natgillin/translations-raw huggingface dataset:
tāpēc uzsver, ka ar kohēzijas politikas palīdzību nav jāatbalsta jau pašlaik dinamiskie reģioni, kas notiktu stingras apropriāciju piešķiršanas gadījumā; atgādina, ka līdz ar Lisabonas līguma stāšanos spēkā kohēzijas politika ietvers trīs ekonomikas, sociālās un teritoriālās kohēzijas mērķus, kuru darbības joma sniedzas tālāk par Lisabonas stratēģiju;
Stresses that cohesion policy must not favour already dynamic regions, which would happen if there were strict earmarking of appropriations; recalls that, with the entry into force of the Lisbon Treaty, cohesion policy will embrace the three objectives of economic, social and territorial cohesion, which go beyond the Lisbon Strategy;
aicina paplašināt Lisabonas stratēģijas darbības jomu, tajā iekļaujot teritoriālo dimensiju, kas ļautu ņemt vērā reģionu īpatnības un vienlaicīgi vecinātu Eiropas mēroga sinerģiju un sadarbību, īpašu atbalstu sniedzot izvērstām inovāciju aktivitātēm;
Calls for the Lisbon Strategy to be broadened to include the territorial dimension, allowing characteristics specific to the regions to be taken into account, while encouraging trans-European synergies and cooperation, with special support for the creation and implementation of broad-based innovative activities;
uzsver, ka kohēzijas politiku nedrīkst ierobežot līdz Lisabonas stratēģijas mērķiem; uzskata, ka viens no priekšnosacījumiem reģionu ilgtermiņa konkurētspējai ir teritoriālās kohēzijas sasniegšana ar konverģences mērķa darbību palīdzību; tāpēc uzskata, ka 1. mērķis (konverģence) un 2. mērķis (reģionālā konkurētspēja un nodarbinātība) nākotnē jāuzskata par savstarpēji papildinošiem, tostarp arī attiecībā uz 3. mērķi (Eiropas teritoriālā sadarbība);
Emphasises that the scope of cohesion policy cannot be confined to meeting the Lisbon Strategy objectives; takes the view that achieving territorial cohesion by means of actions under the convergence objective is a precondition for the long-term competitiveness of regions; considers, therefore, that Objective 1 (convergence), Objective 2 (regional competitiveness and employment) should be treated as complementary in the future, and indeed complementary also with Objective 3 (European territorial cooperation);
aicina Komisiju gaidāmajā Zaļajā grāmatā par teritoriālo kohēziju (to paredzēts pieņemt 2008. gada septembrī) iekļaut teritoriālās kohēzijas definīciju, lai panāktu turpmāku progresu šajā Kopienas politikas jomā;
Calls on the Commission to include a definition of 'territorial cohesion' in the forthcoming Green Paper on Territorial Cohesion (scheduled for September 2008) in order to make further progress in this Community policy;
uzsver nozīmi, kāda reģionālās attīstības mērķus noteikšanā un īstenošanā ir īstai partnerībai un patiesas vairāku līmeņu ‐ Kopienas, dalībvalsts, reģionālā un vietējā ‐ pārvaldības īstenošanai, apspriežoties ar ekonomiskajiem un sociālajiem partneriem un nodrošinot, ka Eiropas līmenī noteikto darbības prioritāšu loks netiek sašaurināts, kad tās tiek īstenotas dalībvalsts, reģionālā vai vietējā līmenī (augšupēja pieeja), lai izvairītos no vietējā līmeņa teritorijas attīstībā un kohēzijā iesaistīto dalībnieku izslēgšanas riska, kā tas bieži vien notiek pilsētu attīstības politikas gadījumā;
Stresses the importance of real partnership and the implementation of genuinely multi-level governance involving every level – Community, national, regional and local, in consultation with economic and social partners – in defining and implementing regional development objectives, ensuring that the scope of action priorities defined at European level is not narrowed down when they are implemented at national, regional or local level ("bottom-up approach") and in order to avoid any risk of excluding players involved in local development and cohesion, as is often the case with urban policy;
ierosina prioritāti piešķirt tām politikas jomām, kuras atbalsta teritoriju patiesu policentrisku attīstību, lai mazinātu spiedienu uz galvaspilsētām un veicinātu sekundāru centru rašanos; uzskata, ka šajā sakarībā nedrīkst nenovērtēt atbalstu lauku apgabaliem un lauku apgabalos atrodošos mazo un vidējo pilsētu būtisko nozīmi;
Proposes that priority be given to policies that serve a genuinely polycentric development of territories, such that the pressures on capital cities are lessened and the emergence of secondary poles is encouraged; considers that support for rural areas and the important role played by small and medium-sized towns located in rural areas should not be overlooked in this connection;
aicina arī īstenot praktiskus pasākumus, lai mazinātu atšķirības starp ģeogrāfiskā stāvokļa ziņā viegli pieejamiem reģioniem un reģioniem ar strukturāliem trūkumiem, proti, salām, kalnu apgabaliem, mazapdzīvotiem apgabaliem, kā arī perifēriem un robežreģioniem, atzīstot pēdējo neizdevīgo stāvokli un veicot īpašus un pastāvīgus pasākumus to atbalstam; atkārtoti apgalvo, ka jāņem vērā attālāko reģionu specifiskie trūkumi;
Calls also for practical steps to be taken to reduce the disparities between territorially accessible regions and regions with structural disadvantages, namely islands, mountain areas, sparsely populated areas and peripheral and border regions, recognising the disadvantaged position of the latter and taking special and permanent measures to support them; reaffirms its attachment to taking account of the specific handicaps of the outermost regions;
iesaka izveidot ciešāku saikni starp pilsētu un lauku problēmām; uzsver, ka lauku apgabalu attīstība jāsaskaņo ar darbībām, ko veic saistībā ar reģionālo politiku; šajā sakarībā apšauba atsevišķas pieejas lietderību attiecībā uz kohēziju un lauku attīstību (izmantojot Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai); aicina izpētīt sekas, kādas ir lauku attīstībai paredzētā finansējuma palielināšanai ar obligātās modulācijas mehānismu palīdzību;
Recommends better interlinking of urban and rural issues; emphasises that the development of rural areas should be coordinated with actions implemented in the framework of regional policy; is concerned, in this connection, about the usefulness of a separate approach to cohesion and rural development (via the European Agricultural Fund for Rural Development); calls for a study on the consequences of increasing funding for rural development by means of the mechanisms of compulsory modulation;
brīdina par politikas jomu sektorizācijas risku un mudina izstrādāt integrētu pieeju, ar kuras palīdzību varētu identificēt iespējamo sinerģiju starp kohēzijas politiku un svarīgākajām nozares politikas jomām, tādām kā transports, lauksaimniecība, zivsaimniecība, lauku attīstība, vide un enerģija un pētniecība un tehnoloģija;
Warns against the dangers of the sectorisation of policies and favours the development of an integrated approach that identifies the synergies that are possible between cohesion policy and major sectoral policies such as transport, agriculture, fisheries, rural development, environment and energy, research and technology;
aicina Komisiju turpmākajos ziņojumus analizēt, cik lielā mērā dažādie instrumenti un politikas jomas, tostarp kohēzijas politika, ir veicinājuši ekonomiskās un sociālās kohēzijas jomā panākto progresu; uzskata, ka sasniegumi un problēmas jāanalizē visās svarīgajās jomās, it īpaši saistībā ar Lisabonas stratēģiju;
Calls on the Commission to analyse in its future reports the extent to which different instruments and policies, including cohesion policy, have contributed to the progress achieved in the field of economic and social cohesion; considers that achievements and problems need to be analysed in all important fields, in particular that of the Lisbon Strategy.
sagaida, ka pēc diskusijas par kohēzijas politiku pēc 2013. gada reģioniem, kas atrodas pie Kopienas ārējām robežām, tiks veltīta īpaša uzmanība, lai nodrošinātu stabilitāti un labklājību pārrobežu līmenī, kā rezultātā tiktu panākta ne tikai ES robežreģionu attīstība, bet arī pastiprināta visas Kopienas kohēzija un konkurētspēja;
Expects the discussions on post-2013 cohesion policy to result in regions located on external borders of the Community being given special importance in order to ensure stability and prosperity across borders that will ultimately result in not only the development of EU border regions but also greater cohesion and competitiveness for the Community as a whole.
norāda, ka, cīņai pret teritoriālo segregāciju un sociālo izslēgšanu nolūkā panākt ilgtspējīgu un līdzsvarotu izaugsmi nepieciešama rūpīgi izstrādāta mājokļu politika, kas būtu ietverta plašākā vietējās attīstības, pilsētu attīstības plānošanas un vietējo sabiedrisko pakalpojumu pārvaldības stratēģijā;
Points out that combating 'spatial segregation' and social exclusion, with a view to achieving sustainable and balanced growth, requires the support of a careful housing policy, coming under a broader local development, urban planning and local public service management strategy;
šajā sakarībā atzinīgi vērtē to, ka tika pieņemta rīcības programma Eiropas Savienības Teritoriālās attīstības programmas īstenošanai un Leipcigas Harta, lai nodrošinātu teritoriālās dimensijas labāku integrāciju visās sabiedriskās politikas jomās Kopienas, dalībvalstu un vietējā līmenī, un gaida to īstenošanas praktiskos rezultātus; uzskata, ka saistībā ar plānoto ekonomiskās un sociālās kohēzijas politikas paplašināšanu, iekļaujot tajā teritoriālo komponenti kā daļu no Lisabonas līguma, ir jāizstrādā teritoriālās kohēzijas satura definēšanai piemēroti rādītāji;
Welcomes, in this connection, the adoption of an action programme for the implementation of the Territorial Agenda and the Leipzig Charter to ensure that the territorial dimension is better integrated into all public policies at Community, national and local levels and awaits the practical manifestation thereof; in view of the intended expansion of economic and social cohesion under the Lisbon Treaty to include a territorial component, suitable indicators need to be developed to define the content of territorial cohesion;
atzinīgi vērtē Komisijas paziņojumu par gaidāmo Zaļo grāmatu par teritoriālo kohēziju, kuru plānots pieņemt 2008. gada septembrī, un prasa tajā ietvert konkrētas vadlīnijas integrētās pieejas īstenošanai;
Welcomes the announcement by the Commission of its forthcoming Green Paper on territorial cohesion, which is expected to be adopted in September 2008, and asks that it include concrete guidelines for the implementation of the integrated approach;
apzinās nozīmi, kāda ir Parlamenta, ko attiecīgos gadījumos pārstāv Reģionālās attīstības komiteja, un Reģionu komitejas regulārai sadarbībai jautājumos par reģionālās politikas nākotni;
Is aware of the importance of regular cooperation between Parliament, represented by its Committee on Regional Development, and the Committee of the Regions on the subject of the future of regional policy;
uzskata, ka Eiropas Savienībai nākotnē nāksies aizvien vairāk saskarties ar jauniem uzdevumiem, kuriem būs būtiska teritoriāla ietekme, kas pastiprinās jau esošos šķēršļus reģionālajai attīstībai, piemēram, iedzīvotāju novecošanu, pilsētu koncentrāciju, migrācijas plūsmas (kas ir īpaši problemātiskas lauku un perifērajos apgabalos), energoapgādes un klimata jautājumus un pielāgošanos globalizācijas, kā arī paplašināšanās un kaimiņattiecību politikas radītajām pārmaiņām; šajā sakarībā uzsver nozīmi, kāda ir izmēģinājuma projektiem, kas saistīti ar reģionu pielāgošanos šiem jaunajiem uzdevumiem;
Takes the view that, in the future, the Union will be increasingly faced with new challenges with a strong territorial impact exacerbating existing obstacles to regional development, such as demographic change, urban concentration, migratory movements (which are particularly problematic for rural and peripheral areas), energy supply and climate issues and adjustment to the changes arising from globalisation, as well as enlargement and neighbourhood policies; stresses in this context the importance of pilot projects relating to the adaptation of regions to these new challenges;
aicina pirms iespējamo turpmāko pievienošanās sarunu sākšanas regulāri analizēt gaidāmo paplašināšanās kārtu izmaksas un struktūrpolitisko ietekmi un cer ieņemt nozīmīgāku lomu paplašināšanās un kaimiņattiecību politikā, nosakot par saistošu tā līdzdalību pirmspievienošanās instrumentu izstrādē;
Calls for regular analyses of the costs and structural-policy implications of possible future enlargements before the start of any new accession negotiations and hopes that it can play a greater part in the enlargement and neighbourhood policies, with its participation in the shaping of pre-accession instruments to be made binding;
uzsver depopulācijas problēmas nopietnību daudzās ES daļās, jo tā ir saistīta ar iedzīvotāju novecošanu, cilvēkkapitāla zudumu, kapitāla aizplūšanu, pakalpojumu sadārdzināšanos utt.;
Emphasises the seriousness of the problem of depopulation in many parts of the EU, involving as it does the ageing of the population, the loss of human capital, capital flight, more expensive services, and so on;
uzskata, ka demogrāfiskajiem procesiem var būt nozīmīga teritoriāla ietekme, piemēram, depopulācija atsevišķos apgabalos, it īpaši vismazāk attīstītos lauku apgabalos, pilsētu koncentrācija un novecojoša sabiedrība vai arī dzīvojamo rajonu ekonomikas attīstība citos reģionos un ka tāpēc ir jāizstrādā īpašas inovatīvas stratēģijas šo problēmu risināšanai, paredzot īpašus centienus vispārējas ekonomiskās intereses pakalpojumu saglabāšanai un augsta līmeņa universālu pakalpojumu nodrošināšanai;
Takes the view that demographic trends can have a major territorial impact, such as the depopulation of certain areas, especially the less developed rural areas, accompanied by urban concentration and an ageing society, or the development of the residential economy in others, which requires the development of specific innovative strategies to resolve their problems, necessitating a particular effort to maintain services of general economic interest and ensure a high standard of universal services;
atzīmē, ka klimata pārmaiņām būs daudzveidīgas sekas, it īpaši biežāku un nopietnāku dabas katastrofu, piemēram, meža ugunsgrēku, sausuma un plūdu, veidā, uz kurām dažādos ES reģionos būs jāreaģē atšķirīgi un kuras reģioniem būs jārisina, pārskatot un pielāgojot savas ilgtspējīgas attīstības stratēģijas, lai sasniegtu ES mērķi par CO2 emisiju samazināšanu; uzskata, ka ES kohēzijas politikai jābūt klimatam nekaitīgai, tomēr atgādina, ka kohēzijas politikas iespējas šajā jomā ir ierobežotas; uzskata, ka cīņa pret klimata pārmaiņām jāparedz arī citās Kopienas politikas jomās;
Notes that climate change will have variable repercussions, in particular in terms of more frequent and severe natural disasters, such as forest fires, droughts and floods, which will call for responses that differ from one region of the EU to another and which the regions must tackle by reviewing and adapting their sustainable development strategies for achieving the EU's objective of cutting CO2 emissions; believes that EU cohesion policy should be 'climate-friendly', but recalls that the possibilities open to cohesion policy in this area are limited; takes the view that fighting climate change should also be addressed under other Community policies;
saistībā ar tādas efektīvas vispārējās politikas izstrādi, kura paredzēta aizsardzībai pret dabas katastrofām, atgādina arī to, cik svarīgi ir pieņemt priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar ko izveido Eiropas Savienības Solidaritātes fondu ( COM(2005)0108 ), kas sniegtu savlaicīgāku un piemērotāku risinājumu reģionāla mēroga dabas katastrofu gadījumos, kurām bieži vien ir postošas sekas atsevišķos reģionos to ģeogrāfiskā stāvokļa dēļ;
Recalls also within the framework of the formulation of an effective global policy to provide protection from natural disasters the importance of adopting the proposal for a regulation of the European Parliament and the Council establishing the European Union Solidarity Fund ( COM(2005)0108 ), which provides a more timely and adequate response to natural disasters of regional scale, which are often devastating in certain regions because of their geographical situation;
uzskata, ka energoapgādes un enerģijas cenu pieauguma jautājumi var būtiski ietekmēt teritoriālo attīstību vairākuma dalībvalstu ievērojamās energoatkarības dēļ, it īpaši lauku, kalnu, salu un ļoti attālos reģionos, jo tie ir atkarīgi no transporta nozares, kas savukārt jutīgi reaģē uz enerģijas izmaksām; norāda, ka atjaunojamo enerģijas avotu attīstība un ieguldījumi energoefektivitātē un decentralizētās apgādes vienībās varētu sniegt vietēja un reģionāla līmeņa attīstības iespējas;
Takes the view that the issues of energy supply and increasing energy prices can have major spatial implications for territories as a result of the strong energy dependence of most Member States, particularly in rural, mountain, island, very remote as well as outermost regions because of their dependence on transport, which is highly sensitive to energy costs; points out that the development of renewable energy sources and investment in energy efficiency and in decentralised supply units could offer local and regional development opportunities;
atkārto savu prasību attiecībā uz neizlietoto apropriāciju izmantošanu saskaņā ar N+2 vai N+3 noteikumu, ko piemēro kohēzijas politikai, lai pēc iespējas palielinātu pieejamos līdzekļus;
Reiterates its request relating to the reutilisation of unspent appropriations, under the N+2 or N+3 rule applicable to cohesion policy, with a view to maximising the scarce resources available;
uzskata, ka kohēzijas politikas saglabāšana pēc 2013. gada ir atbilstīga reakcija uz šiem jaunajiem uzdevumiem un ka šī politika jāpiemēro diferencēti attiecībā uz visu Eiropas Savienības teritoriju; uzskata, ka saskaņā ar Līgumu un solidaritātes principu kohēzijas politikai arī turpmāk jābūt Kopienas politikai, un tāpēc noraida jebkādus centienus šo politiku renacionalizēt;
Takes the view that retaining cohesion policy after 2013 is an appropriate response to these new challenges, that this policy must be applied in a differentiated way to the whole of the Union's territory; takes the view that cohesion policy should remain a Community policy in accordance with the Treaty and the solidarity principle, and rejects, therefore all attempts to renationalise this policy;
uzskata, ka kohēzijas politika nākotnē jāpasptiprina un ka vairāk jāuzsver tās pievienotā vērtība; tāpēc aicina kohēzijas politikai piešķirt pietiekamus finanšu līdzekļus Kopienas līmenī; aicina finanšu shēmas pārskatīšanu izmantot kā iespēju to budžeta līdzekļu noteikšanai, kuri nepieciešami visu Eiropas Savienības kohēzijas politikas uzdevumu risināšanai;
Takes the view that cohesion policy needs to be further reinforced in the future, and that its added value should be more strongly highlighted; calls, therefore, for sufficient financial resources to be allocated to cohesion policy at Community level; calls for the revision of the financial framework to be used as an opportunity to define the budgetary resources needed to meet all of the Union's cohesion policy challenges;
Eiropas Parlamenta 2008. gada 21. februāra rezolūcija par Teritoriālās programmas un Leipcigas hartas īstenošanu ‐ Eiropas telpiskās attīstības un teritoriālās kohēzijas rīcības programmas izstrādi ( 2007/2190(INI) )
European Parliament resolution of 21 February 2008 on the follow-up of the Territorial Agenda and the Leipzig Charter: Towards a European Action Programme for Spatial Development and Territorial Cohesion ( 2007/2190(INI) )
ņemot vērā ES Teritoriālo pasākumu plānu ("Teritoriālais pasākumu plāns") un Leipcigas hartu par ilgtspējīgas Eiropas pilsētas koncepciju ("Leipcigas harta"), kuri abi tika pieņemti neformālajā par telpisko plānošanu un pilsētu attīstību atbildīgo ministru padomē, kas notika 2007. gada 24. un 25. maijā Leipcigā, kā arī Pirmo Eiropas Savienības Teritoriālā pasākumu plāna īstenošanas rīcības programmu, kas pieņemta neformālajā par telpisko plānošanu un pilsētu attīstību atbildīgo ministru padomē, kas notika 2007. gada 23. un 24. novembrī Ponta Delgadā, Azoru salās ("Pirmā rīcības programma"),
having regard to the Territorial Agenda of the EU ('the Territorial Agenda') and the Leipzig Charter on Sustainable European Cities ('the Leipzig Charter'), which were both adopted at the Informal Council of Ministers responsible for spatial planning and urban development held in Leipzig on 24 and 25 May 2007, and the First Action Programme for the Implementation of the Territorial Agenda of the European Union, adopted at the Informal Council of Ministers responsible for spatial planning and development held in Ponta Delgada (Azores) on 23 and 24 November 2007 ('the First Action Programme'),
ņemot vērā ceturto ziņojumu par ekonomisko un sociālo kohēziju ( COM(2007)0273 ) ("Ceturtais kohēzijas ziņojums"),
having regard to the Fourth Report on Economic and Social Cohesion ( COM(2007)0273 ) ('the Fourth Cohesion Report'),
ņemot vērā Eiropas Telpiskās plānošanas novērošanas tīkla 2006. gada programmas rezultātus,
having regard to the results of the European Spatial Planning Observatory Network (ESPON) 2006 Programme,
ņemot vērā ierosināto Eiropas telpiskās plānošanas novērošanas tīkla programmu līdz 2013. gadam,
having regard to the proposed ESPON 2013 Programme,
ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 158. un 159. pantu,
having regard to Articles 158 and 159 of the Treaty establishing the European Community,
ņemot vērā Reģionālās attīstības komitejas ziņojumu ( A6-0028/2008 ),
having regard to the report of the Committee on Regional Development ( A6-0028/2008 ),
tā kā teritoriālā daudzveidība, centru lielais skaits un kompaktas pilsētas ir Eiropas Savienības teritorijas raksturīgas iezīmes;
whereas territorial diversity, polycentrism and compact cities are essential structural characteristics of the territory of the European Union,
tā kā lielākā Eiropas Savienības iedzīvotāju daļa mūsdienās dzīvo pilsētās;
whereas the majority of Union citizens now live in cities,
tā kā aktuālās telpiskās attīstības problēmas Eiropas Savienībā aptver klimata pārmaiņas, pilsētu izplešanos un platības aizņemšanu, enerģijas izmantošanu, transporta infrastruktūras, demogrāfiskās pārmaiņas, tostarp lauku apvidu un citu ES reģionu apdzīvotības sarukšanu, ietekmes paplašināšanos uz sociālo, ekonomisko un teritoriālo kohēziju un nevienlīdzīgo globalizācijas teritoriālo ietekmi, tostarp atšķirību palielināšanos starp bagātiem un ne tik labklājīgiem reģioniem, kā arī pilsētu un lauku apvidu nevienlīdzīgo attīstību, kas saistīta ar strukturālām pārmaiņām;
whereas the current challenges facing spactial development in the European Union include climate change, urban sprawl and land development, energy consumption, transport infrastructures, demographic change, including the depopulation of rural areas and other regions of the EU, the impact of enlargement on social, economic and territorial cohesion and the uneven regional effects of globalisation, including the widening gap between rich and less prosperous regions, as well as the unequal development of urban and rural areas combined with structural change;
tā kā mērķi, kas noteikti teritoriālās attīstības plānā, ir policentriskas, līdzsvarotas pilsētu sistēmas izveidošana un pilsētu un lauku apvidu jaunu attiecību radīšana, novatorisku reģionālo klasteru veidošana, piekļuves paritātes nodrošināšana infrastruktūrām un zināšanām, riska pārvaldības veicināšana visas Eiropas mērogā, ilgtspējīga attīstība, turpmāko attīstību vērā ņemoša pārvaldība un dabas un kultūras mantojuma saglabāšana;
whereas the objectives set out in the Territorial Agenda are the establishment of a polycentric, balanced urban system and the creation of a new urban-rural relationship, the formation of innovative regional clusters, ensuring parity of access to infrastructures and knowledge, the promotion of trans-European risk management, sustainable development, forward-looking management and conservation of the natural and cultural heritage,