natgillin/translations-raw huggingface dataset:
uzsver, ka ANO Bērna tiesību konvencijas 3. pants nosaka, ka "visās darbībās attiecībā uz bērniem neatkarīgi no tā, vai tās veic valsts iestādes vai privātiestādes, kas nodarbojas ar sociālās nodrošināšanas jautājumiem, tiesas, administratīvie vai likumdošanas orgāni, uzmanība pirmām kārtām tiek veltīta tam, lai vislabāk nodrošinātu bērna intereses"; Hāgas Konvencijas par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem (Hāgas Konvencija) interpretācija parāda, ka bērna intereses jāsaprot kā bērna ātra atdošana pēc nolaupīšanas; tomēr bērna intereses ietver kaut ko vairāk nekā vienkāršu atdošanu, piemēram, drošu tiešo fizisko vidi, pieķeršanās gaisotni, atbalstošu, elastīgu ģimenes struktūru, vecāku veiktu atbilstošu sociālo lomu modelēšanu, audzināšanas un gādības pastāvīgumu, kā arī pienācīgus sadzīves apstākļus; Hāgas Konvencijā šie kritēriji netiek ņemti vērā, piemēram, tajā netiek apskatīts, ko uzskata par vecākiem, kuri nolaupījuši bērnu, kā arī tas, vai šiem vecākiem ir uzticēts vecāku aizgādības pienākums vai ne, cik vecs ir bērns, cik ilgu laiku bērns jau ir pavadījis citā valstī, vai bērns iet skolā un vai viņam tur jau ir draugi utt.; var secināt, ka, neraugoties uz Hāgas Konvencijas un Regulas (EK) Nr. 2201/2003 "labajiem nodomiem", bērna tiesības bieži vien nav labi aizsargātas; aicina Komisiju veikt pasākumus, lai nodrošinātu bērna tiesību aizsardzību arī šajā ziņā, un aicina to šim nolūkam izvirzīt priekšlikumus;
Stresses that Article 3 of the UN Convention on the Rights of the Child states that "In all actions concerning children, whether undertaken by public or private social welfare institutions, courts of law, administrative authorities or legislative bodies, the best interests of the child shall be a primary consideration"; under the 1980 Hague Convention on the Civil Aspects of International Child Abduction (the Hague Convention), the interests of the child are understood to mean a rapid return after abduction; however, the interests of the child encompass more than simply a rapid return, for example a secure direct physical environment, a climate of affection, a supportive, flexible family structure, appropriate role-modelling by parents, continuity of upbringing and care, as well as decent living conditions; the Hague Convention takes no account of these criteria; for example, it does not consider who the abducting parent is, whether or not that parent has parental responsibility, how old the child is, how long the child has already spent in the other country, whether the child goes to school and has made friends there, etc.; it may be concluded that despite the "good" intentions of the Hague Convention and Regulation (EC) No. 2201/2003, the rights of the child are often not well protected; calls on the Commission to take action to protect the rights of the child better here too, and urges it to make proposals to that effect;
prasa, lai nekavējoties tiktu ieviesti atbilstoši pasākumi pazudušu un nolaupītu bērnu meklēšanai un identificēšanai; tostarp, izmantojot Šengenas Informācijas sistēmu, lai nepieļautu, ka viņi šķērso robežas; atzinīgi vērtē Eiropas tālruņa numura ieviešanu palīdzībai bērnu pazušanas gadījumos un attiecīgo NVO rīcību un aicina Komisiju veicināt Eiropas atklāto tālruņa aģentūru bērniem un jauniešiem, kam ir problēmas;
Calls for appropriate and swift measures to be taken to look for and identify missing and abducted children, including the use of the Schengen Information System to prevent them from crossing borders; welcomes the European communications hotline for missing children and the corresponding action of NGOs and encourages the Commission to promote the creation of a European open telephone agency for children and young people with problems;
aicina Eiropas Savienības iestādes un dalībvalstis īstenot ANO Ģenerālās Asamblejas rezolūcijas A/RES/46/121, A/RES/47/134 un A/RES/49/179 par cilvēktiesībām un galēju nabadzību, A/RES/47/196 par Starptautiskās Nabadzības izskaušanas dienas noteikšanu un A/RES/50/107 par Starptautiskā Nabadzības izskaušanas gada atzīmēšanu un par Apvienoto Nāciju Organizācijas pirmās nabadzības izskaušanas desmitgades pasludināšanu, kā arī ANO Ekonomikas un sociālo lietu padomes dokumentus E/CN.4/Sub.2/1996/13, E/CN4/1987/NGO/2, E/CN4/1987/SR.29 un E/CN.4/1990/15 par cilvēktiesībām un galēju nabadzību, E/CN.4/1996/25 par tiesībām uz attīstību un E/CN.4/SUB.2/RES/1996/25 par ekonomisko, sociālo un kultūras tiesību īstenošanu;
Calls on the EU institutions and the Member States to implement UN General Assembly resolutions A/RES/46/121, A/RES/47/134 and A/RES/49/179 on human rights and extreme poverty, A/RES/47/196 on observance of an international day for the eradication of poverty, and A/RES/50/107, on observance of the International Year for the Eradication of Poverty and proclamation of the first United Nations Decade for the Eradication of Poverty, and UN Economic and Social Council documents E/CN.4/Sub.2/1996/13, E/CN4/1987/NGO/2, E/CN4/1987/SR.29 and E/CN.4/1990/15, on human rights and extreme poverty, E/CN.4/1996/25, on the right to development and E/CN.4/SUB.2/RES/1996/25 on the realisation of economic, social and cultural rights;
atgādina, ka Eiropas Savienībā 19 % bērnu dzīvo zem nabadzības sliekšņa un ka tāpēc ir jāparedz atbilstīgi palīdzības pasākumi, jo īpaši viņu ģimenēm, pielāgojot tos bērnu vajadzībām, un aicina dalībvalstis pieņemt vērienīgus un īstenojamus mērķus, lai samazinātu un zināmos apstākļos izskaustu bērnu nabadzību;
Recalls that 19% of children in the EU live below the poverty line and that appropriate assistance measures geared to the needs of children must therefore be taken, including measures to support their families, and calls on the Member States to adopt ambitious and achievable targets for reducing - and eventually eradicating - child poverty;
atbalsta piemērotu struktūru veidošanu dalībvalstīs, lai palīdzētu bērniem un vecākiem pielāgoties mainīgajiem ģimeņu apstākļiem;
Advocates the creation of suitable structures in the Member States for helping children and parents adapt to changed family circumstances;
aicina Komisiju veikt pasākumus, lai ļautu bērniem izbaudīt bērnības gadus un piedalīties bērnu pasākumos, neciešot no sociālās diskriminācijas vai atstumtības;
Calls on the Commission to take steps to allow children to enjoy their childhood years and take part in children's activities without suffering social discrimination or exclusion;
aicina Komisiju visās attiecīgajās attīstības stratēģijās, tostarp nabadzības samazināšanas stratēģijas dokumentos un indikatīvajās programmās, censties iekļaut stratēģijas, kas konkrēti risina bērnu nabadzības, jauniešu nodarbinātības un minoritāšu sociālās integrācijas jautājumus;
Calls on the Commission to seek the integration of strategies specifically addressing child poverty, youth unemployment and social inclusion of minorities within all relevant development strategies including Poverty Reduction Strategy Papers and Indicative Programmes;
aicina attiecīgās iestādes nodrošināt bērniem iespēju sniegt reālu ieguldījumu cīņā pret nabadzību; vēloties cīņā pret bērnu nabadzību nodrošināt lielāku efektivitāti, prasa, lai visas iesaistītās puses, tostarp nabadzīgākie bērni, patiešām aktīvi rīkotos šo galējas nabadzības izskaušanas projektu izstrādē, īstenošanā un novērtēšanā;
Calls on the institutions concerned to provide children with an opportunity to make a real contribution to fighting poverty; calls, with a view to combating child poverty more effectively, for all the parties concerned, including the poorest children, to be given a genuinely active part in the planning, setting up and evaluation of such projects to eradicate extreme poverty;
uzstāj, ka cīņa pret bērnu komerciālo seksuālo ekspluatāciju, tas ir, pret bērnu tirdzniecību seksuāliem nolūkiem, bērnu pornogrāfiju un bērnu sekstūrismu, ir jāpadara par vienu no stratēģijas galvenajiem mērķiem darbībai gan Eiropas Savienībā, gan ārpus tās, jo īpaši ņemot vērā ANO Tūkstošgades mērķus; norāda, ka nabadzība bieži vien ir viens no galvenajiem cēloņiem sociālās atstumtības parādībai, diskriminācijai un bērna pakļaušanai briesmām; tomēr uzskata, ka bērnu komerciālās seksuālās ekspluatācijas īstais cēlonis ir meklējams pieprasījumā pēc seksa ar bērniem un organizētajā noziedzībā, kas ir gatava izmantot situācijas, kurās bērns tiek pakļauts riskam;
Stresses that action against the commercial sexual exploitation of children – i.e. trafficking in children for sexual purposes, child pornography and child sex tourism should be made one of the strategy's major objectives for action both within and outside the European Union, in particular in the light of the Millennium Development Goals (MDGs); points out that poverty is often one of the many causes of and reinforces social exclusion, discrimination and endangering of children; takes the view, however, that commercial sexual exploitation of children has its true origin in the demand for sex with children and in organised crime, which is prepared to exploit situations that place children at risk;
prasa, lai tiktu apsvērta iespēja sniegt psihosociālo aprūpi un emocionālo atbalstu bērniem, kas dzīvo tādos grūtos apstākļos kā bruņota konflikta un krīzes situācijas, pārvietotiem bērniem vai bērniem, kas dzīvo galējā nabadzībā;
Calls for consideration to be given to providing psycho-social care and emotional support to children living in difficult situations such as armed conflict and crisis situations, displaced children or children living in extreme poverty;
aicina dalībvalstis īstenot bērnu atbalsta un aizsardzības pienākumus, lai visus bērnus aizsargātu pret nepilnvērtīga uztura, slimību, sliktas izturēšanās un ļaunprātīgas izmantošanas risku neatkarīgi no viņu vai viņu vecāku sociālā un/vai juridiskā statusa;
Calls on the Member States to perform their duty to assist and protect all children against the risks of malnutrition, disease, ill-treatment and abuse, whatever their social and/or legal status or that of their parents;
aicina Komisiju un dalībvalstis pievērst īpašu uzmanību visiem diskriminācijas veidiem, kas skar bērnus, tostarp tādu bērnu diskriminācijai, kuri cieš no mācīšanās grūtībām (tādām kā disleksija, diskalkulija vai dispraksija) vai no citiem dažādu traucējumu veidiem;
Calls on the Commission and the Member States to pay special attention to all forms of discrimination concerning children, including discrimination against children suffering from learning difficulties (e.g. dyslexia, dyscalculia, dyspraxia) or from other various disabilities;
atzinīgi vērtē to, ka darbojas daudzas NVO un daudzi brīvprātīgie, kas veido draudzības un solidaritātes saiknes ar vismazāk aizsargātajiem bērniem un bērniem, kas dzīvo dažādos sociālajos apstākļos, lai cīnītos ar nabadzību un sociālo atstumtību; aicina ES iestādes un dalībvalstis nodrošināt, ka arī nabadzīgākie bērni varētu gūt labumu no Kopienas projektiem un ka Eiropas Brīvprātīgo dienests savām organizācijām sniegtu vairāk iespēju uzņemt gados jaunus brīvprātīgos;
Welcomes the existence of many NGOs and voluntary workers, which create friendship and solidarity ties between the least-favoured children and children from different social backgrounds in order to combat extreme poverty and social exclusion; calls on the EU institutions and the Member States to ensure that the poorest children can also benefit from Community projects and that the European Voluntary Service's projects provide such organisations with more opportunities to take on young voluntary workers;
prasa, lai mērķtiecīgus pasākumus veiktu jo īpaši attiecībā uz romu bērniem un citu mazākumtautību kopienu bērniem, lai tādējādi izbeigtu diskrimināciju, segregāciju, sociālo un ar izglītību saistīto atstumtību, kā arī ekspluatāciju, kuras upuri viņi bieži kļūst; aicina dalībvalstis veikt arī pasākumus, lai izskaustu romu bērnu nesamērīgi lielo īpatsvaru iestādēs personām ar garīgās attīstības traucējumiem; turklāt prasa veicināt izglītošanas kampaņas un pasākumus ar mērķi samazināt pārmērīgi lielo skolu nebeigušo skaitu, kā arī sekmēt profilaktiskos veselības aizsardzības un palīdzības projektus, tostarp vakcinācijas;
Calls for Roma children and children belonging to other national minorities in particular to be covered by targeted measures, in particular with a view to ending the discrimination, segregation, social and educational exclusion and exploitation of which they are often victims; calls also on the Member States to make efforts to eliminate the over-representation of Roma children in institutions for the mentally disabled; calls also for the promotion of schooling campaigns, measures to combat the high levels of early school leaving and preventive health protection and assistance projects, including vaccinations;
uzskata, ka ES ir jāizvirza mērķis nodrošināt, ka ES nav bērnu bez pajumtes vai ielas bērnu; prasa veikt atbilstīgus un mērķtiecīgus pasākumus, lai palīdzētu bērniem bez pajumtes un ielas bērniem, jo vairākums no viņiem ir smagi traumēti un sociāli izstumti, nesaņem oficiālo izglītību un veselības aprūpi, ir īpaši neaizsargāti pret iespēju kļūt par cilvēku tirdzniecības (ieskaitot prostitūcijas, orgānu tirdzniecības un nelikumīgas adopcijas), narkomānijas un noziedzības upuriem vai bieži vien ir spiesti ubagot;
Takes the view that the EU should set itself the objective of ensuring that there are no homeless children or street children in the EU; calls for appropriate and targeted measures to be taken to assist homeless children and street children, since most of them are badly traumatised and socially excluded, do not receive formal education or health care, are particularly vulnerable to becoming the victims of human trafficking (including prostitution, organ trafficking and illegal adoption), drug addiction and crime or are often forced to beg;
aicina Komisiju un dalībvalstis atzīt, ka tūkstošiem ielas bērnu un bērnu, kas spiesti ubagot, ir nopietna sociāla un cilvēktiesību problēma, kas veido ANO Bērna tiesību konvencijas pārkāpumu, un turklāt aicina dalībvalstis ieviest sankcijas pret tiem, kas atbildīgi par ubagot spiestu bērnu degradēšanu;
Asks the Commission and the Member States to recognise the thousands of street children and children forced to beg as a serious social and human rights issue which infringes the UN Convention on the Rights of the Child, and also calls on the Member States to introduce sanctions against those responsible for the degradation of children forced to beg;
aicina Eiropas Savienību, dalībvalstis un pilsoniskās sabiedrības organizācijas veikt pasākumus, lai katram bērnam būtu iespēja piederēt kādai bērnu grupai vai asociācijai, lai varētu tikties ar citiem bērniem un apmainīties domām; tāpēc prasa, lai pieaugušie veiktu atbalsta pasākumus, nodrošinot, ka ikviens bērns var justies piederīgs kādai grupai un ka viņš tajā varētu izteikties; tāpēc aicina dalībvalstis un kompetentās organizācijas veicināt projektus, kuru mērķis ir dot bērniem iespēju paust savu viedokli, piemēram, kopienu padomēs vai bērnu parlamentos, vienlaikus rūpējoties par to, lai tajos piedalītos bērni, kas ir visvairāk atstumti;
Calls on the European Union, the Member States and civil society organisations to ensure that each child is given the opportunity to form part of a children's group or association in order to meet other children and exchange views with them; calls, on this basis, for support measures taken by adults seeking to ensure that every child feels part of the group and can express himself within it, to be adopted; calls therefore on the Member States and relevant local authorities to encourage projects which are aimed at enabling children to express themselves in this way, such as children's local councils or parliaments, while ensuring that the most excluded children are involved;
prasa apsvērt iespēju izstrādāt Kopienas instrumentu adopcijas jomā, kurš tiktu sagatavots saskaņā ar ANO Bērna tiesību konvenciju un citām attiecīgajām starptautiskajām normām un ar kuru uzlabotu procedūru kvalitāti attiecībā uz informācijas pakalpojumiem, sagatavošanu starptautiskajām adopcijām, starptautiskās adopcijas pieteikumu izskatīšanu un pēcadopcijas pakalpojumiem, ņemot vērā, ka visas starptautiskās konvencijas saistībā ar bērnu tiesību aizsardzību atzīst pamestu bērnu vai bāreņu tiesības uz ģimeni un tiesības būt aizsargātiem;
Calls for consideration to be given to the possibility of devising a Community instrument on adoptions, developed in conformity with the UN Convention on the Rights of the Child and other relevant international standards, that improves the quality of care with regard to information services, the preparation of international adoptions, the processing of international adoption applications and post-adoption services, bearing in mind that all international conventions on the protection of children's rights recognise the right of abandoned children and orphans to have a family and be protected;
aicina dalībvalstis rīkoties, lai garantētu bērnu pamattiesības uz ģimeni; tāpēc mudina dalībvalstis noteikt efektīvus risinājumus, lai nepieļautu bērnu pamešanu un novērstu pamestu bērnu vai bāreņu ievietošanu bērnu namos; meklējot jaunu risinājumu bērna problēmai, pirmām kārtām vienmēr jāņem vērā bērna intereses, kā noteikts ANO Bērna tiesību konvencijā;
Calls on the Member States to act in order to guarantee the basic right of children to have a family; urges the Member States, therefore, to act in order to identify effective solutions to prevent the abandonment of children and offset the placement of abandoned children and orphans in institutions; when finding a new solution for a child, the best interest of the child, as laid down in the UN Convention on the Rights of the Child, should always be the primary consideration;
uzskata, ka adopciju var veikt valstī, kurā dzīvo bērns, vai arī starptautiskā līmenī pēc ģimenes atrašanas ārzemēs saskaņā ar dalībvalsts tiesību aktiem un starptautiskajām konvencijām, un bērnu ievietošana attiecīgās iestādēs var būt tikai pagaidu risinājums; alternatīvs risinājums ģimenes aprūpei varētu būt audžuģimenes; mudina dalībvalstis un Komisiju sadarbībā ar Hāgas Konferenci, Eiropas Padomi un bērnu organizācijām izveidot sistēmu, kas nodrošinātu pārredzamību un efektīvu adoptēto bērnu attīstības pārraudzību, kā arī koordinēt šo darbību, lai novērstu bērnu tirdzniecību; šajā sakarībā mudina dalībvalstis sevišķu vērību veltīt bērniem ar īpašām vajadzībām, t. i., bērniem, kam nepieciešama ārstēšana un bērniem invalīdiem;
Takes the view that adoption can take place within the country of the child's nationality, or by finding a family through international adoption, in accordance with national legislation and international conventions, and that placement in institutions should only be used as a temporary solution; alternative family care solutions, such as foster families, could be considered; urges the Member States and the Commission, in cooperation with the Hague Conference, the Council of Europe and children's organisations, to establish a framework to ensure transparency, effective monitoring of adopted children's development and to coordinate their actions in order to prevent child trafficking; urges the Member States, in this context, to give special consideration to children with special needs, e.g. children in need of medical treatment and disabled children;
aicina dalībvalstis paredzēt pasākumus tiem jauniešiem, kas nāk no bērnu namiem un aprūpes struktūrām, lai ar atbalsta pasākumu palīdzību viņi varētu plānot profesionālo nākotni, un atvieglotu viņu integrāciju sabiedrībā;
Encourages Member States to introduce measures in favour of young adults who were previously in orphanages or child care establishments so that they benefit from support measures to help them plan their professional future and facilitate their integration into society;
uzsver sociālo atstumtību, ko pārdzīvo jaunieši likumpārkāpēji un kas bieži vien praksē neļauj viņiem normāli integrēties sabiedrībā; tāpēc mudina dalībvalstis noteikt šiem riska grupas nepilngadīgajiem un jauniešiem domātas atbalsta stratēģijas, lai palīdzētu viņiem plānot viņu profesionālo nākotni un atvieglotu viņu iekļaušanos sabiedrībā;
Emphasises the social exclusion experienced by many perpetrators who are minors, which in many cases makes their smooth social reintegration impossible; encourages Member States, therefore, to define strategies in support of such minors and young adults at risk so as to help them plan their professional future and facilitate their integration into society;
ievēro, ka sevišķs mērķa atbalsts jāsniedz tiem bērniem, kuru aprūpē ir vecāki vai brāļi un māsas ar īpašām vajadzībām;
Observes that those children who are acting as carers for parents or siblings with specific needs should be entitled to specific targeted support;
norāda, ka topošajā ES stratēģijā ir jāatzīst būtiskā loma, kāda ir ģimenei kā pamatinstitūcijai sabiedrībā, kas nodrošina bērnu izdzīvošanu, aizsardzību un attīstību; uzskata, ka pilnībā jāņem vērā bērnu tiesības saistībā ar profesionālās un ģimenes dzīves apvienošanu un darba laika jautājumu saskaņošanu, īpašu uzmanību pievēršot māšu invalīdu un to māšu, kurām ir bērns invalīds, apstākļiem, kā arī valsts un/vai privātā atbalsta politikas formulēšanai bērniem un viņu vecākiem, lai nodrošinātu, ka abi vecāki var uzņemties un dalīt bērnu audzināšanas un aprūpes pienākumus; uzskata, ka jāatzīst fakts, ka aizvien vairāk cilvēku mūsdienās dzīvo alternatīvos ģimenes veidojumos, kas neatbilst tradicionālajai nukleārajai ģimenei, kura sastāv no mātes, tēva un viņu bioloģiskajiem bērniem;
Points out that the future EU strategy should recognise the important role of the family as the basic institution in society for the survival, protection and development of the child; takes the view that full account should be taken of children's rights in issues regarding the conciliation of work and family life, and working time, with particular focus on the circumstances of mothers with disabilities and mothers of children with disabilities, as well as in the formulation of policies for the public and/or private support of the children and their parents in order to enable both parents to take on and share responsibility for bringing up and caring for their children; is of the opinion that recognition should be given to the fact that an increasing number of people now live in alternative family structures that do not correspond to the traditional nuclear family, consisting of a mother and father and their biological children;
mudina dalībvalstis atcelt visus ierobežojumus saistībā ar vecāku tiesībām sazināties ar bērniem, un kas radušies nacionālu atšķirību dēļ, jo īpaši saistībā ar izvēli runāt nevis attiecīgās valsts oficiālajā valodā, bet citā; uzskata, ka jāatceļ ierobežojumi attiecībā uz daudznacionālām ģimenēm, kurās ir konflikts starp vecākiem, un ka jābūt neierobežotai brīvībai runāt tajā valodā, kuru izvēlas bērns un tēvs vai māte, kā arī jāievēro visas prasības attiecībā uz tikšanos uzraudzību, ja tādas būtu izvirzījusi tiesa;
Urges the Member States to remove all restrictions on the right of parents to have contact with their children resulting from nationality differences, particularly in connection with the choice to speak a language other than the official language within a given country; takes the view that the removal of restrictions on multinational families in which there is a conflict between the parents should entail unrestricted freedom to speak in the language chosen by the child and the parent, with due respect for any requirements that meetings be supervised which may have been imposed by the courts;
atzinīgi vērtē bērnu tiesībsarga institūcijas izveidi un aicina visas ES dalībvalstis veicināt šādas institūcijas ieviešanu valsts un vietējā līmenī;
Welcomes the introduction of ombudspeople for children's rights and calls on all Member States to facilitate such an introduction at national and local levels;
BĒRNU DARBS
Child labour
uzsver, ka ir īpaši svarīgi nodrošināt, ka tie bērni, kuri juridiskā izpratnē jau ir pietiekami pieauguši, lai strādātu, par līdzvērtīgu darbu saņemtu arī līdzvērtīgu samaksu;
Stresses that it is essential to ensure that those children who are legally old enough to be in employment are remunerated on the basis of equal work for equal pay;