natgillin/translations-raw huggingface dataset:
atzinīgi vērtē Komisijas 2010. gada 2. jūnija priekšlikumu un uzskata, ka kredītreitinga aģentūru uzņēmējdarbības modelis var radīt interešu konfliktu, jo šīs aģentūras tiek izmantotas, lai novērtētu tām maksājošo uzņēmumu finansiālo noturību, un ka šo aģentūru modelis neļauj izvērtēt pieņemto lēmumu makroekonomiskos aspektus; atzīst, ka kredītreitinga aģentūras veicināja krīzes rašanos, jo tām, lielā mērā konkurences trūkuma dēļ, bija radīti kaitīgi stimuli; ierosina izpētīt tādas sistēmas uzticamību, kurā ieguldītāji un noguldītāji maksātu par piekļuvi informācijai, kas tiem vajadzīga;
Welcomes the Commission's proposal of 2 June 2010 and considers that the business model of the Credit Rating Agencies may result in a conflict of interests, given that the agencies are used to measure the financial strength of the companies that pay them, and that their model does not enable them to evaluate the macroeconomic aspects of decisions; realizes that the credit rating agencies contributed to the crisis because their incentives were set up in a harmful way largely resulting from a lack of competition; proposes that research be carried out into the reliability of a system whereby investors and savers pay for access to the information they need;
prasa Komisijai veikt priekšizpēti un ietekmes novērtējumu par publiskas un neatkarīgas Eiropas Kredītreitinga aģentūras izveidošanu un uzskata, ka valsts parāda reitinga noteikšanā aktīvs ieguldījums būtu jāsniedz neatkarīgām struktūrām, proti, revīzijas palātām; uzskata, ka šādas izmaiņas radītu lielāku standartu daudzveidību, kas būtu vēlama; uzskata, ka pastiprināta konkurence reitingu tirgū varētu uzlabot reitingu kvalitāti;
Asks the Commission to launch a feasibility and impact study on the setting up of a public and independent European Credit Rating Agency, and considers that courts of auditors, as independent bodies, ought to contribute actively to the rating of sovereign debt; believes that this development would introduce a welcome plurality of standards; considers that increased competition in the ratings market could improve the quality of ratings;
aicina Komisiju izpētīt priekšlikumus par akcionāru balsstiesībām saistībā ar uzlabotu akcionāru identitātes un stratēģijas pārredzamību un atbalstu ilgtermiņa ieguldījumiem;
Calls on the Commission to explore proposals on shareholder voting rights in terms of providing for greater transparency in respect of shareholders' identities and strategies and by encouraging long-term investment;
uzskata, ka ekonomikas un sociālo krīžu laikā Eiropas iedzīvotāji sagaida, lai Eiropas lēmumu pieņemšanas procesa pamatā būtu pārskatatbildības, pienākuma un solidaritātes principi;
Considers that at times of economic and social crisis Europeans expect accountability, responsibility and solidarity to be the guiding principles behind European decision making;
norāda, ka jau vairākus desmitus gadu pirms šīs krīzes daudzās Eiropas valstīs bija zems ekonomikas izaugsmes līmenis un augsts bezdarba līmenis, jo dažās dalībvalstīs nebija pietiekamas veiktspējas ekonomikas reformēšanai, lai tā balstītos uz zināšanām, un konkurētspējas atjaunošanai starptautiskajos tirgos, kā arī tajās bija zems iekšzemes pieprasījuma rādītājs; norāda, ka Eiropai nepieciešami pārredzamāki un efektīvāki finanšu tirgi un augstāka ekonomikas izaugsme, kura spētu nodrošināt kvalitatīvu nodarbinātību un sociālo integrāciju;
Notes that for decades before the crisis, many European countries were experiencing low economic growth and high unemployment owing to a lack of capacity in some Member States to reform their economies towards a knowledge-driven economy and to restore their competitiveness on the international markets, as well as to low domestic demand; notes that Europe needs more transparent and efficient financial markets and higher economic growth that is conducive to high-quality employment and social inclusion;
norāda, ka Eiropas Savienībai ir lielākas problēmas izkļūt no krīzes nekā citiem pasaules reģioniem, lielākoties tādēļ, ka tās politiskā reakcija uz krīzi ir neatbilstoša, pārāk pieticīga un novēlota, un tādēļ, ka tai ir strukturāli vāja pārvaldības veiktspēja, un norāda, ka tādējādi krīze var būtiski un ilgstoši vājināt tās ekonomisko un līdz ar to arī politisko stāvokli pasaulē, ko varbūt būs iespējams atgūt tikai ilgākā laikposmā un vienīgi tad, ja ES būs spējīga apsvērt “Eiropas dzīvesveida” koncepcijas ilgtspējību, neatsakoties no tās pamatvērtībām;
Notes that the European Union is finding it more difficult than other regions in the world to get out of the crisis, largely on account of inappropriate, insufficient and belated political responses to the crisis and the structural weakness of its governance capacity, and notes the risk that the crisis will seriously and permanently weaken its economic, and thus political, position on the world stage, which perhaps will only be regained in the long term and if the EU is able to consider the sustainability of the concept of the ‘European way of life’ without undermining its core values;
uzskata, ka Savienībai politikas veidošanā būs jāpanāk lielāka konsekvence, lai risinātu problēmu, ar ko tai nākas saskarties; tādēļ uzskata par būtisku atsevišķu valstu īstenotās politikas saskaņotību; uzskata, ka šajā gadījumā noteicoša būs ES iestāžu rīcība;
Considers that the Union will need to achieve greater coherence in policy making to rise to the challenge facing it; therefore deems it essential that the policies implemented be consistent; considers that action by the EU institutions will be decisive here;
norāda arī, ka Eiropas Savienības ekonomikas pārvaldības struktūras ir nepilnīgas un tādējādi šī sadrumstalotība kaitē Savienības spējai ietekmēt diskusijas par svarīgākajiem makroekonomikas nelīdzsvarotības jautājumiem, it īpaši sarunās ar Amerikas Savienotajām Valstīm un Ķīnu;
Notes also the deficient economic governance structures in the European Union, whereby this fragmentation impairs the Union's capacity to impose its weight in discussions on the major macroeconomic imbalances, particularly with the United States and China;
uzskata, ka šī krīze ir parādījusi pēdējo gadu ekonomikas politikas tendenci, kuras rezultātā daudzās valstīs gan euro zonā, gan ārpus tās valsts parāds ir sasniedzis satraucoši augstu līmeni;
Believes that the crisis has revealed a trend in the economic policies of the last years which left many countries both within and outside the euro area with an alarming rate of public debt;
norāda, ka stabilitātei un izaugsmei būtiska ir valsts finanšu ilgtermiņa stabilitāte; atzinīgi vērtē Komisijas priekšlikumus vidējā termiņā un ilgtermiņā stiprināt vadību euro zonā ar mērķi novērst pašreizējās krīzes atkārtošanos, un piekrīt viedoklim, ka Stabilitātes un izaugsmes paktam ir nepieciešams efektīvāks stimulu un sankciju mehānisms;
Points out that the long-term sustainability of public finances is essential to stability and growth; welcomes the Commission proposals to strengthen the management of the euro zone in the medium and long term, which are designed to prevent any repetition of the current currency crisis, and shares its view that the Stability and Growth Pact requires more effective incentive and penalty mechanisms;
uzsver ‐ lai atjaunotu stabilus izaugsmes rādītājus un sasniegtu ilgtspējīgas ekonomiskās attīstības un sociālās kohēzijas mērķi, prioritāra nozīme jāpiešķir ilgstošas un nozīmīgas makroekonomiskās nelīdzsvarotības un konkurētspējas atšķirību izlīdzināšanai; atzinīgi vērtē to, ka Komisija to atzinusi par nepieciešamu paziņojumā par ekonomikas politikas koordinēšanu;
Underlines that, in order to restore sound growth rates and achieve the objective of sustainable economic development and social cohesion, priority should be given to dealing with persistent and significant macroeconomic imbalances and disparities in competitiveness; welcomes the recognition of this necessity by the Commission in its communication on economic policy coordination;
norāda, ka šī krīze izgaismoja strukturālos trūkumus atsevišķās dalībvalstīs un ka dažu dalībvalstu grūtības tirgos finansēt savu parādu var būt saistītas ar sliktu pārvaldību un, kā ziņojis SVF, ar to, ka starptautiskie finanšu tirgi raida viltus trauksmes signālus;
Notes that the crisis highlighted structural weaknesses in certain EU Member States and notes that the problems of some Member States in financing their debt on the markets can be attributed to inadequate governance and, as reported by the IMF, to international financial markets sounding false alarms;
uzskata, ka finanšu krīze Grieķijā un citās euro zonas valstīs ir nopietna visas euro zonas problēma un liecina par euro zonas nepietiekamo spēju cīnīties pret pasaules finanšu nozares radīto domino efektu;
Considers that the financial crisis in Greece and other countries within the euro area are a serious matter for the euro area as a whole and that it reflects the euro zone's weaknesses in coping with the spillover effects of the global financial sector;
uzskata, ka jebkuram attīstības modelim, kas pamatojas uz vispārējo vēlmi vēlreiz nenonākt tādā pašā situācijā, ir jāapvieno ilgtspējība un solidaritāte; ierosina, ka Savienības turpmākajai stratēģijai ir jābūt ilgtspējīgai attiecībā uz finanšu tirgiem, ekonomiku, publiskajiem izdevumiem, ekonomisko un sociālo dinamiku, klimatu un vides aizsardzību;
Considers that any development model based on the universally declared desire not to return to the status quo needs to make the link between sustainability and solidarity; proposes that the Union's future strategy be sustainable in terms of financial markets, the economy, government expenditure, economic and social impetus, climate and the environment;
atbalsta finanšu pārvedumu nodokļa ieviešanu, ieņēmumi no kura veicinās tirgus darbību, samazinot spekulācijas, un palīdzēs finansēt vispasaules publiskos ieguvumus un samazinās publiskos deficītus; uzskata, ka šādam nodoklim būtu jābūt cik vien iespējams plašam, vai, ja tas nav iespējams, finanšu pārvedumu nodoklis vispirms būtu jāievieš ES līmenī; aicina Komisiju īsā laikā veikt piemērotības pētījumu, ņemot vērā globālo situāciju un nākt klajā ar konkrētiem likumdošanas priekšlikumiem;
Favours the introduction of a tax on financial transactions, the revenue from which would improve the functioning of the market by reducing speculation and help to finance global public goods and reduce public deficits; considers that such a tax ought to be as broadly based as possible or, failing that, that the financial transaction tax should be introduced as a first step at EU level; calls on the Commission swiftly to produce a feasibility study taking into account the global level playing field and to come forward with concrete legislative proposals;
uzskata ‐ lai izvairītos no strukturālu “pēcgrūdienu” riska, galvenajam politikas izvēles kritērijam vajadzētu būt krīzes pārvarēšanas stratēģijas orientēšanai uz ilgtermiņa ilgtspējīgu izaugsmi; no šī viedokļa raugoties, būtisks ir fiskālo plānu saturs; politikas izvēle ir jāizdara saskaņā ar vidēja un ilga termiņa stratēģijām, un valsts ieguldījumi jāveic mērķtiecīgi un par prioritāti jāuzskata uzmanības koncentrēšana uz jauninājumiem, pētniecību, izglītību, energoefektivitāti un jaunām tehnoloģijām;
Considers that in order to avoid the risk of structural after-shocks, focusing the exit strategy on long-term sustainable growth should be the leading criterion for policy choices; from this perspective, the content of fiscal packages is essential; policy choices should be made in accordance with medium- to long-term objectives, and public investment must be properly targeted and focus on innovation, research, education and energy efficiency, and new technologies should be considered a priority;
uzskata, ka paaudžu solidaritāte nozīmē to, ka ne jaunie, ne vecāka gadagājuma pilsoņi netiek pārmērīgi apgrūtināti ar iepriekšējo paaudžu parādsaistībām;
Considers that solidarity between generations means that neither the young nor senior citizens should be overburdened with debt contracted in the past;
norāda, ka finanšu sistēmas sabrukums jaunā gaismā ir parādījis demogrāfisko problēmu un pensiju finansēšanas problēmu; uzskata, ka pensiju finansēšanu nedrīkst pilnībā atstāt valsts sektora ziņā un ka ir jāizveido trīspusīgas sistēmas, iekļaujot valsts, profesionālās un privātās pensiju shēmas un garantijas nodrošinot ar īpaša regulējuma un uzraudzības palīdzību, tādējādi aizsargājot ieguldītājus; uzskata arī, ka pensiju jomā būs jāveic Eiropas mēroga reforma, lai starp paaudzēm veicinātu finansēšanas solidaritāti; uzskata, ka paredzamā dzīves ilguma palielināšanās rada jaunas transversālas un neparedzētas problēmas saistībā ar sabiedrības organizēšanu;
Notes that the crash has shed new light on the demographic challenge and the challenge of funding pensions; considers that the funding of pensions cannot be entirely left up to the public sector, but that reliance should be placed on tripartite systems including public, occupational and private pension schemes duly guaranteed by specific regulation and supervision in order to protect investors; considers, furthermore, that pensions will need to undergo European-wide reform to contribute towards financing solidarity between generations; considers that the increase in life expectancy raises cross-cutting issues regarding the organisation of society that have not been anticipated;
uzskata, ka Eiropai ir vajadzīga vienotāka, efektīvāka un mazāk birokrātiska Savienība, nevis tikai lielāka koordinācija; uzskata, ka Komisijai, kurai ir pienākums noteikt un aizstāvēt Eiropas vispārējās intereses, prioritārā kārtībā un atbilstoši tās iniciatīvas tiesībām jāapņemas Savienības vārdā rīkoties jomās, kurās tai ir dalīta kompetence vai kompetence koordinēt dalībvalstu darbības, vienlaikus īstenojot kopīgos politikas virzienus un nodrošinot to izpildi, kā arī ierobežojot tās tirgus vai valsts dalībnieku darbības, kuras varētu apdraudēt iekšējo tirgu; uzskata, ka Komisijai ir ļoti svarīgi par juridisko pamatu izmantot regulas, nevis direktīvas, lai veicinātu noteikumu vienotu pieņemšanu visā ES un nepieļautu novirzes;
Believes that what Europe needs is a more united and efficient and less bureaucratic Union and not just more coordination; believes that the Commission, whose task it is to define and defend the general European interest, must, as a priority and in line with its right of initiative, commit to action on behalf of the Union in those fields where it has shared competences or competence to coordinate Member States' actions, while implementing and enforcing common policies and setting boundaries for action by market or state players that would hamper the internal market; considers it vital for the Commission to utilise regulations instead of directives as the legal basis in order to facilitate uniform adoption across the EU and to prevent distortions;
aicina Komisiju vajadzības gadījumā organizēt nozaru pārstāvju apspriedes, lai visi tirgus dalībnieki varētu strādāt kopā un tādējādi sekmēt patiesas Eiropas rūpniecības politikas atjaunošanu, jauninājumus un darba vietu radīšanu; atgādina, ka šajā uzdevumā ir jāatceras par saistībām klimata pārmaiņu jomā un atsevišķu ekoloģisko tehnoloģiju potenciālu; uzskata, ka ES budžets ir jāizmanto lietderīgāk, lai tas tiešām pastiprinātu visus dalībvalstu centienus pētniecības un izstrādes, jauninājumu, kā arī jaunu uzņēmumu un darba vietu izveides jomā; turklāt aicina Komisiju iesniegt konkrētus priekšlikumus par to, kā pastiprināt saikni starp uzņēmējdarbības un pētniecības jomām un veicināt klasterus, un šādai stratēģijai paredzēt atbilstīgu finansējumu; uzsver, ka jebkurā tirgū galvenais attīstības dzinējspēks ir brīva un godīga konkurence, kad jaunpienācēji var viegli iekļūt atvērtā tirgū, kur nepastāv privilēģijas, kas rada tirgus traucējumus;
Asks the Commission to organise, where necessary, sector-based round tables so that all the stakeholders in a given market can work together with a view to encouraging the re-launch of a genuine European industrial policy as well as fostering innovation and job creation; recalls that in this endeavour we must bear in mind our commitments on climate change and the potential of certain green technologies; considers that the EU budget needs to be better used, so that it becomes a real catalyst for all national efforts in the areas of research and development, innovation and creation of new businesses and jobs; calls further on the Commission to put forward concrete proposals on how to enhance cooperation between business and research and promote clusters, and to support such a strategy with adequate funds; stresses that one fundamental driving force for development in any market is free and fair competition, where it is easy for newcomers to enter the market and where there are no privileges distorting it;
aicina Komisiju pilnībā izmantot pamatnolīguma burtu un garu attiecībā uz īpašajām partnerattiecībām ar Eiropas Parlamentu, lai noteiktu Eiropas darba kārtības prioritātes visu pilsoņu interesēs; prasa aktivizēt dialogu ar dalībvalstu parlamentiem, jo īpaši budžeta un finanšu jautājumos; aicina nepieļaut nekādus mēģinājumus izveidot atsevišķas starpvalstu iestādes, kas no lemšanas procesa izslēgtu dažas valstis un visu dalībvalstu viedokļiem piešķirtu nevienlīdzīgu nozīmi;
Invites the Commission to make full use of the letter and spirit of the Framework Agreement with regard to the special partnership with the European Parliament with a view to setting the priorities of the European agenda in the interest of all citizens; calls for an intensified dialogue with the national parliaments, in particular in the areas of budgetary and financial matters; warns against any attempts to create separate institutions on an intergovernmental basis, which would exclude some countries from decision making and would prevent equal weight being given to the views of all Member States;
uzskata, ka efektīva ekonomikas pārvaldība nozīmē uzticēt Komisijai pienācīgu un spēcīgāku vadības pienākumu, dodot tai iespēju izmantot gan līdzšinējos instrumentus, gan jaunus instrumentus, kas paredzēti Lisabonas līgumā, piemēram, tā 121., 122., 136., 172., 173. un 194. pantā, ar ko Komisijai ir uzdots koordinēt reformu plānus un pasākumus, kā arī izveidot kopēju stratēģiju;
Believes that effective economic governance implies endowing the Commission with proper, stronger management responsibility, thereby enabling it to use both existing tools and the new tools provided for by the Lisbon Treaty, such as Articles 121, 122, 136, 172, 173 and 194, which confer on the Commission the task of coordinating reform plans and measures and establishing a common strategy;
uzskata, ka vienlaikus ar ekonomisko pārvaldību jāpastiprina Eiropas pārvaldības demokrātiskā leģitimitāte, kas jāpanāk, procesā ciešāk un laicīgāk iesaistot Eiropas Parlamentu un dalībvalstu parlamentus;
Believes that strengthening economic governance must go hand in hand with reinforcing the democratic legitimacy of European governance, which must be achieved through the closer and more timely involvement of the European Parliament and of national parliaments throughout the process;
ierosina atbildību par ekonomikas un monetārajiem jautājumiem Komisijā piešķirt vienam no priekšsēdētāja vietniekiem; ierosina šai personai uzticēt uzdevumu nodrošināt, ka ES ekonomiskā darbība ir konsekventa, kā arī uzraudzīt, kā Komisija pilda savus pienākumus ekonomikas, monetārajā un finanšu tirgus jomā, un koordinēt citus Savienības ekonomiskās darbības aspektus; ierosina arī, lai šī persona piedalītos Eiropadomes darbā, vadītu Ekonomikas un finanšu padomi un Eirogrupu, kā arī pārstāvētu ES atbilstošās starptautiskās struktūrās;
Proposes that responsibility for economic and monetary affairs at the Commission should be given to one of its vice-presidents; proposes that that person be tasked with ensuring that EU economic activity is consistent, with overseeing how the Commission exercises its economic, monetary and financial-market-related responsibilities and with coordinating other aspects of the Union's economic activity; also suggests that he or she should participate in the work of the European Council, chair the Ecofin Council and the Eurogroup and represent the EU on relevant international bodies;
uzskata ‐ ņemot vērā budžeta grūtības, ar kurām pašlaik saskaras dalībvalstis, un vajadzību pēc ievērojamiem ieguldījumiem, ir nepieciešami jauni finansēšanas modeļi, iekļaujot gan valsts, gan privātā sektora līdzekļus, lai līdz 2020. gadam sasniegt Savienības stratēģiskos mērķus;
Considers that the budgetary difficulties currently faced by Member States and the need for considerable investment call, if the strategic objectives of the Union are to be achieved by 2020, for new financial models involving both public and private funds;
mudina dalībvalstis un Komisiju paātrināt nosacījumu izstrādi, kas ļautu publiskajam un privātajam sektoram cieši sadarboties, tostarp publiskā un privātā sektora partnerību veidā, lai risinātu jautājumu par ilgtermiņa ieguldījumiem dalībvalstu un Eiropas līmenī, tādējādi nodrošinot ilgtspējīgu, visaptverošu un konkurētspējīgu izaugsmi;
Urges the Member States and the Commission to accelerate the creation of conditions for the public and private sectors to cooperate closely including in the form of public-private partnerships, in order to meet the challenge of long-term investment at national and European level, leading to sustainable, inclusive and competitive growth;
apstiprina uzticību euro; atzīst kopējas valūtas stratēģisko funkciju un vērtību; uzsver, ka euro ir tā zonā ienesis pārredzamību un ekonomiskas priekšrocības; uzskata, ka pirmām kārtām euro jābūt Eiropas ekonomikas stabilitātes balstam;
Confirms its commitment to the euro; recognises the strategic function and value of a common currency; stresses the transparency and economic benefits the euro has brought to the euro zone; takes the view that, first and foremost, the euro must be a bastion of stability for the European economy;
norāda, ka ECB monetārās politikas galvenais mērķis ir saglabāt cenu stabilitāti; norāda, ka reālu cenu stabilitāti var panākt tikai tad, ja pienācīgi risina jautājumu par inflācijas cēloņiem; atgādina, ka arī LESD 127. pants nosaka, ka ECB uzdevums ir atbalstīt Savienības vispārējās ekonomikas politikas virzienus; uzskata, ka dalībvalstīm euro zonā un dalībvalstīm, kam ir īpašs statuss, ir svarīgi korekti pildīt savas saistības un neradīt šaubas par kopējiem cenu stabilitātes, ECB neatkarības, budžeta disciplīnas un izaugsmes, nodarbinātības un konkurētspējas veicināšanas mērķiem;
Notes that the primary objective of the ECB's monetary policy is to maintain price stability; points out that the objective of price stability can be achieved effectively only if the root causes of inflation are properly addressed; recalls that Article 127 of the TFEU also assigns to the ECB the task of supporting the general economic policies of the Union; deems it essential that Member States in the euro area and those with a special status strictly fulfil their obligations and leave no doubt about the common aims of price stability, independence of the ECB, budget discipline and fostering growth, employment and competitiveness;
atzinīgi vērtē ECB centienus kontrolēt inflāciju, tomēr aicina ECB pievērst lielāku uzmanību aktīvu inflācijas ierobežošanai;
Commends the ECB on its efforts to control inflation, but calls for the ECB to play a greater role in controlling asset inflation;
norāda, ka monetārai savienībai vajadzīga stingra ekonomikas politikas saskaņošana, lai nodrošinātu noturību pret ekonomikas lejupslīdi; pauž nožēlu, ka Ekonomikas un monetārajā savienībā līdz šim galvenokārt akcentēta monetārā savienība;
Notes that a monetary union needs strong coordination of economic policies to be resilient to economic downturn; regrets that in the Economic and Monetary Union the emphasis has largely been on the ‘monetary’;