natgillin/translations-raw huggingface dataset:
aicina Komisiju vienādu prioritāti un steidzamības pakāpi piešķirt imigrācijas politikai, ko pašlaik izstrādā, un "sankcijām pret darba devējiem, kas nodarbina trešo valstu piederīgos, kuri dalībvalstīs uzturas nelegāli";
Calls on the Commission to give the same priority and urgency, by treating them as a single package, to the immigration policy currently under development and to "sanctions against employers of illegally staying third-country nationals";
uzsver, ka darba inspekcijas galvenais uzdevums ir aizsargāt darba ņēmējus, un tāpēc aicina dalībvalstis:
Stresses that the first task of employment inspectors is to protect workers, and calls in consequence on the Member States to:
nodrošināt, ka darba ņēmēji bez dokumentiem var droši iesniegt sūdzību pret ļaunprātīgu darba devēju, nebaidoties tikt izraidīti,
ensure that undocumented workers can safely file a complaint against an exploitative employer without being threatened with expulsion,
ieguldīt līdzekļus darba inspektoru un to personu, kuri piedāvā palīdzību darba ņēmējiem bez dokumentiem, izglītošanā par iespējām iesniegt oficiālu sūdzību attiecībā uz darba tiesību aktu neievērošanu,
invest in training of employment inspectors and those who offer assistance to undocumented workers about possible ways to file an official complaint against labour law infringements,
izveidot sankciju sistēmu, kas nepiemērotu sodu darba ņēmējiem darba devēju vietā;
establish a system of sanctions which does not penalise workers instead of employers;
Vecāka gadagājuma cilvēki
Elderly people
uzskata, ka iedzīvotāju novecošanās ir problēma un tā jāvērtē kā iespēja sabiedrībā plašāk iesaistīt cilvēkus ar labu, ilgus gadus krātu pieredzi, tādējādi sekmējot arī aktīva dzīvesveida veicināšanu vecumdienās; uzskata, ka ir jāveic pasākumi gados vecāku darba ņēmēju iesaistīšanai darba tirgū;
Takes the view that the ageing population constitutes a challenge and must be seen as an opportunity to involve people with long and valuable experience more closely in society, thus helping to promote active ageing; considers that efforts need to be done for incorporating ageing workers in the labour market;
uzskata, ka īpaša uzmanība jāvelta vientuļām vecāka gadagājuma sievietēm, kuras ir īpaši mazaizsargāta grupa un bieži ir pirmās, kas, palēninoties ekonomikas attīstībai, cieš nabadzības dēļ;
Takes the view that special attention must be paid to elderly women living alone, who form a particularly vulnerable group and are often the first to sink into poverty when there is an economic downturn;
atzīmē, ka, ņemot vērā vecāka gadagājuma sieviešu neaizsargātību un aizvien pieaugošo skaitu Savienībā, ir jācīnās pret viņu diskrimināciju un jāatbalsta viņu iesaistīšanās darba tirgū (t. i., izmantojot mūžizglītības programmas);
Notes the necessity of combating discrimination against elderly women and of boosting their labour market participation (i.e. by lifelong learning programmes) given their vulnerability and increasing number within the Union;
atgādina, ka Hartas 25. pantā ir apstiprinātas vecāka gadagājuma personu tiesības uz cilvēka cienīgu un neatkarīgu dzīvi; tāpēc iesaka saistībā ar Hartas 34. un 35. pantu paredzēt profilaktisko veselības aprūpi un sociālo drošību vecāka gadagājuma personām, lai nodrošinātu cilvēka cienīgu dzīvi;
Recalls that Article 25 of the Charter confers a right to a dignified and independent life for the elderly; recommends therefore, in conjunction with Articles 34 and 35 of the Charter, preventive medical care and social security for the elderly to ensure a dignified life;
aicina dalībvalstis, kas vēl to nav izdarījušas, ieviest tiesību aktus par dzīvu personu testamentu izpildi, lai nodrošinātu, ka saskaņā ar Ovjedo parakstītās Konvencijas par cilvēktiesībām un biomedicīnu 9. pantu "ņem vērā tāda pacienta iepriekš izteiktās vēlmes attiecībā uz medicīnisko iejaukšanos, kurš vai kura minētās iejaukšanās laikā nav tādā stāvoklī, lai spētu paust savas vēlmes", un nodrošinātu tiesības uz cieņpilnu mūža noslēgumu;
Asks to those Member States who have not yet done so to introduce legislation on living wills to ensure that, according to Article 9 of the Oviedo Convention on Human Rights and Biomedicine, "The previously expressed wishes relating to a medical intervention by a patient who is not, at the time of the intervention, in a state to express his or her wishes shall be taken into account" and to ensure the right to dignity at the end of life;
uzdod priekšsēdētājam iesniegt šo rezolūciju Padomei un Komisijai, dalībvalstu un kandidātvalstu valdībām un parlamentiem, Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūrai, Ministru padomei un Parlamentārajai asamblejai, kā arī Eiropas Padomes komisāram cilvēktiesību jautājumos un atbilstīgajām Eiropas Drošības un sadarbības organizācijas un Apvienoto Nāciju Organizācijas struktūrām.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission, the governments and parliaments of the Member States and candidate countries, the European Union Agency for Fundamental Rights, the Committee of Ministers, the Parliamentary Assembly and the Human Rights Commissioner of the Council of Europe, and the appropriate bodies of the Organization for Security and Cooperation in Europe and the United Nations.
ņemot vērā Komisijas priekšlikumu Padomes direktīvai, ar ko īsteno Eiropas Kopienas Kuģu īpašnieku asociāciju (EKKĪA) un Eiropas Transporta darbinieku federācijas (ETDF) Nolīgumu par 2006. gada Konvenciju par darbu jūrniecībā un groza Direktīvu 1999/63/EK ( COM(2008)0422 ),
having regard to the Commission proposal for a Council directive on the Agreement between the European Community Shipowners" Associations (ECSA) and the European Transport Workers" Federation (ETF) on the Maritime Labour Convention, 2006 and amending Directive 1999/63/EC ( COM(2008)0422 ),
ņemot vērā Nolīgumu par 2006. gada Konvenciju par darbu jūrniecībā (turpmāk ‐ Konvencija), ko noslēdza Eiropas Kopienas Kuģu īpašnieku asociācijas (EKKĪA) un Eiropas Transporta darbinieku federācija (ETDF),
having regard to the Agreement concluded between the European Community Shipowners" Associations (ECSA) and the European Transport Workers" Federation (ETF) concerning the Maritime Labour Convention, 2006 (the Convention),
tā kā ‐ ja visas dalībvalstis ratificēs Konvenciju, būs sasniegta nepieciešamā robeža, lai tā stātos spēkā;
whereas if all the Member States ratify the Convention it will have achieved the threshold necessary for it to come into force,
Eiropas Parlamenta 2009. gada 14. janvāra rezolūcija par ANO Cilvēktiesību padomes attīstību un ES lomu šajā procesā ( 2008/2201(INI) )
European Parliament resolution of 14 January 2009 on the development of the UN Human Rights Council, including the role of the EU ( 2008/2201(INI) )
, kā arī 2004. gada 29. janvāra rezolūciju par attiecībām starp Eiropas Savienību un ANO OV C 96 E, 21.4.2004., 79. lpp.
, as well as those of 29 January 2004 on the relations between the European Union and the United Nations OJ C 96 E, 21.4.2004, p.
) septīto sesiju Pieņemtie teksti, P6_TA(2008)0065 .
, of 21 February 2008 on the seventh session of the United Nations Human Rights Council (UNHRC) Texts adopted, P6_TA(2008)0065 .
un 2008. gada 8. maija rezolūciju par gada ziņojumu par cilvēktiesībām pasaulē 2007. gadā un ES politiku šajā jomā Pieņemtie teksti, P6_TA(2008)0193 .
and of 8 May 2008 on the Annual Report on Human Rights in the World 2007 and the European Union's policy on the matter Texts adopted, P6_TA(2008)0193 .
ņemot vērā ANO ģenerālsekretāra 2005. gada 21. marta ziņojumu "Lielākā brīvībā: ceļā uz drošību, attīstību un cilvēktiesībām visiem", tam sekojošo ANO Ģenerālās asamblejas Rezolūciju A/RES/60/1 par pasaules valstu vadītāju 2005. gada sanāksmes rezultātiem, kā arī 2006. gada 7. marta ģenerālsekretāra ziņojumu "Ieguldījums Apvienoto Nāciju Organizācijā, lai to stiprinātu pasaules līmenī",
having regard to the UN Secretary-General's report of 21 March 2005 entitled "In Larger Freedom: towards security, development and human rights for all", the subsequent Resolution A/RES/60/1 of the UN General Assembly on the 2005 World Summit Outcome and the UN Secretary-General's report of 7 March 2006 entitled "Investing in the United Nations: for a stronger Organization worldwide",
ņemot vērā ANO Ģenerālās asamblejas Rezolūciju A/RES/60/251 par ANO Cilvēktiesību padomes izveidošanu,
having regard to UN General Assembly Resolution A/RES/60/251 establishing the UNHRC,
ņemot vērā rezultātus, kas tika iegūti 2008. gada 21. maijā ANO Ģenerālajā asamblejā notikušajās vēlēšanās, trešo reizi ievēlot dalībvalstis ANO Cilvēktiesību padomē,
having regard to the results of the third election of member states to the UNHRC held at the UN General Assembly on 21 May 2008,
ņemot vērā rezultātus, kas tika iegūti 2008. gada 19. jūnijā notikušajās
having regard to the results of the elections for the Presidency of the UNHRC held on 19 June 2008,
prezidentvalsts vēlēšanās;
having regard to the first
– ņemot vērā VRP pirmo sesiju, kas notika no 2008. gada 7. aprīļa līdz 18. aprīlim, otro sesiju, kas notika no 2008. gada 5. maija līdz 16. maijam, un trešo sesiju, kas notika no 2008. gada 1. līdz 15. decembrim,
second and third sessions of the UPR held from 7 to 18 April 2008, from 5 to 16 May 2008 and from 1 to 15 December 2008,
ņemot vērā Ārlietu komitejas ziņojumu ( A6-0498/2008 ),
having regard to the report of the Committee on Foreign Affairs ( A6-0498/2008 ),
tā kā cilvēktiesību universāluma ievērošanas, veicināšanas un aizsardzības princips ir ´Kopienas tiesību
whereas respect for, and the promotion and safeguarding of, the universality of human rights is part of the Community
neatņemama daļa un viens no ES pamatprincipiem;
and one of the fundamental principles of the EU,
tā kā ES ārējās attiecības veido, pamatojoties uz cilvēktiesību un demokrātijas ievērošanas principu, un tā kā ārpolitika pamatojas uz spēcīgu un nepārprotamu atbalstu efektīvai daudzpusējai sadarbībai, kā noteikts ANO Statūtos;
whereas the EU places human rights and democracy at the heart of its external relations, and whereas its foreign policy is based on strong and unequivocal support for effective multilateralism, as embodied in the UN Charter,
UNHRC pirmo trīs darbības gadu vispārējs novērtējums
Overall assessment of the UNHRC's first three years
atzinīgi vērtē līdz šim paveikto UNHRC darbu un atzīmē, ka UNHRC ir iespējas kļūt par vērtīgu sistēmu Eiropas Savienības daudzpusējo centienu īstenošanā cilvēktiesību jomā; tomēr pauž nožēlu, ka pirmajos trīs darbības gados jaunā struktūra nav spējusi panākt būtiskākus ANO darba uzlabojumus cilvēktiesību jomā;
Welcomes the work carried out by the UNHRC so far and notes that the UNHRC has the potential to develop into a valuable framework for the EU's multilateral human rights efforts; however, regrets that, during the first three years of its activities, the new body has not yet achieved more substantial progress in improving the UN human rights record;
atzīst, ka vairākas delegācijas Ženēvā nav pietiekami aprīkotas, lai pienācīgi turpinātu sarunas par cilvēktiesībām, un tāpēc tās paļaujas uz grupu līderiem, kas formulēs to nostāju; tomēr atzīmē, ka šī tendence, it īpaši Āzijas un Āfrikas valstu grupās, ir tikusi pietiekami līdzsvarota attiecībā uz dažiem tādiem būtiskiem jautājumiem kā rīcības kodekss attiecībā uz īpašajām procedūrām un situācija Dārfūrā; vienlaikus uzsver, ka nostājas, ko ES ir pieņēmusi kopā ar pievienošanās valstīm, lielā mērā ir ietekmējušas valstu blokos valdošo mentalitāti; prasa, lai Komisija iesniedz gada ziņojumus par to, kā ANO notiek balsošana par cilvēktiesību jautājumiem, analizējot, kā šo balsošanas praksi ietekmē ES, tās dalībvalstu vai citu valstu bloku politika;
Recognises that a number of delegations in Geneva are insufficiently equipped to pursue human rights negotiations adequately and thus rely on group leaders to formulate their position; nevertheless, notes that this trend has been efficiently counterbalanced with regard to several key issues such as the code of conduct for Special Procedures and the situation in Darfur, notably within the Asian and African groups; emphasises at the same time that the positions adopted jointly by the EU together with the acceding countries have greatly contributed to the bloc mentality; asks the Commission to provide an annual report on voting patterns on human rights within the UN, analysing how these have been affected by the policies of the EU, of EU Member States and of other blocs;
Īpašo procedūru mehānismi
Special Procedures
uzskata, ka īpašo procedūru mehānismi, kurus var piemērot attiecībā uz stāvokli valstī, ir būtisks līdzeklis, ar kuru šajā konkrētajā valstī var uzlabot cilvēktiesību ievērošanu; uzskata, ka saskaņā ar VRP veikto valstu pārskatu veids un biežums nevar aizstāt valstu pilnvarojumus; tāpēc iebilst pret dažu valstu mēģinājumiem izmantot argumentu par īpašo procedūru mehānismu "racionalizāciju", lai atceltu šo pilnvarojumu; šajā sakarā pauž nožēlu par Baltkrievijas Republikas, Kongo Demokrātiskās Republikas un Kubas pilnvarojuma pārtraukšanu un par ekspertu grupas Dārfūras jautājumā atcelšanu;
Regards Special Procedures on country situations as an essential instrument for improving human rights on the ground; considers that the nature and frequency of the country reviews under the UPR cannot replace country mandates; consequently opposes the attempts by certain countries to use the argument of "rationalisation" of Special Procedures in order to eliminate those mandates; deplores in this respect the termination of country mandates in respect of the Republic of Belarus, the Democratic Republic of the Congo and the Republic of Cuba, and the abolition of the Group of Experts on Darfur;
atzīmē tādu nosacījumu ieviešanu, ar kuriem atceļ Burundi valsts pilnvarojumu; atzīst, ka ir svarīgi noteikt izstāšanās stratēģiju attiecībā uz ikvienas šādas valsts procedūrām;
Notes the introduction of conditions for the suspension of the country mandate of Burundi; recognises the importance of defining an exit strategy for each of these country Special Procedures;
uzsver, ka ir labāk jāpārrauga īpašo procedūru atzinumu un ieteikumu īstenošana, paredzot arī izveidot mehānismus ziņošanai par ieteikumu īstenošanu;
Underlines the need for better follow-up to the findings and recommendations of Special Procedures, which could include the establishment of mechanisms to report on the implementation of recommendations;
uzskata, ka VRP ir instruments, kas papildina īpašās procedūras un sniedz iespēju, kā šo procedūru ziņojumus izmantot efektīvāk un nodrošināt ciešāku sadarbību un darba pārraudzību;
Considers that the UPR is an instrument which complements Special Procedures and presents an opportunity to make more effective use of their reports and to ensure increased cooperation and follow-up to their work;
prasa nepārtraukti atbalstīt īpašo procedūru mehānismus finanšu un cilvēkresursu ziņā;
Calls for continuous support to be given to Special Procedures in terms of finance and human resources;
Vispārējais regulārais pārskats
Universal Periodic Review
atzīst VRP mehānisma iespējamo vērtību cilvēktiesību ievērošanas saistību un prakses pārraudzības uzlabošanā visā pasaulē, pret visām ANO dalībvalstīm izturoties vienādi un veicot tajās pārbaudes, kā arī sniedzot jaunas iespējas nevalstiskajām organizācijām (NVO) iesaistīties dialogā ar konkrētām valstīm;
Recognises the potential value of the UPR mechanism in improving the universality of the monitoring of human rights commitments and practices throughout the world by subjecting all UN member states to equal treatment and scrutiny and opening up new opportunities for non-governmental organisations (NGOs) to enter into dialogue with particular States;
atzinīgi vērtē to, ka VRP ir pamudinājis daudzas ANO dalībvalstis apņemties īstenot starptautiskās saistības, ievērot ar ANO līgumu saistīto struktūru secinājumus un ieteikumus un īpašās procedūras, iesniegt pārskata ziņojumus ar ANO līgumu saistītajām struktūrām, atbildēt uz neizpildītajiem pieprasījumiem par īpašo procedūru mandāta turētāju uzaicināšanu, ratificēt būtiskākos līgumus un pieņemt valstu tiesību aktus, ar kuriem nodrošina atbilstību saistībām, kas izriet no līgumiem, kurus šīs valstis ir parakstījušas;
Welcomes the fact that the UPR has provided an incentive to many UN-member states to commit themselves to implementing their international obligations, following up on the conclusions and recommendations of treaty bodies and Special Procedures, presenting overview reports to treaty bodies, responding to outstanding requests for the invitation of Special Procedures and ratifying outstanding treaties and adopting national legislation aimed at ensuring compliance with obligations stemming from treaties to which they have signed up;
uzskata, ka šo mērķi var sasniegt tikai tad, ja pārskats ietver neatkarīgu ekspertīzi visos pārskatīšanas posmos un efektīvu paveiktā darba kontroles mehānismu, kam galvenais ir rezultāti;
Stresses that this objective can be achieved only if the review involves independent expertise at all stages of the review process and an effective, result-oriented follow-up mechanism;
pauž nožēlu, ka VRP procesa laikā uzmanība netika pievērsta ekonomiskajām, sociālajām un kultūras tiesībām, kā arī mazākumtautību tiesībām, un prasa veltīt lielāku uzmanību šīm tiesībām nākamajās sesijās atbilstoši cilvēktiesību universāluma, nedalāmības un savstarpējās atkarības principiem;
Deplores the lack of focus on economic, social and cultural rights as well as the rights of minorities during the UPR process, and calls for increased attention to be given to these rights during the coming sessions, in line with the principle of the universality, indivisibility and interdependence of human rights;
nosoda, ka tā vietā, lai kritiski novērtētu apstākļus cilvēktiesību jomā un to aizsardzību, tiek veidotas politiskas alianses, lai pasargātu dažas valstis no pārbaužu veikšanas, tādējādi negatīvi ietekmējot galveno VRP mērķi; atzīmē, ka šāda prakse sasniedza bīstami augstu līmeni Tunisijas pārskata gadījumā un pārskatā tika ietverti paziņojumi, kuri būtiski atšķīrās no neatkarīgo ekspertu secinājumiem; tomēr atzīmē, ka šajā konkrētajā pārskatā šī tendence neatspoguļojas;
Denounces the use of political alliances to shield certain States from scrutiny rather than to critically assess human rights conditions and protections, which seriously undermines the very purpose of the UPR; notes that this practice reached a dangerous level in the review of Tunisia, which contained declarations significantly contradicting independent experts' findings; notes, however, that that particular review did not seem to reflect a trend;
pauž bažas, ka vairākos gadījumos VRP galīgajā ziņojumā un interaktīvajā dialogā pārskata laikā netika atspoguļota kopsavilkuma dokumentos ietvertā informācija vai pat bija pretrunā neatkarīgo ekspertu secinājumiem, tādējādi mazinot pārskata piemērotību, un ka darba grupas ziņojumos norādītie ieteikumi ir pārāk nenoteikti, un tiem nav pamatojuma, lai tos varētu īstenot; aicina VRP darba grupas locekļus nākamajos pārskatos sniegt izvērtējamus, konkrētus, reālus un upuriem noderīgus ieteikumus, pamatojoties uz neatkarīgu uzraudzības mehānismu vai NVO sniegto informāciju;
Expresses concern that, in several cases, the final report of the UPR and the interactive dialogue during the review did not reflect the information contained in the summary documents or even contradicted independent experts' findings, thus depriving the review process of its pertinence, and that the recommendations put forward in the reports of the Working Group were too vague and lacked any operational substance; calls on the members of the UPR Working Group to provide measurable, concrete, realistic and victim-oriented recommendations in its future reviews, based on information established by independent monitoring mechanisms or NGOs;
pauž nožēlu, ka valstīs nav notikusi plaša apspriešanās, iesaistot tajā NVO, par ANO dalībvalstu ziņojumiem; visbeidzot, mudina visas tās valstis, par kurām sagatavo pārskatus, iesaistīties neatkarīgā diskusijā par situāciju, kāda šajās valstīs ir cilvēktiesību jomā, un panākt, lai šī diskusija notiktu pārredzami, iesaistot visus valdības un pilsoniskās sabiedrības sektorus un neaizmirstot, ka pārskata galvenais mērķis ir cilvēktiesību ievērošanas uzlabošana šajā konkrētajā valstī;
Regrets the lack of inclusive national consultations, involving the participation of NGOs, on UN member states' reports; consequently, urges all States under review to engage in a substantive discussion of their human rights record in a transparent manner, involving all sectors of government and civil society and bearing in mind that the main objective of the review process is the improvement of human rights on the ground;
aicina pēc pārskata visās valstīs veikt plašu apspriešanos, pamatojoties uz ieteikumiem; aicina ES turpināt pētīt, kā šos ieteikumus varētu izmantot tehniskās palīdzības programmu izstrādē;
Calls on all States to carry out an extensive national consultation following the review, on the basis of its recommendations; calls on the EU to investigate further how those recommendations can be used in the development of technical assistance programmes;
atzinīgi vērtē to, ka ir saglabāta prakse par to nevalstisko organizāciju līdzdalību, kuras darbojas cilvēktiesību aizsardzības jomā, un cer, ka nākotnē šī līdzdalība uzlabosies un pastiprināsies; atkārtoti prasa reformēt ANO NVO komiteju, lai nodrošinātu neatkarīgo NVO aktīvu līdzdalību, un norāda, ka neatkarīgiem ekspertiem ir jāsniedz ieteikumi par akreditāciju, pamatojoties uz NVO darbu un ieguldījumu;
Welcomes the retention of the practice of the participation of human rights NGOs in the debates and hopes that this participation will be improved and strengthened in the future; reiterates its call for a reform of the UN Committee on NGOs, so as to ensure the effective participation of independent NGOs, and points out that recommendations for accreditation must be made by independent experts on the basis of the work and contributions of NGOs;
ANO Augstā komisāra cilvēktiesību jautājumos birojs
Office of the High Commissioner for Human Rights
atzinīgi vērtē ES aktīvo līdzdalību pirmajos trīs UNHRC darbības gados, proti, atbalstot vai līdzatbalstot rezolūcijas, izdodot paziņojumus, iesaistoties interaktīvos dialogos un debatēs un ar panākumiem pieprasot rīkot ārkārtas sesijas par situāciju, kas cilvēktiesību jomā izveidojās Dārfūrā 2006. gada decembrī, Birmā/Mjanmā 2007. gada oktobrī un Kongo Demokrātiskās Republikas austrumu daļā 2008. gada novembrī; atzīst saistības, ko ES ir apņēmusies, lai UNHRC risinātu jautājumu par stāvokli valstīs;
Welcomes the EU's active participation in the first three years of functioning of the UNHRC, namely through sponsoring or co-sponsoring resolutions, issuing statements, intervening in interactive dialogues and debates, and successfully calling for special sessions on the situation regarding human rights in Darfur in December 2006, in Burma/Myanmar in October 2007 and in the East of the Democratic Republic of the Congo in November 2008; recognises the commitments made by the EU to addressing country situations in the UNHRC;
atzinīgi vērtē to, ka UNHRC pirmajās deviņās kārtējās sesijās un pirmajās astoņās ārkārtas sesijās ir apstiprinājusi visas ES ierosinātās vai līdzatbalstītās rezolūcijas; tomēr atzīmē, ka netika balsots par daudziem pretrunīgiem jautājumiem un tādiem jautājumiem, par kuriem nebija vienprātības;
Welcomes the fact that all of the resolutions proposed or co-sponsored by the EU have been approved by the UNHRC during its first nine regular sessions and first eight special sessions; notes, however, that many controversial and non-consensual issues were not put to a vote;