counterproductive;
uzsver, ka dabas resursi būtu jāizmanto tā, lai palīdzētu valstij sasniegt plašākus sociālos un ekonomikas mērķus, un tas nozīmē, ka jaunattīstības valstu valdībām, ja tās to vēlas ‐ kopā ar ārvalstu ieinteresētām personām un ekspertiem, ir jāizstrādā redzējums attiecībā uz to, kā resursu nozari iekļaut valsts turpmākajā ekonomikas attīstībā; uzskata, ka dažām valstīm labākais risinājums attiecībā uz bagātīgajiem resursiem ir atlikt to izmantošanu, bet citām valstīm labākais risinājums ir šo resursu ātra ieguve kā iekšzemes ieņēmumu starpposma avots, lai nodrošinātu ieņēmumus izaugsmei nepieciešamiem ieguldījumiem un atrisinātu steidzamas cilvēku vajadzības;
Stresses that exploitation of natural resources should be pursued in order to help a country meet its broader social and economic goals, which, for governments in developing countries, means outlining a vision, if so desired together with international stakeholders and expertise, of how the resource sector fits into the country's economic future; considers that for some countries the best use of resource endowments may be to leave them in the ground for future use while for others, it may be to extract rapidly, as an intermediary source of domestic revenue, in order to generate revenues to sustain the investment necessary for growth and to meet urgent human needs;
norāda, ka jaunattīstības valstīm vajadzētu būt līdzvērtīgām partnerēm, apspriežot un pieņemot jaunas iniciatīvas resursu ieguves nozarē; uzsver, ka jauni pasākumi šajā nozarē būtu jāizstrādā kā vispārināti starptautiski standarti, lai neradītu kārtējo reglamentējuma sadrumstalotību, kas valdību, nodokļu administrācijas iestāžu un starptautisku uzņēmumu skatījumā būtu neproduktīvi;
Points out that developing countries should be equal partners in the discussion and adoption of new initiatives in the sector of resource extraction; stresses that new arrangements in this field should take the form of generalised international standards in order to avoid the creation of another patchwork of regulations which would be counterproductive from the point of view of governments, tax administration and international companies;
norāda, ka maksa par resursu izmantošanu būtu vienmēr jāuzskata par iekšzemes ieņēmumu palielināšanas pakārtotu veidu; norāda, ka panākumi, kas gūti, apliekot dabas resursus ar nodokli, bieži vien ļauj palielināt tiešos nodokļus, piemēram, uzņēmumu ienākuma nodokļus, un ieņēmumus, kas netiek gūti no nodokļiem, piemēram, lietošanas atlīdzību;
Notes that resource rents should always be seen as an intermediary means to increase domestic revenue; points out that success in taxation of resources often brings advances in direct taxes, such as corporate income taxes, and non-tax revenues, such as royalty fees;
norāda, ka daudzām rantjē valstīm, kas gūst labumu no plašo resursu, it īpaši naftas un minerālu, izīrēšanas, nav liela stimula rīkoties pārskatatbildīgi, atsaucīgi vai efektīvi; atkārtoti norāda, ka stingri iestāžu un demokrātiskas kontroles mehānismi ir būtiski svarīgi cīņā pret ekonomisko noziedzību; jo īpaši aicina Komisiju pastiprināt attīstības palīdzību saistībā ar starptautisko uzņēmumu un jaunattīstības valstu nolīgumu par resursu izmantošanas jautājumiem izstrādi;
Points out that a large number of rentier states, which benefit from abundant resource rents, particularly those from oil and minerals, have little incentive to be accountable, responsive or efficient; reiterates that strong institutional and democratic control mechanisms are crucial for combating economic crime; in particular, calls on the Commission to step up its development assistance on the formulation of contracts between multinational companies and developing countries on resource exploitation issues;
aicina Komisiju un Padomi vairāk iesaistīties ieguves rūpniecības pārredzamības iniciatīvas īstenošanā, nodrošinot finansējumu un piedaloties tās pārvaldes struktūrā;
Calls on the Commission and the Council to engage more with the Extractive Industries Transparency Initiative, through provision of finance and participation in its governing body;