natgillin/translations-raw huggingface dataset:
atzinīgi vērtē ES iesaistīšanos sestās kārtējās sesijas sarežģītajās sarunās, kuru mērķis bija panākt pozitīvus rezultātus, it sevišķi attiecībā uz pilnvaru atjaunošanu saistībā ar īpašajām procedūrām;
Welcomes the involvement of the EU in the difficult negotiations at the sixth regular session which sought, in particular, to achieve positive results regarding the renewal of the Special Procedures mandates;
uzsver, ka ES vajadzētu būt vienotai cilvēktiesību jautājumos, tomēr svarīgi ir, lai ES nostāju paustu katra ES dalībvalsts, tādējādi šai nostājai piešķirot lielāku nozīmi;
Points to the need for the EU to speak with one voice in addressing human rights issues, but also to the fact that it is important for each EU Member State to voice the EU position, in order to give it more weight;
aicina ES piedāvāt risinājumu vienprātības panākšanai jautājumā par pašreizējiem cilvēktiesību pārkāpumiem saistībā ar Gazas sektora blokādi un raķešu uzbrukumiem Izraēlai;
Calls on the EU to sponsor its own resolution seeking consensus in addressing the current violations of human rights in relation to the blockade on Gaza and rocket attacks against Israel;
aicina arī turpmāk, nodrošinot līdzekļus un personālu, sniegt atbalstu īpašajām procedūrām; pauž atbalstu Eiropas Iniciatīvu demokrātijai un cilvēktiesībām Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 20.decembra Regula (EK) Nr. 1889/2006, ar ko izveido finansēšanas. instrumentu demokrātijas un cilvēktiesību un veicināšanai. pasaules mērogā (OV L 386, 29.12.2006., 1. lpp.).
Calls for ongoing support for Special Procedures in terms of finance and staff; expresses its support for the European Instrument for Democracy and Human Rights Regulation (EC) No 1889/2006 of the European Parliament and of the Council of 20 December 2006 on establishing a financial instrument for the promotion of democracy and human rights worldwide (OJ L 386, 29.12.2006, p.
) priekšsēdētāja iniciatīvas, lai veicinātu sadarbību ar īpašajiem ziņotājiem, piemēram, regulāri aicinot īpašos ziņotājus apmeklēt svarīgas sanāksmes;
, as this is an important source of financing for Special Procedures; welcomes the initiatives of the Working Party on Human Rights (COHOM) presidency to enhance its cooperation with Special Rapporteurs, notably by means of systematic invitations to relevant meetings;
aicina Komisiju un Padomi pieņemt kopēju nostāju, lai tādējādi nodrošinātu, ka ES dalībvalstis automātiski paraksta un ratificē visus starptautiskos dokumentus cilvēktiesību jomā;
Calls on the Commission and the Council to adopt a 'common position' designed to ensure that EU Member States automatically sign and ratify all international human rights instruments;
uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei un Komisijai, dalībvalstu valdībām un parlamentiem, ANO Drošības padomei, ANO ģenerālsekretāram, ANO Ģenerālās Asamblejas 62. sesijas priekšsēdētājam, ANO Cilvēktiesību padomes priekšsēdētājam, ANO augstajam komisāram cilvēktiesību jautājumos, kā arī Ārlietu komitejas izveidotajai ES un ANO darba grupai.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission, the governments and parliaments of the Member States, the UN Security Council, the UN Secretary-General, the President of the 62nd UN General Assembly, the President of the UN Human Rights Council, the UN High Commissioner for Human Rights and the EU-UN working group established by the Committee on Foreign Affairs.
Eiropas Parlamenta 2008. gada 21. februāra rezolūcija par Eiropas demogrāfisko nākotni ( 2007/2156(INI) )
European Parliament resolution of 21 February 2008 on the demographic future of Europe (2007/2156 (INI))
ņemot vērā 2000. gada 15. decembra rezolūciju par Komisijas paziņojumu "Pretim visu paaudžu Eiropai ‐ labklājības un paaudžu solidaritātes veicināšana" OV C 232, 17.8.2001., 381. lpp.
having regard to its resolution of 15 December 2000 on the Commission communication Towards a Europe for all ages – promoting prosperity and intergenerational solidarity OJ C 232, 17.8.2001, p.381.
ņemot vērā Komisijas Zaļo grāmatu "Demogrāfisko izmaiņu risināšana ‐ jauna solidaritāte paaudžu starpā" ( COM(2005)0094 ),
having regard to the Commission Green Paper on Confronting demographic change: a new solidarity between the generations ( COM(2005)0094 ),
ņemot vērā Parlamenta 2006. gada 23. marta rezolūciju par demogrāfiskās situācijas izmaiņām un paaudžu solidaritāti OV C 292E, 1.12.2006., 131. lpp.
having regard to its resolution of 23 March 2006 on demographic challenges and solidarity between the generations OJ C 292E, 1.12.2006, p.131.
ņemot vērā Komisijas paziņojumu "Eiropas demogrāfiskā nākotne ‐ kā pārvērst problēmu par iespēju" ( COM(2006)0571 ),
having regard to the Commission communication on The demographic future of Europe – from challenge to opportunity ( COM(2006)0571 ),
ņemot vērā Komisijas paziņojumu "Paaudžu solidaritātes veicināšana" ( COM(2007)0244 ),
having regard to the Commission communication on Promoting solidarity between the generations ( COM(2007)0244 ),
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas 2007. gada 14. marta atzinumu "Ģimene un demogrāfiskās izmaiņas" OV C 161, 13.7.2007., 66. lpp.
having regard to the opinion of the European Economic and Social Committee of 14 March 2007 on The family and demographic change OJ C 161, 13.7.2007, p.
ņemot vērā Komisijas darba dokumentu "Eiropas demogrāfiskā nākotne faktos un skaitļos" ( SEC(2007)0638 ),
having regard to the Commission Staff Working document on Europe's demographic future: facts and figures ( SEC(2007)0638 ),
ņemot vērā Nodarbinātības un sociālo lietu komitejas ziņojumu, kā arī Sieviešu tiesību un dzimumu līdztiesības komitejas, Ekonomikas un monetāro lietu komitejas, Reģionālās attīstības komitejas un Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejas atzinumu ( A6-0024/2008 ),
having regard to the report of the Committee on Employment and Social Affairs and the opinions of the Committee on Women's Rights and Gender Equality, the Committee on Economic and Monetary Affairs, the Committee on Regional Development and the Committee on Civil Liberties, Justice and Home Affairs ( A6-0024/2008 ),
tā kā demogrāfiju veido vairāki faktori - dzimstība, paredzamais dzīves ilgums un migrācijas plūsmas - un tā kā pašreizējā šo faktoru dinamika dalībvalstīs liecina, ka līdz 2050. gadam Eiropas Savienībā sagaidāmas ievērojamas demogrāfiskās izmaiņas, kas galvenokārt izraisīs Eiropas iedzīvotāju novecošanu, iedzīvotāju vidējam vecumam pieaugot no 39 gadiem 2004. gadā līdz 49 gadiem 2050. gadā;
whereas demography is the combined result of various factors - birth rate, life expectancy and migratory flows – and whereas the current rates for those factors in the Member States show that by 2050, large-scale demographic changes are to be expected, leading in particular to an ageing of the European population, whose average age could rise from 39 in 2004 to 49 in 2050,
tā kā saskaņā ar Komisijas novērtējumu šīs demogrāfiskās izmaiņas var būtiski ietekmēt iedzīvotāju struktūru un vecuma piramīdu, to bērnu un pusaudžu skaitam, kas ir vecumā no 0 līdz 14 gadiem, samazinoties no 100 miljoniem (1975. gada dati) līdz 66 miljoniem 2050. gadā, tādējādi maksimālais iedzīvotāju skaits darbspējīgā vecumā (331 miljoni) būs sasniegts aptuveni 2010. gadā un pēc tam tas pakāpeniski samazināsies līdz aptuveni 268 miljoniem 2050. gadā, turpretī paredzamais dzīves ilgums laikā no 2004. līdz 2050. gadam pieaugs par sešiem gadiem vīriešiem un pieciem gadiem sievietēm, un to iedzīvotāju skaits, kuri ir vecāki par 80 gadiem, pieaugs no 4,1 % 2005. gadā līdz 11,4 % 2050. gadā;
whereas those demographic changes may, according to Commission estimates, profoundly alter the population structure and the age pyramid, with the number of young people aged between 0 and 14 years falling from 100 million (1975 index) to 66 million in 2050, the population of working age peaking around 2010 at 331 million and gradually diminishing thereafter to some 268 million in 2050, life expectancy increasing by six years for men and five years for women between 2004 and 2050, and the percentage of people aged over 80 climbing from 4,1 % in 2005 to 11,4 % in 2050,
tā kā Eiropā vidējais vecumatkarības rādītājs (ko aprēķina, dalot to cilvēku skaitu, kas ir vecāki par 65 gadiem, ar cilvēku skaitu vecumā no 14 līdz 65 gadiem) pieaugs no 25 % 2004. gadā līdz 53 % 2050. gadā;
whereas the average European old-age dependency ratio (number of persons aged over 65 divided by the number aged between 14 and 65) will rise from 25 % in 2004 to 53 % in 2050,
tā kā tomēr demogrāfiskās slodzes koeficients (ko aprēķina, dalot ekonomiski neaktīvo cilvēku, piemēram, pensionāru, bērnu un skolnieku skaitu ar ekonomiski aktīvo darbspējīgo iedzīvotāju skaitu) ir daudz svarīgāks nekā vecumatkarības rādītājs, lai aprēķinātu sabiedrības izmaksas attiecībā uz nestrādājošiem iedzīvotājiem;
whereas, however, the economic dependency ratio (number of economically inactive population, such as pensioners, children and youth in education divided by the number of economically active population at working age) is much more important than the old-age dependency ratio for estimating the costs for society with regard to its non-active population,
tā kā demogrāfiskās izmaiņas nopietni ietekmē valsts izdevumus, kas, kā paredzams, no 2004. līdz 2050. gadam palielināsies par 10 %;
whereas demographic change impacts seriously on public spending, which is expected to increase by 10 % between 2004 and 2050,
tā kā demogrāfiskās izmaiņas neietekmēs Eiropas iedzīvotāju kopējo skaitu laikposmā līdz 2050. gadam, tomēr radīs būtisku teritoriālo nelīdzsvarotību, jo jau šobrīd vairākos Eiropas reģionos vērojama jaunu cilvēku, it īpaši jaunu sieviešu, spēcīga izceļošanas tendence; tā kā Eiropas iedzīvotāju daļa pasaules iedzīvotāju kopskaitā samazināsies no 15 %, kā tas bija pirms 100 gadiem, līdz 5 % 2050. gadā; tā kā šīs pārmaiņas skar ES reģionus ļoti atšķirīgā mērā, jo reģionos, no kuriem iedzīvotāji izceļo, jau tagad pārsvarā dzīvo vecākā gadagājuma cilvēki, bet ieceļošanas reģionos šis sabiedrības novecošanās process vēl nav tik izteikts, jo ieceļo galvenokārt jauni cilvēki;
whereas demographic changes should not affect the total size of the European population between until 2050, but will lead to significant regional imbalances, with some areas of the European Union already characterised by large outflows of young people, mainly young women; whereas, similarly, the population of Europe as a proportion of the world's population will fall from 15 % 100 years ago to 5 % in 2050; whereas EU regions are very differently affected by these changes: while a disproportionately high number of older people already live in regions with net outward migration, regions with net inward migration have not yet experienced the process of an ageing society because of young people immigrating into the areas,
tā kā neauglība ir viens no demogrāfiskās lejupslīdes iemesliem un tā kā šī problēma ir jāatzīst par sabiedrības veselības problēmu un sociālo problēmu, kas skar gan vīriešus, gan sievietes; atgādina Komisijai par "aicinājumu rīkoties saistībā ar neauglību un demogrāfiju", ko 2005. gadā izteica Eiropas Parlaments, aicinot Komisiju izstrādāt ieteikumus šajā jomā;
whereas infertility is one of the causes of demographic decline and whereas it should be recognised as a public health concern and as a social problem affecting both men and women; reminds the Commission of the call for action on infertility and demography made by the Parliament in 2005 and calling upon the Commission to put forward recommendations in this area,
tā kā legāla imigrācija ir pozitīvs Eiropas iedzīvotāju struktūras elements, un tā ir nepieciešama demogrāfiskā līdzsvara saglabāšanai; tā kā ar legālo imigrāciju tomēr vien nepietiek, lai novērstu pakāpenisku Eiropas Savienības iedzīvotāju novecošanos un ir nepieciešami pasākumi iedzīvotāju dzimstības līmeņa palielināšanai;
whereas legal immigration is a positive element in the make-up of the European population and is necessary if demographic balance is to be maintained; whereas, however, legal immigration alone is not sufficient to counteract the progressive ageing of the population in the European Union and measures are needed to increase the birth rate of the resident population,
tā kā imigrācija ir tikai daļējs un īstermiņa risinājums demogrāfisko izmaiņu problēmai Eiropā, par kuru saistības jāuzņemas dalībvalstīm, lai nodrošinātu dzimumu līdztiesības principa ievērošanu valsts un privātajā sektorā, lai aizsargātu maternitāti, ģimenēm sniegtu sociālo un ekonomisko atbalstu un veiktu pasākumus, lai uzlabotu līdzsvaru starp ģimenes un darba dzīvi gan vīriešiem, gan sievietēm;
whereas immigration is only a partial and short-term solution to demographic change in Europe, which requires Member State commitments to securing respect for the principle of gender equality in the public and private sectors, protecting maternity, providing social and economic support for families and taking measures to improve the reconciliation of family life with work for men and women,
tā kā darbnespēja ir cieši saistīta ar vecumu un tā kā ir lielāka iespējamība, ka gados vecākiem cilvēkiem var rasties veselības problēmas vai darbnespēja;
whereas disability is strongly linked to age and older people are more likely to have an impairment or disability,
ar bažām ņem vērā demogrāfiskās prognozes laikposmam līdz 2050. gadam; tomēr uzsver, ka prognozes 50 gadiem nav nemainīgi paredzējumi, taču tie nopietni brīdina par jautājumiem, kas jārisina jau šodien, lai arī nākotnē varētu saglabāt Eiropas konkurētspēju, ekonomikas ilgtspēju, sociālo kohēziju, paaudžu solidaritāti un sociālo sistēmu; uzskata, ka iespējamā iedzīvotāju skaita samazināšanās līdz 2050. gadam varētu samazināt vides slogu un nodrošināt ilgtspējīgas attīstības iespējas, kas savukārt prasa aktīvu politiku, lai piemērotu teritoriālo plānošanu, mājokļus, transportu un attiecīgi arī citu veidu infrastruktūru; atzīst dalībvalstu kompetenci šajā saistībā;
Notes with concern the demographic projections until 2050; stresses, however, that 50-year projections are not irreversible predictions but serious warnings to which we must respond today if we are to maintain Europe's competitiveness, the viability of the economy, social cohesion, solidarity between the generations and its social model for tomorrow; considers that the perspective of shrinking populations by 2050 may implicate a lowering of the pressure on the environment and provide an opportunity for sustainable development, which in turn needs proactive policies to adapt spatial planning, housing, transport and other kinds of infrastructures accordingly; recognises the competences of Member States in this regard;
pirmkārt, atgādina, ka divi svarīgākie demogrāfisko pārmaiņu iemesli – dzimstības samazināšanās un iedzīvotāju novecošana ‐ ir attīstības rezultāts, ka paredzamā dzīves ilguma pieaugums ir tieši saistīts ar zinātnes, higiēnas un dzīves līmeņa uzlabošanos, ka dzimstības regulēšana ir sieviešu emancipācijas rezultāts, kas ir saistīts ar meiteņu izglītības līmeņa celšanos un sieviešu iesaistīšanos darba dzīvē un sabiedrisko pienākumu izpildē; uzskata, ka šīs parādības uzskatāmas par neatgriezeniskiem cilvēces sasniegumiem;
Recalls, first, that the two chief causes of demographic change – the falling birth rate and the ageing of the population – are the result of progress: increased life expectancy is the direct result of progress in science, hygiene and living standards and women's control over their reproductive lives is the result of their emancipation and goes hand-in-hand with higher levels of education for girls and women's participation in active life and public responsibilities; considers that this should be regarded as an irreversible benefit to humanity;
atzīst, ka priekšnoteikums dzimstības līmeņa pieaugumam ir tāda sabiedrība, kuras politikā galvenā uzmanība ir veltīta bērniem; prasa radīt ģimenēm labvēlīgu vidi un uzlabot ģimeņu un bērnu apstākļus, kas ļautu ģimenēm īstenot viņu vēlmes;
Acknowledges that a society that places children at the centre of its policies is the precondition for a healthier birth rate; insists on the need to create a family-friendly environment and to improve living conditions for families and children and for realising families' real aspirations;
uzsver, ka vidējais dzimstības koeficients Eiropas Savienībā ir 1,5, kas ir ļoti zems rādītājs, un tas neatspoguļo ne sieviešu izvēli, ne Eiropas pilsoņu vēlmes veidot ģimeni un tādēļ var būt saistīts arī ar grūtībām savienot ģimenes un darba dzīvi (piemērotas bērnu aprūpes infrastruktūras trūkums, sociāli ekonomiskā atbalsta trūkums ģimenēm un sieviešu nodarbinātībai), nedrošiem sociāliem apstākļiem (nedrošība darbā, augstas mājokļa izmaksas) un bailēm par nākotni (jauniešu novēlota iesaistīšana darba tirgū, nodarbinātības nestabilitāte);
Stresses that the average birth rate in the European Union, which at 1,5 is abnormally low, is not a reflection of women's choice or of European citizens' actual aspirations for creating a family, and may therefore also be linked to the difficulty of reconciling work with family life (lack of child-care infrastructures, social and economic support for families, and jobs for women), the anxiety-inducing social environment (unstable work situation, expensive housing) and a fear of the future (late access to employment for young people and job insecurity);
uzskata, ka vidējā mūža ilguma pieaugums ir pozitīvs faktors un tas tā jāuztver; tādēļ prasa, lai dalībvalstis garantē, ka pensionāri, kuri nespēs sev nodrošināt dzīvojamo platību, aprūpēt sevi un nodrošināt cilvēka cienīgus dzīves apstākļus mūža nogalē, neslīks nabadzībā;
Considers that prolonged life expectancy is a positive factor and should be recognised as such; therefore, asks that Member States guarantee that pensioners unable to afford a home, care for themselves or live the end of their lives in dignity do not fall into poverty;
mudina īstenot visaptverošus pret diskrimināciju vērstus pasākumus, jo jautājumu par Eiropas demogrāfisko nākotni nevar nošķirt no problēmas, kas saistīta ar sociāli neaizsargātām grupām, kuras dzīvo atstumtībā no sabiedrības un cieš no lielas nabadzības un kuru atrašanās nelabvēlīgā situācijā bieži vien tiek uzskatīta par pašu vainu, taču tas ietekmē ne vien bērnus, bet arī nākamās paaudzes;
Encourages comprehensive anti-discrimination measures, since the issue of the demographic future of Europe cannot be separated from the problem of vulnerable groups living on the internal peripheries of society and suffering from severe poverty whose disadvantage is often seen as their own fault, which has an influence not only on children but also on the forthcoming generations;
vērš uzmanību uz slikto izturēšanos un aprūpes trūkumu, ar ko jāsaskaras vecāka gadagājuma cilvēkiem gan savās ģimenēs, gan aprūpes iestādēs; mudina dalībvalstis un Eiropas Komisiju darīt vairāk, lai konstatētu, cik lielā mērā notiek vardarbība pret gados vecākiem cilvēkiem Eiropas Savienībā; atzīmē, ka saskaņā ar aplēsēm 10 % gados vecāku cilvēku pirms nāves saskaras ar fizisku, finansiālu vai psiholoģisku vardarbību; aicina Komisiju un dalībvalstis izstrādāt informāciju, brīdināšanas sistēmas, kā arī sankcijas šādas izturēšanās gadījumiem; atzinīgi vērtē Komisijas nodomu 2008. gadā sagatavot paziņojumu par vardarbību pret gados vecākiem cilvēkiem; aicina, pamatojoties uz šo paziņojumu, izstrādāt visaptverošu stratēģiju plašai sabiedrības izglītošanas kampaņai un pasākumiem šajā jomā (pakalpojumu sniedzēju izglītošana, kvalitātes standartu noteikšana, soda sankcijas sliktas izturēšanās gadījumos);
Draws attention to the maltreatment and lack of care to which the elderly are exposed within their families or within the institutions in which they are placed; urges Member States and the Commission to do more to uncover the extent of abuse of older people in the European Union; notes it has been estimated that as many as 10 % of older people experience some form of physical, financial or mental abuse before they die; calls upon the Commission and the Member States to develop the provision of information, warning systems and penalties for maltreatment of this kind; welcomes the Commission's intention to produce a communication on the abuse of older people in 2008; calls for that communication to be the occasion for drawing up a comprehensive strategy for a large-scale information and action campaign in this field (training of care workers, definition of quality standards, penalties for maltreatment);
pauž nožēlu par to, ka līdz šim nav veikti pietiekami pasākumi, lai sagatavotu Eiropas Savienību to problēmu risināšanai, kuras bija paredzamas jau vairākus gadus; īpaši pauž nožēlu par to, ka lielākā daļa ES dalībvalstu nav izpildījušas Lisabonas stratēģijas mērķi un solījumus, ko 2002. gada 15. un 16. martā Barselonā devusi Eiropadome saistībā ar bērnu aprūpi, par 55 gadiem vecāku personu nodarbinātību, labāku ģimenes un darba dzīves savienojamību un sieviešu līdzdalību darba dzīvē, kā arī par to, ka visa Eiropas Savienība joprojām ir tālu no šo mērķu sasniegšanas;
Regrets that no adequate measures have yet been taken to prepare the European Union for this challenge, which has been foreseeable for a number of years; regrets, in particular, that the Lisbon Strategy objectives and the commitments made at the Barcelona European Council on 15 and 16 March 2002 on childcare, employment for the over 55s, better balancing of family life and work and women's participation in working life have not been met by the great majority of Member States, and that the European Union as a whole remains far from attaining those objectives;
aicina dalībvalstis censties nodrošināt kvalitatīvu un cenu ziņā pieejamu bērnu un citu apgādājamo personu aprūpi saskaņā ar 2002. gada 15. un 16. marta Eiropadomes Barselonas sanāksmē noteiktajiem mērķiem, kuri paredz, ka līdz 2010. gadam dalībvalstīm ir jānodrošina aprūpes iestādes vismaz 90 % bērnu vecumā no 3 gadiem līdz obligātajam skolas vecumam un vismaz 33 % bērnu, kas ir jaunāki par 3 gadiem; uzskata, ka iepriekšminētiem pasākumiem ir jābūt tādiem, lai vecāki darba modeli varētu pielāgot dzīvesveidam;
Calls on the Member States to seek to provide the high standard of care at affordable prices needed in order to accommodate children and other dependent persons, as laid down in the objectives of the Barcelona European Council of 15 and 16 March 2002, in which Member States were called upon, by 2010, to provide childcare for at least 90 % of children from age three to the start of compulsory schooling and at least 33 % of children under three; maintains that those measures must be such as to enable parents to adjust their working patterns according to their way of life;
uzskata, ka Eiropas Savienības mērķi varētu būt plašāki par Barselonas mērķu īstenošanu attiecībā uz bērnu aprūpes centriem; uzskata, ka šādu centru pakalpojumiem jābūt vispārējiem pakalpojumiem, kas ir pieejami visiem, kuriem tie nepieciešami;
Considers that the European Union's objectives should not be confined to complying with the Barcelona objectives on childcare facilities; believes that those facilities should be viewed as universal services, available to all who need them;
uzsver to, ka daudzi mazie uzņēmumi nav pietiekami sagatavojušies, lai risinātu jautājumus, kas saistīti ar darbaspēka novecošanos, un šajā sakarā var būt nepieciešama dalībvalstu palīdzība;
Highlights the fact that many small businesses are poorly prepared for the challenges of an ageing workforce and may require Member State assistance in this regard;