natgillin/translations-raw huggingface dataset:
ņemot vērā ANO Ģenerālās Asamblejas 1985. gada 29. novembra Rezolūcijā Nr. 40/33 pieņemtos Apvienoto Nāciju Organizācijas minimālos standartnoteikumus nepilngadīgo tiesvedības pārvaldībai (1985. gada "Pekinas noteikumi"),
having regard to the United Nations' Standard Minimum Rules for the Administration of Juvenile Justice or 'Beijing' rules' of 1985, adopted by General Assembly Resolution 40/33 of 29 November 1985,
ņemot vērā ANO Ģenerālās Asamblejas 1990. gada 14. decembra Rezolūcijā Nr. 45/112 pieņemtās Apvienoto Nāciju Organizācijas Vadlīnijas par nepilngadīgo noziedzības novēršanu (1990. gada "Rijādas vadlīnijas"),
having regard to the United Nations' Guidelines for the Prevention of Juvenile Delinquency or 'Riyadh Guidelines' of 1990, adopted by General Assembly Resolution 45/112 of 14 December 1990,
ņemot vērā ANO Ģenerālās Asamblejas 1990. gada 14. decembra Rezolūcijā Nr. 45/113 pieņemtos Apvienoto Nāciju Organizācijas Noteikumus par nepilngadīgo aizsardzību brīvības atņemšanas gadījumā,
having regard to the United Nations' Rules for the Protection of Juveniles Deprived of their Liberty, adopted by General Assembly Resolution 45/113 of 14 December 1990,
ņemot vērā Eiropas Konvenciju par bērnu tiesību ievērošanu, un kura pieņemta Eiropas Padomē 1996. gada 25. janvārī, jo īpaši tās 1. pantu un 3. līdz 9. pantu,
having regard to the Council of Europe's European Convention on the Exercise of Children's Rights of 25 January 1996 and, in particular, Articles 1 and 3-9 thereof,
ņemot vērā 2003. gada 24. septembrī pieņemto Eiropas Padomes Ministru komitejas Ieteikumu dalībvalstīm par jauniem veidiem, kā novērst nepilngadīgo noziedzību un par nepilngadīgo tiesvedības sistēmas nozīmi (Rec(2003)20).
having regard to the Council of Europe Committee of Ministers' Recommendation to Member States concerning new ways of dealing with juvenile delinquency and the role of juvenile justice of 24 September 2003 (Rec (2003) 20)
ņemot vērā 1987. gada 17. septembrī pieņemto Eiropas Padomes Ieteikumu par sabiedrības attieksmi pret nepilngadīgo noziedzību (Rec(87) 20E).
having regard to the Council of Europe Committee of Ministers' Recommendation on social reactions to juvenile delinquency of 17 September 1987 (Rec (87) 20)
ņemot vērā 1988. gada 18. aprīlī pieņemto Eiropas Padomes Ieteikumu par sabiedrības attieksmi pret nepilngadīgo noziegumiem, kurus izdarījuši nepilngadīgie no imigrantu ģimenēm (Rec(88) 6E).
having regard to the Council of Europe Committee of Ministers' Recommendation on social reactions to juvenile delinquency among migrant families of 18 April 1988 (Rec (88) 6)
ņemot vērā ES līgumu, jo īpaši tā 6. pantu un VI sadaļas noteikumus par policijas un tiesu iestāžu sadarbību krimināllietās,
having regard to the EU Treaty and, in particular, Article 6 and the provisions of Title VI concerning police and judicial cooperation in criminal matters,
ņemot vērā EK līgumu, jo īpaši tā XI sadaļu par sociālo politiku, izglītību, arodmācībām un jaunatni, kā arī sevišķi 137. pantu,
having regard to the EC Treaty and, in particular, Title XI on social policy, education, vocational training and youth and, in particular, Article 137 thereof,
ņemot vērā kopējo nostāju, ko Padome pieņēmusi 2007. gada 22. maijā nolūkā pieņemt Eiropas Parlamenta un Padomes lēmumu, ar ko laikposmam no 2007. gada līdz 2013. gadam kā daļu no vispārējās programmas "Pamattiesības un tiesiskums" izveido īpašu programmu, lai novērstu un apkarotu vardarbību pret bērniem, jauniešiem un sievietēm un lai aizsargātu cietušos un riska grupas (programma
having regard to its position of 22 May 2007 on the Council's common position on the adoption of a decision of the European Parliament and of the Council establishing for the period 2007-2013 a specific programme to prevent and combat violence against children, young people and women and to protect victims and groups at risk (DAPHNE III Programme) as part of the general programme 'Fundamental Rights and Justice'
ņemot vērā Komisijas paziņojumu "Ceļā uz ES stratēģiju par bērnu tiesībām" ( COM(2006)0367 ),
having regard to the communication from the Commission entitled 'Towards an EU Strategy on the Rights of the Child' (COM (2006)0367),
, jo īpaši tās 8.22 un 8.23. punktu,
and, in particular, paragraphs 8.22 and 8.23 thereof,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas 2006. gada 15. marta atzinumu "Nepilngadīgo noziedzības novēršana.
having regard to the opinion of the European Economic and Social Committee of 15 March 2006 entitled 'The Prevention of Juvenile Delinquency.
ņemot vērā pēdējos Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centra gada ziņojumus,
having regard to the most recent annual reports issued by the European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction,
ņemot vērā Sieviešu tiesību un dzimumu līdztiesības komitejas ziņojumu ( A6-0212/2007 ),
having regard to the report of the Committee on Women's Rights and Gender Equality ( A6-0212/2007 ),
tā kā nepilngadīgo noziedzīgai uzvedībai pēc savas būtības ir bīstamāka iedarbība nekā pieaugušo noziedzīgai uzvedībai, jo tie ietekmē īpaši neaizsargātu iedzīvotāju daļu, nepilngadīgos jau ļoti agrā vecumā un tieši personības veidošanās posmā pakļaujot sociālās atstumtības un stigmatizācijas riskam;
whereas juvenile delinquency is inherently more dangerous than adult offending as it affects a particularly vulnerable section of the population during the formative years of personal development, exposing juveniles at a very early stage to the risk of social exclusion and stigmatisation,
tā kā skolas neapmeklēšana ir viens no faktoriem, kas palielina jauniešu noziedzības risku;
B whereas non-attendance at school is one of the factors which increase the risk of juvenile delinquency,
tā kā dalībvalstu, Eiropas un starptautiskie pētījumi parāda, ka pēdējo divdesmit gadu laikā ievērojami palielinājusies nepilngadīgo noziedzība;
whereas national, European and international studies show that there has been an alarming increase in juvenile delinquency over the last two decades,
tā kā plašās izplatības dēļ arvien lielākas bažas izraisa nepilngadīgo noziedzība – ienākšana noziedzības pasaulē notiek arvien agrāk un tāpēc palielinās to noziegumu skaits, ko izdara bērni, kas vēl nav sasnieguši 13 gadu vecumu, un nepilngadīgo noziedznieku izdarītie nodarījumi kļūst arvien nežēlīgāki;
whereas juvenile delinquency is becoming a matter for concern on account of the huge scale it has now assumed, owing to the fact that delinquency is starting at a younger age, the number of offences committed by children under the age of 13 is increasing and that the acts committed by young people are becoming increasingly brutal,
tā kā pašlaik notiekošā statistikas datu par nepilngadīgo noziedzību vākšana un atspoguļošana neatbilst patiesajām vajadzībām un pastāvošajiem apstākļiem, tāpēc vēl jo lielāka ir nepieciešamība iegūt ticamus valsts līmeņa datus;
whereas current methods of recording and presenting statistical data regarding juvenile delinquency do not correspond to actual needs and present-day circumstances, making it urgently necessary to obtain reliable statistics at national level,
tā kā ir nepareizi vispārināt cēloņus, kuru dēļ nepilngadīga persona veic noziedzīgas darbības, jo ceļš, pa kuru indivīds nonāk pie sociāli nepieņemamas uzvedības un noziedzīgas darbības katru reizi ir individuālu un īpašu apstākļu noteikts un šie apstākļi ir saistīti ar viņa piedzīvoto, ar katra bērna un pusaudža galvenajiem attīstības poliem – ģimeni, skolu, viņam draudzīgo vidi, kā arī plašākā nozīmē – ar to sociālekonomisko vidi, kurā viņš dzīvo;
whereas it is difficult to classify precisely the reasons for which young people offend, the factors leading to antisocial and finally criminal forms of behaviour being different in each individual case, conditioned as they are by the experiences of each child or adolescent and the elements playing the most central role in their development: family, school, circles of friends and general economic and social circumstances,
tā kā galvenie nepilngadīgo noziedzības cēloņi ir atskaites punktu, saskarsmes un atbilstīgu paraugu trūkums ģimenē vecāku biežās prombūtnes dēļ, psihopatoloģiskas problēmas saistībā ar fizisku un seksuālu vardarbību, kura notikusi ģimenes vidē, izglītības sistēmas nespēja sociālās vērtības nodot jaunatnei, kā arī nabadzība, bezdarbs, sociālā atstumtība un rasisms; tā kā citi nozīmīgi faktori ir jauniešiem piemītošā spēcīgā tendence atdarināt, kas attīstās, tiem cenšoties veidot savu personību, kā arī personiskas problēmas saistībā ar alkohola un narkotiku lietošanu un bezjēdzīgs, pārmērīgs un nepamatots vardarbības atveidojums plašsaziņas līdzekļos;
whereas the main factors contributing to juvenile delinquency are a lack of structures, communication and appropriate models within the family, often as a result of parental absence, psychopathological problems associated with physical and sexual abuse by people within the family environment, the failure of education systems to pass on social values, poverty, unemployment, social exclusion and racism; whereas additional significant factors are the strong tendency towards copying which young people develop during the formative years of their personal development , personality disorders associated with the consumption of alcohol and drugs and the portrayal by the mass media, by certain Internet sites and by video games of models of mindless, excessive and unwarranted violence,
tā kā jauniešu neatbilstīgas uzvedības cēlonis ne vienmēr ir meklējams ģimenē;
whereas deviant behaviour amongst young people does not systematically originate within the family,
tā kā pieaugoša kanabisa un citu narkotiku un/vai alkohola lietošana pusaudžu vidū ir jāsaista ar nepilngadīgo noziedzības pieaugumu;
whereas the increase in the consumption of cannabis and other drugs and/or of alcohol by adolescents may be correlated with the increase in juvenile delinquency,
tā kā imigranti, bet jo īpaši nepilngadīgie ir daudz vairāk pakļauti sociālai kontrolei un tāpēc ir iespējams pieņemt, ka nepilngadīgo noziedzības problēmas skar pirmkārt imigrantu vidi un nevis visu sabiedrību kopumā, taču šāda attieksme ir ne tikai kļūdaina, bet arī sociāli bīstama;
whereas migrants and in particular juveniles are much more exposed to social surveys, creating the impression that the problem of juvenile delinquency occurs mainly among migrants and not throughout society as a whole, an impression which is not only inaccurate but also dangerous for society,
tā kā divi "aktuālu" nepilngadīgo noziedzības formu iemesli ir jauniešu bandu veidošanās un jauns vardarbības pieaugums skolas vidē – šie fenomeni ir īpaši plaši izplatīti atsevišķās dalībvalstīs un to pētīšana, kā arī iespējamie apkarošanas līdzekļi ir ļoti sarežģīti;
whereas the two 'modern' forms of juvenile delinquency involve the formation of 'juvenile gangs' and increasing violence at school, these being particularly widespread in certain Member States and particularly difficult to investigate and deal with,
tā kā tāda parādība, kā organizētu vardarbīgu jauniešu bandu veidošanās dažās valstīs ir izraisījusi diskusijas par nepilngadīgo krimināltiesību normu pārskatīšanu;
whereas increasingly widespread developments such as violent organised juvenile gangs have prompted certain Member States to open a debate on the need to revise criminal law relating to juveniles,
tā kā jau vairākus gadus pakāpeniski notiek ar nepilngadīgajiem saistīto krimināltiesību aktu reforma, kuras mērķis ir koncentrēties nevis tikai uz ieslodzīšanu, bet arī uz pāraudzināšanu, kā arī rehabilitāciju un terapiju, jo ieslodzīšana, ja tā ir nepieciešama, ir jāizmanto kā beidzamais līdzeklis; tā kā ir jānorāda, ka šo jauno normu īstenošanu bieži kavē modernas un piemērotas materiālas un tehniskas infrastruktūras neesamība, kā arī īpaši sagatavota personāla trūkums, maza sociālā ieinteresētība un nepietiekamais finansējums;
whereas recent years have seen a progressive revision of national criminal law relating to juveniles and this revision should be geared to preventive measures, judicial and extrajudicial measures and re-education and rehabilitation measures, including therapy where necessary; stressing, however, that it is very often unfeasible to implement these new measures in practice owing to a lack of suitable, modern facilities and trained specialist personnel, to limited funding and sometimes to a lack of will on the part of those involved or to inherent faults in the system,
tā kā smagas vardarbības aktu attēli un pornogrāfiski materiāli lielā daudzumā tiek izplatīti ar tādu sakaru un audiovizuālo līdzekļu palīdzību kā spēles, televīzija un internets, kā arī nepilngadīgu noziedznieku un upuru tēla izmantošana plašsaziņas līdzekļos bieži ir tuvu bērna pamattiesību pārkāpumam un sniedz atbalstu turpmākai vardarbības banalizācijai;
whereas the flood of images of extremely violent scenes and of pornographic material carried on the various media, such as games, television and the Internet, and the exploitative media portrayal of juvenile victims and perpetrators in many cases border on violations of the fundamental rights of children and are instrumental in trivialising violence,
tā kā vairākās dalībvalstīs publicēti statistikas dati liecina, ka 70 līdz 80 % nepilngadīgo noziedznieku, kas sodīti par pirmo pārkāpumu, atkārtoti noziegumus neizdara;
noting that, according to the statistics published in certain Member States, between 70% and 80% of juvenile delinquents who are punished when they commit their first offence do not re-offend;
tā kā vairākās dalībvalstīs publicēti pētījumi un preses materiāli liecina par pusaudžu vardarbības pieaugumu pret vecākiem un šo vecāku bezspēcību;
having regard to the articles and studies published in certain Member States which reveal an increase in the number of acts of violence perpetrated by adolescents on their parents and the powerless state in which the latter find themselves,
tā kā organizētās noziedzības tīkli reizēm savā darbībā izmanto nepilngadīgus noziedzniekus;
having regard to the fact that organised crime networks sometimes employ juvenile delinquents for their activities,
tā kā 2001. gadā izveidotajā Eiropas Noziedzības novēršanas tīklā tika radīta īpaša darba grupa nepilngadīgo noziedzības apkarošanai, un kura 27 dalībvalstīs ir uzsākusi padziļinātu salīdzinošu analīzi, kas veidos pamatu ES politikas turpmākai izstrādei šajā jomā,
whereas a special working group was set up, within the framework of the European Crime Prevention Network founded in 2001, in order to combat juvenile delinquency and which has begun to draw up a detailed comparative study in the 27 Member States as a basis for future EU policy developments in that field,
uzsver, ka nepilngadīgo noziedzību būs iespējams sekmīgi apkarot tikai tad, ja pieņems integrētu stratēģiju valstu un Eiropas līmenī, kuras pasākumi ir jāveido, ievērojot šādas trīs pamatnostādnes: profilaktiski pasākumi, tiesvedības un ārpustiesas pasākumi un visu jauniešu sociāla integrācija;
Stresses that juvenile delinquency can be effectively combated only by adopting an integrated strategy at national and European level which will mesh three guiding principles: prevention, extrajudicial and judicial measures and the social inclusion of all young people;
uzsver, ka, izstrādājot un īstenojot integrētu valsts stratēģiju, īpaši liela uzmanība ir jāpievērš visu sabiedrības institūciju tiešai sociālai iesaistei, tas ir valsts, kā procesa vadītājas, reģionālās un vietējās varas pārstāvju, par izglītību atbildīgo personu, ģimeņu, NVO un jo īpaši to, kuru darbība ir saistīta ar jauniešiem, pilsoniskās sabiedrības un visu pārējo personu iesaistei; pauž atbalstu nostādnei, ka īstenojot radikālus nepilngadīgo noziedzības apkarošanas pasākumus, ir nepieciešami atbilstīgi finanšu resursi;
Stresses that it is crucially important for all stakeholders in society to be directly involved in the planning and implementation of an integrated national strategy i.e., the State as central administration, regional and local authorities, educational institutions, the family, NGOs and especially youth NGOs, civil society and every individual; maintains that it is essential to have adequate financial resources available in order to implement effective measures to combat juvenile delinquency;
uzsver, ka ir nepieciešams īstenot integrētu un efektīvu politiku skolas, sociālā, ģimenes un audzināšanas jomā, kas veicina sociālu un pilsonisku vērtību pārmantošanu un agrīnu jauniešu socializāciju, lai nepilngadīgo noziedzību novērstu pašos pamatos; uzskata, ka turklāt ir nepieciešams izstrādāt politiku, kas ir vērsta uz labāku ekonomisko un sociālo kohēziju, kuras mērķis ir izskaust sociālo nevienlīdzību un apkarot sociālo atstumtību un nabadzību, īpašu vērību pievēršot bērnu nabadzībai;
Maintains that, in order to effectively combat juvenile delinquency, an integrated and effective school, social, family and educational policy must be implemented which will help to ensure that social and civic values are passed on and that young people adjust to society at an early age; considers that there is also a need for a policy geared to greater economic and social cohesion and to reducing social inequalities and countering social exclusion and poverty, with particular reference to child poverty;
uzskata, ka ir nepieciešams, lai ģimenes, audzinātāji un sabiedrība pēc iespējas agrāk iemāca vērtības jaunajai paaudzei;
Considers it necessary that families, educators and society should convey values to young people from their infancy;
uzskata, ka nepilngadīgo noziedzības profilaksei sabiedriski pasākumi ir jāparedz arī citās jomās, tostarp mājokļu politikā, nodarbinātības, profesionālās izglītības, izklaides un jauniešu apmaiņas jomās;
Considers that preventing juvenile delinquency also requires state policies in other areas, including housing, employment, vocational training, leisure and youth exchanges;
atgādina, ka gan ģimenei, gan skolai un sabiedrībai vispār ir jāiesaistās arvien plašāk izplatītās nepilngadīgo noziedzības apkarošanā;
Recalls that families, schools and society in general must work together to combat the growing phenomenon of juvenile violence;
uzsver ģimenei piešķirto īpašo lomu katrā no nepilngadīgo noziedzības apkarošanas posmiem un aicina dalībvalstis izveidot atbilstīgu atbalstu vecākiem; atzīmē, ka dažos gadījumos ir nepieciešams vecākus vairāk iesaistīt un likt viņiem uzņemties lielāku atbildību;
Emphasises the specific role that the family plays in all stages of this fight against juvenile delinquency and requests the Member States to develop adequate support for parents; notes, in certain cases, the need for parents to be involved to a greater extent and to be made more aware of their responsibilities;
mudina dalībvalstis valsts politikā ieplānot viena gada gara vecāku atvaļinājuma izveidi, lai ļautu ģimenēm, kuras to vēlas, dot priekšroku bērna audzināšanai, kam ir būtiska nozīme viņa afektīvajā attīstībā;
Encourages the Member States to ensure that their national policies include provision for one-year parental leave which would enable families that so wish to devote particular attention to the initial upbringing of their child (which is of such great importance to a child's emotional development);
aicina dalībvalstis pievērst īpašu uzmanību tām ģimenēm, kuras skar ekonomiskas un sociālas problēmas; uzsver, ka tādu pasākumu pieņemšana, kas nodrošina pamata vajadzības pēc dzīvojamās platības un pārtikas, kas garantē visu ģimenes locekļu un pirmkārt bērnu iespējas iegūt pamata izglītību un piekļūt veselības aprūpei, kā arī pasākumi, kuru mērķis ir nodrošināt vienlīdzīgu šo ģimeņu locekļu piekļuvi darba tirgum un sociālajai, ekonomiskai un politiskai darbībai, nodrošinās veselīgu un bērna attīstībai un sākotnējai socializācijai labvēlīgu ģimenes vidi;
Calls on the Member States to give particular assistance to families with financial and social problems; takes the view that measures to cover essential needs in terms of housing, food, guaranteed access to basic education and medical care for all family members, in particular children, together with action to ensure access on equal terms to the employment market and to social, economic and political activities for family members will ensure a healthy and equitable family environment for the child's development and its initial steps towards social integration;
aicina dalībvalstis nodrošināt resursus, kas nepieciešami, lai paplašinātu efektīvu sociālo pakalpojumu sniegšanu psiholoģiskā un sociālā atbalsta jomā, paredzot kontaktpunktus ģimenēm, kuras skar nepilngadīgo noziedzība;
Calls on the Member States to provide resources for the expansion of an efficient psychosocial advice service, including contact points for problem families affected by juvenile delinquency;
uzsver īpašo skolai un skolas videi iedalīto būtisko lomu bērna un pusaudža personības veidošanā; uzsver, ka divas mūsdienu skolas pamatiezīmes – kultūru daudzveidība un šķirisko atšķirību uzsvēršana, izglītības vidē nepastāvot nepieciešamajām struktūrām, kuras var iejaukties, atbalstīt skolēnu un atrast nepieciešamo pieeju, var izraisīt vardarbību skolā
Stresses the particular importance of schools and school communities in shaping the character of children and adolescents; stresses that, if the education system fails to provide suitable channels for intervention, assistance and contact with students, two fundamental characteristics of present-day schools, multiculturalism coupled with an increased distinction between social classes, may lead to violence within schools;
aicina dalībvalstis šajā kontekstā izstrādāt skolas pārvaldei paredzētas pamatnostādnes, kurās būtu paredzēta mūsdienīga skolas vidē radušos konfliktu novēršanas procedūra, iesaistoties starpniecības instancēm, kurās ir iesaistīti skolēni, vecāki, skolotāji un vietējās pārvaldes kompetentie dienesti;
Calls on the Member States in this context to issue the education authorities with the necessary guidelines regarding an up-to-date approach to conflict management at school by means of conciliation procedures involving pupils, parents, teachers and local authorities;
uzskata, ka ir pilnīgi nepieciešams nodrošināt atbilstošu izglītību skolotājiem, lai viņi spētu pārvaldīt heterogēnas klases, piemērot pedagoģiskus paņēmienus, kas nebūtu moralizējoši, bet profilaktiski un sakņotos solidaritātē, kā arī novērstu gan nepilngadīgu noziedznieku, gan viņu skolasbiedru, kas ir kļuvuši par upuriem stigmatizāciju un atstumšanu;
Considers it essential to provide special training for teachers in the management of heterogeneous classes, enabling them to develop an educational approach based not on moralising but on prevention and solidarity, avoiding the stigmatisation and marginalisation of both juvenile perpetrators and victims among their pupils;