natgillin/translations-raw huggingface dataset:
norāda, ka, sākoties 21. gadsimtam, tehnoloģiju un telekomunikāciju instrumenti ir atbrīvojuši globalizācijas spēkus darbībai līdz šim neiedomājamā mērogā, tie „izlīdzinājuši” saziņu un darba tirgus un veicinājuši vēl nebijuša novatorisma periodu, padarot tautsaimniecības produktīvākas un piesaistot tām pasaules iedzīvotājus; tāpēc uzskata, ka, maksimāli palielinot tehnoloģijas iespējas un ietekmi, vēl vairāk atverot iekšējo tirgu telekomunikāciju, enerģijas, pētniecības un jo īpaši ražošanas jomā, Eiropa no šīs krīzes var iznākt stiprāka, nekā pirms tās, Eiropa var stiprināt veselības aprūpes kvalitāti un pieejamību, paātrināt videi saudzīgas enerģijas izstrādi un izmantošanu, uzlabot izglītību dalībvalstīs un veicināt Eiropas izredzes kļūt par pasaules līderi tehnoloģijas jomā; norāda uz to, ka uz zināšanām balstītā ekonomikā ir jāattīsta augstas kvalitātes pakalpojumi un jāizstrādā platjoslas stratēģija, ar kuru būtu iespējams paātrināt tīklu modernizēšanu un paplašināšanu; uzskata, ka Komisijas priekšlikums par Eiropas atveseļošanas plānu, kurš paredz līdz 2010. gadam nodrošināt pilnīgu platjoslas komunikāciju tīkla pārklājumu, ir īstais solis uz priekšu, kas ļaus Eiropas Savienībai saglabāt savu konkurētspēju;
Points out that, since the beginning of the 21st century, technology and telecommunications tools have unleashed the forces of globalisation on a previously unimagined scale, have 'flattened' communications and labour markets and have contributed to a period of unprecedented innovation, making economies more productive and also connecting global citizens; believes, therefore, that by maximising the power and impact of technology on the economy, further open up the internal market in telecom, energy and research and the industrial sector in particular, Europe can emerge stronger from the current economic turmoil, strengthen the quality and affordability of its health care, advance climate-friendly energy development and deployment, improve education throughout its Member States and promote the prospects of Europe becoming the world's leader in technology and applied technological innovation; points out that the knowledge-based economy needs the development of high-quality services and a broadband strategy able to accelerate the upgrading and extension of networks; takes the view that the Commission proposal within the European recovery plan aiming to achieve full coverage with broadband communication networks by 2010 is a necessary step forward that will allow the European Union to maintain its competitiveness;
aicina vairāk uzmanības pievērst Komisijas Baltajai grāmatai par jaunatni (2001) un Eiropadomes Jaunatnes paktam (2005), kā vienam no instrumentiem Lisabonas mērķu sasniegšanā; uzskata, ka Komisijai, sagatavojot likumdošanas priekšlikumus vairāk uzmanības jāvelta ietekmei uz jaunatni un jāiekļauj tajos rezultāti no dialoga ar jaunatnes organizācijām, un dalībvalstīm, īstenojot Lisabonas reformu programmas vairāk jāpievērš uzmanība jaunatnei un jāņem tā vērā attiecīgajos politikas virzienos; uzskata, ka studentu mobilitātes pieaugumam un dažādu izglītības sistēmu kvalitātei ir jābūt prioritātei Boloņas procesa galveno mērķu pēc 2010. gada pārskatīšanas kontekstā, un tas jāpanāk, veicot pasākumus dažādās politikas jomās; norāda, ka dažādi mobilitātes aspekti iziet ārpus augstākās izglītības jomas un attiecas uz sociālo lietu, finanšu, kā arī imigrācijas un vīzu politikas jomu, lai izveidotu patiesu Eiropas Augstākās izglītības telpu;
Asks for more attention to be devoted to the Commission's White Paper on Youth (2001) and the European Council's European Youth Pact (2005) as one of the instruments contributing to the Lisbon objectives; considers that the Commission should consider and incorporate the impact on youth and the results of the structures dialogue with youth organisations when preparing legislative proposals and that Member States should focus on youth when implementing the Lisbon national reform programmes and take youth into account in the relevant policy fields; considers that an increase in student mobility and the quality of the different educational systems should be a priority in the context of redefining the major goals of the Bologna Process beyond 2010 and action must be taken across different policy areas; points out that various aspects of mobility go beyond the scope of higher education and concern the scope of social affairs, finance, and immigration and visa policies to develop a real European Area for Higher Education;
uzskata, ka finanšu pārraudzības struktūras „eiropeizēšana”, efektīvi konkurences noteikumi, atbilstīga reglamentēšana un uzlabota finanšu tirgu pārredzamība ir izšķirošie nosacījumi vidējā termiņā, lai nepieļautu krīzes atkārtošanos; uzskata, ka integrēta, visaptveroša (attiecas uz visām finanšu nozarēm) un saskaņota uzraudzības sistēma, sākot ar tādu līdzsvarotu pieeju finansiālo risku pārrobežu izplatības regulēšanā, kuras pamatā ir saskaņoti tiesību akti, samazinātu atbilstības izmaksas dažādu jurisdikciju darbību gadījumā; aicina Komisiju izstrādāt priekšlikumus pašreizējās uzraudzības sistēmas pārskatīšanai atbilstīgi šiem principiem; aicina dalībvalstis vidēji ilgā termiņā atgriezties pie līdzsvarota valsts finansējuma, neņemot vērā iepriekš minētos pasākumus, un tādēļ aicina dalībvalstis paskaidrot, kā tās spēs sasniegt šo mērķi;
Considers a 'Europeanisation' of the financial supervision structure, effective competition rules, appropriate regulation and improved transparency of the financial markets to be essential in the medium term to avoid a repetition of the current crisis; takes the view that an integrated, comprehensive (covering all financial sectors) and coherent supervisory framework, starting with a balanced approach in regulating the cross-border spread of financial risk on the basis of harmonised legislation, would decrease compliance costs in the case of multi-jurisdiction activities; calls on the Commission to put forward proposals for revising the existing supervisory architecture along those principles; calls on the Member States, notwithstanding the measures above, to return in the medium term to balanced public financing, and therefore calls on the Member States to clarify how they will be able to achieve this objective;
aicina dalībvalstis un Eiropas Savienību pielāgot ES budžetu un ļaut izlietot neizmantotos finanšu līdzekļus, lai atbalstītu ES politikas mērķus;
Calls on the PlaceNameplaceMemberPlaceType States and the European Union to adapt the EU budget and allow for the use of unused financial resources in order to support the policy goals of the EU;
pauž bažas par aizvien lielākajām reģionālajām atšķirībām saistībā ar finanšu krīzes sekām, kas cita starpā aizvien vairāk atspoguļojas dalībvalstu kredītspējā, radot situāciju, kad valstīm ar zemākiem rādītājiem palielinās aizdevumu izmaksas; aicina izstrādāt jaunus novatoriskus finanšu instrumentus, lai mazinātu šīs sekas un piesaistītu jaunu kapitālu;
Is concerned by the increasing regional differences with regard to the effects of the financial crisis, reflected inter alia in the increasing spread between the creditworthiness of Member States, leading to higher costs for loans for those with lower ratings; calls for the development of new innovative financial instruments in order to mitigate these effects and to attract fresh capital;
atzīmē, ka Eiropas finansēšanas instrumenti izmantojami valsts izdevumu atbalstam; norāda — lai veicinātu Eiropas ekonomikas atveseļošanos, ir jāpalielina šo finansēšanas instrumentu īstenošanas līmenis un ātrums; uzskata, ka ES kohēzijas politika ir teicams teritoriālās solidaritātes instruments, jo īpaši tā pārrobežu komponenti; ir ļoti apmierināts ar neseno kohēzijas politikas „lisabonizāciju”; uzskata, ka reģionālo finansējumu vairāk novirzot uzņēmējdarbībai, pētniecībai, jauninājumiem, nodarbinātībai un jaunu prasmju apguvei, ievērojamam līdzekļu apjomam vajadzētu kļūt pieejamam vietējā līmenī, lai stiprinātu uzņēmējdarbības iespējas un atbalstītu neaizsargātākos dalībniekus;
Notes that European funding instruments should be used to support public spending; points out that, in order to contribute to the economic recovery of Europe, the implementation rate and speed of these funding instruments needs to be accelerated; considers that the EU's cohesion policy is an excellent instrument of territorial solidarity, especially the trans-border components thereof; is very satisfied with the recent ‘Lisbonisation’ of the cohesion policy; considers that, through steps to direct regional funds more towards entrepreneurship, research, innovation, employment and new skills, considerable funds should become available at local level to enhance business potential and support the most vulnerable;
norāda, ka arī TEN-T un TEN-E programmām pilnā mērā jāsekmē gan atveseļošanas plāns, gan Lisabonas stratēģijas mērķi; uzskata, ka pateicoties koordinatoru pozitīvajiem centieniem, kā arī TEN-T izpildaģentūras izveidei, ko papildina īstenošanas tiesību akti, lai uzlabotu komodalitātes efektivitāti, ir izdevies pilnībā īstenot daudzus TEN-T projektus visā Eiropas Savienībā, lai veicinātu ilgtspējīgu izaugsmi un uzlabotu mobilitāti;
Points out that the TENs-T and TENs-E programmes should also make their full contribution both to the Recovery Plan and to the goals of the Lisbon Strategy; considers that the positive efforts of the coordinators as well as the setting-up of the TEN-T Executive Agency, together with the implementing legislation to improve the efficiency of co-modality, have resulted in a good number of fully ready TEN-T projects all over the European Union to boost sustainable growth and better mobility;
atzīmē EIB svarīgo nozīmi attiecībā uz ES atveseļošanas plānu; atzinīgi vērtē EIB kapitāla palielinājumu, ko nodrošinājušas dalībvalstis, lai maziem un vidējiem uzņēmumiem izsniegtu jaunus aizdevumus; uzstāj, ka aizdevumiem pārredzamā un taisnīgā veidā jābūt pieejamiem visu valstu MVU; aicina vairāk stiprināt EIB nozīmi attiecībā uz jauniem novatoriskiem finanšu instrumentiem;
Notes the essential role of the EIB with regard to the EU recovery plan; welcomes the increase in capital for the EIB from the Member States in order to issue more loans to SMEs; insists that loans are accessible to SMEs from all Member States, in a transparent and equitable manner; calls for a further strengthening of the role of the EIB with regard to new innovative financial instruments;
attiecībā uz ekonomikas pārvaldību uzskata, ka pašreizējās ekonomiskās krīzes apstākļos ir nepieciešami stingri, saskaņoti un savlaicīgi valdības intervences pasākumi visās dalībvalstīs, kā arī regulējoši pasākumi, lai nostiprinātu finanšu tirgus un atjaunotu uzticību; uzskata, ka jāizstrādā jauni normatīvie akti, pamatojoties uz pārredzamības principiem un atbildības standartiem, un ir jāīsteno efektīva uzraudzība, lai aizsargātu patērētāju tiesības; uzskata, ka jaunajā regulējumā vajadzētu iekļaut prasības, kas vērstas pret pārmērīgām svārstībām un nosaka lielāku rezerves kapitālu bankām; šajā sakarā norāda uz pašreizējām problēmām, kas saistītas ar novērtēšanas noteikumiem un riska novērtējumu; uzskata — kontroles pasākumiem ir jāatbilst finanšu jauninājumiem, un šajā ziņā Eiropai ir jāpilnveido savu regulatīvo iestāžu zinātība; uzskata, ka vairāk regulējuma nebūt nenozīmē labāku regulējumu; uzskata, ka dalībvalstīm jākoordinē to regulatīvās darbības; uzskata, ka jāsaglabā stabilizācijas standarti un finanšu uzraudzības regulējums eiro zonā;
Considers, with regard to economic governance, that the current economic crisis requires firm, coordinated and timely government intervention by all Member States, as well as regulatory measures in order to shore up financial markets and restore confidence; considers that new legislative measures should be based on the principles of transparency and accountability and that effective monitoring needs to be implemented so as to safeguard consumer's rights; considers that new regulation should include requirements against excessive leveraging and for higher capital reserves for banks; points, moreover, in this connection to the present problems relating to valuation rules and risk assessment; considers that controls need to keep up with financial innovations and that Europe should enhance the know-how of its regulatory bodies in this respect; considers that more regulation is not necessarily better regulation; considers that Member States must coordinate their regulatory actions; considers that stabilisation standards and regulation of the financial supervision in the eurozone must be safeguarded;
atgādina, ka zināma atbildība par pašreizējo krīzi ir jāuzņemas kredītvērtējuma aģentūrām; atzinīgi vērtē Eiropadomes aicinājumu pasteidzināt Komisijas likumdošanas priekšlikuma pieņemšanu, ar ko nosaka stingrākus noteikumus attiecībā uz kredītvērtējuma aģentūrām;
Recalls that credit rating agencies bear their share of responsibility for the financial crisis; welcomes the call by the European Council to speed up the Commission’s legislative proposal to tighten up the rules on rating agencies;
aicina Komisiju iesniegt likumdošanas priekšlikumu, lai uz tā sauktajiem mikrouzņēmumiem neattiecinātu ceturto uzņēmējdarbības tiesību direktīvu par gada pārskatiem;
Calls on the Commission to bring forward a legislative proposal to exempt so-called micro-entities from the scope of the Fourth Company Law Directive on annual accounts;
uzskata, ka vissteidzamākais uzdevums ir uzlabot finanšu nozares regulējumu pasaules mērogā, kam krietni jāpārsniedz klasiskās banku nozares robežas, veikt drosmīgus pasākumus, lai ieviestu saistošus noteikumus par konsultatīvu uzraudzību, pārredzamību, labu praksi, kā arī piemērot sankcijas visām tām valstīm un teritorijām, kuras nesadarbojas; aicina Komisiju izstrādāt atbilstīgus priekšlikumus un mudina Padomi sagatavot starptautisko sarunu politiskos jautājumus, lai šo pieeju varētu ātri pieņemt; atzīmē, ka globāla finansiāla stabilitāte ir sabiedrisks labums un atbildība par šī labuma nosargāšanu gulstas uz politisko vadītāju pleciem;
Believes that it is most urgent to enhance global regulation of the financial sector, which has to reach far beyond the classic banking sector, and to undertake bold measures to establish binding rules for prudential supervision, transparency and good practices, and apply sanctions to all nations and territories which do not cooperate; calls on the Commission to come forward with appropriate proposals and urges the Council to prepare the political field in international negotiations for a swift acceptance of such an approach; notes that global financial stability is a public good, and that responsibility for safeguarding this lies with political leaders;
ļoti atzinīgi vērtē Komisijas izveidoto augsta līmeņa neatkarīgu ieinteresēto personu grupu ar administratīvo slogu saistītiem jautājumiem un prasa iespējami drīz īstenot šīs grupas apstiprinātos priekšlikumus; uzsver, ka Lisabonas stratēģijai vajadzētu mazināt regulatīvo slogu uzņēmumiem, vienlaikus veicinot ražīgumu un līdz ar to arī lielākus izaugsmes tempus pārrobežu kontekstā; uzskata, ka Eiropai ir jāizvērtē regulējuma alternatīvas; jaunais regulējums ir jāapspriež ar ieinteresētajām personām, un galvenā uzmanība jāpievērš attiecībai starp regulējuma izmaksām un ieguvumiem;
Warmly welcomes the fact that the Commission has called for a High-Level Group on Debureaucratisation and asks that the proposals agreed by this Group be implemented as soon as possible; underlines that the Lisbon Strategy should provide for the reduction of regulatory burdens on companies, while furthering productivity and thus higher growth rates across the board; believes that Europe must examine alternatives for regulation, consult with stakeholders on new regulation and focus on the ratios between the costs and benefits of regulation;
atzinīgi vērtē Kopienas Lisabonas programmā sasniegto pēdējo gadu laikā, bet atzīmē, ka joprojām kavējas vairākas nozīmīgas likumdošanas iniciatīvas un tās jāpieņem prioritārā kārtā; uzsver nelīdzsvaroto situāciju attiecībā uz to iniciatīvu kvalitāti un kvantitāti, kuras paredzētas saskaņā ar dažādām Eiropas pamatnostādnēm; aicina izmantot līdzsvarotāku pieeju, lai atbalstītu tādu reformu programmu, kas ietver patiesu dažādas Eiropas politikas jomas atbalstošu pieeju; atbalsta Eiropas reformas programmas ārējās dimensijas stiprināšanu, ar nosacījumu, ka ir ieviesti augsti standarti, atbilstīgs tiesiskais regulējums un kooperatīvas darba metodes, lai sadarbotos ar citiem pasaules mēroga dalībniekiem ekonomikas jomā un risinātu globālus izaicinājumus; šajā sakarā atzinīgi vērtē vairāku Komisijas ģenerāldirektorātu darbu, izstrādājot jaunus kvalitātes rādītājus; mudina Padomi prasīt Komisijai nodrošināt, ka nākamajā valstu ekonomikas atveseļošanas programmu novērtējumā šādi rādītāji tiek izmantoti un iestrādāt tos Komisijas uzraudzības sistēmā, tādējādi iegūstot visaptverošāku un atbilstīgāku priekšstatu par panākumiem un trūkumiem saistībā ar Lisabonas un Gēteborgas stratēģiju;
Welcomes the progress made under the Lisbon Community programme during the last years, but notes that a number of important legislative initiatives are still pending and should be adopted as a matter of priority; underlines the unbalanced situation regarding the quality and quantity of initiatives under the different European guidelines; calls for a more balanced approach in the interests of a real multi-supportive European policy mix reform programme; supports the strengthening of the external dimension of the European reform agenda, providing for high standards, appropriate regulatory framework and cooperative working methods in order to collaborate with other international economic players and to meet global challenges; welcomes, in this context, the work undertaken by various Commission directorates-general in developing new qualitative indicators; urges the Council to ask the Commission to ensure that such indicators be used in upcoming evaluations of the NRPs and incorporated in the Commission’s monitoring, thereby creating a more comprehensive and adequate picture of the successes of the Lisbon-Gothenburg Strategy;
uzsver, ka, lai veiksmīgāk īstenotu Lisabonas stratēģijas mērķus, Padomei ir jānodrošina efektīvs spiediens saistībā ar daudzpusējo uzraudzību;
Emphasises that greater delivery within the Lisbon Strategy requires effective peer pressure on the part of the Council within the framework of multilateral surveillance;
norāda uz to, ka atklātā koordinācijas metode, kas deviņus gadus bija Lisabonas stratēģijas pamatā, ir parādījusi savu vājumu, saskaroties ar jaunām starptautiskām un iekšējām problēmām, ar kurām jāsaskaras Eiropas Savienībai; tādēļ mudina pēc Lisabonas stratēģijas termiņa beigām pieejas pamatā izmantot aktīvāku un globālāku politiku, proti, atjauninot pašreizējās kopējās politikas jomas (tirdzniecība, iekšējais tirgus, Ekonomikas un monetārā savienība utt.) un izveidojot jaunas kopējās ārpolitikas jomas (enerģija, klimats, attīstība, migrācija utt.);
Points out that the open method of coordination, on which the Lisbon Strategy has been based for nine years, has revealed these limitations in the face of new internal and external challenges confronting the European Union; urges therefore that the post-Lisbon period be based on a more proactive, more global policy, i.e. on the updating of existing common policies (for trade, internal market, economic and monetary union, etc.) and on new common external policies (energy, climate, development, migration, etc.);
uzsver, ka ES budžeta un valsts izdevumu „lisabonizācijai” visās dalībvalstīs ir jākļūst par realitāti, jo tā dominējošo darbību jomā varētu iekļaut pašu Lisabonas stratēģiju un radikāli palielināt efektivitāti, cenšoties sasniegt izaugsmes un darbavietu radīšanas mērķus;
Stresses that the 'Lisbonisation' of public expenditure in all Member States and of the EU budget must become a reality, as it would mainstream the Lisbon Strategy itself and radically enhance effectiveness in the quest for achieving the goals of growth and job creation;
atzīmē, ka instrumenta, kas ES ir vajadzīgs Lisabonas stratēģijas mērķu veicināšanai, pamatā ir visu attiecīgo politikas jomu, visu finanšu instrumentu un fondu, kā arī ES budžeta iekļaušana dominējošo darbību jomā, lai paātrinātu un pastiprinātu centienus nodrošināt izaugsmi un darbavietu radīšanu; uzskata, ka īstermiņā ir vajadzīgi fiskāli stimuli, lai strauji atgūtos pēc ekonomiskās krīzes, ar nosacījumu, ka tiek pārorientēti privātie izdevumi un uzvedība saskaņā ar mērķiem, kas noteikti Lisabonas-Gēteborgas stratēģijā un klimata-enerģijas paketē; šajā sakarā brīdina no bezatbildīgiem nodokļu samazinājumiem; uzskata, ka fiskāli stimuli jāorientē uz sociāliem un vides mērķiem; uzskata, ka iespējamie līdzekļi ir pievienotās vērtības nodokļa likmju samazināšana, ko piemēro darbietilpīgiem un vietējā līmenī sniegtiem pakalpojumiem, turklāt uzskata, ka var piešķirt finansējumu videi saudzīgām iniciatīvām, cita starpā, enerģijas nozarē, kā arī autotransporta nozarē un būvniecības nozarē, jo īpaši tādēļ, ka šajās nozarēs ir katastrofāli krities pieprasījums; uzskata — ar atbrīvojumiem no nodokļa var sniegt atbalstu patērētājiem, iegādājoties mazāk piesārņojošus vieglos automobiļus un videi saudzīgākus mājokļus;
Notes that the tools needed by the EU to foster the goals of the Lisbon Strategy are essentially the streamlining of all related policies, all financial instruments and funds, as well as the EU budget in such a way as to induce an acceleration and deepening of efforts for growth and job creation. considers that, in the short run, fiscal stimuli are needed for swift recovery from the economic crisis provided that it reorientates private expenses and behaviour in consistency with the objectives set by the Lisbon-Gothenburg Strategy and the climate-energy package; warns in this context against indiscriminate tax cuts; takes the view that fiscal stimuli must be targeted towards social and environmental objectives; considers that possible means are reductions in value-added tax levels, for labour-intensive services and locally supplied services, considers also that funding can be provided for green initiatives in, inter alia, the energy sector, as well as the automobile and the construction sector, especially since these sectors are experiencing a collapse in demand for their products; considers that consumers can, for example, be supported in buying greener cars and environmentally friendly housing through tax exemptions;
pauž nožēlu, ka Lisabonas stratēģija daudzu ES dalībvalstu politikā joprojām ir vāji atpazīstama; uzskata, ka visu ekonomikas procesu dalībnieku mobilizācijai ir būtiska nozīme, lai nodrošinātu tās efektīvu īstenošanu; jo īpaši uzskata, ka labāka darba devēju un darbinieku, dalībvalstu parlamentu, reģionālo un vietējo pārvaldes iestāžu, kā arī pilsoniskās sabiedrības līdzdalība uzlabos Lisabonas stratēģijas rezultātus un veicinās attiecīgo reformu sabiedrisko apspriešanu; uzskata, ka iespējams mobilizēt visas ieinteresētās puses, atbilstīgi piemērojot vairāku līmeņu pārvaldības principu;
Regrets the still weak visibility of the Lisbon Strategy in the national politics of many EU countries; takes the view that the mobilisation of all economic stakeholders is essential to ensure its effective implementation; believes, in particular, that closer involvement of social partners, national parliaments, regional and local authorities as well as civil society will improve the results of the Lisbon Strategy and enhance the public debate on appropriate reforms; believes that the mobilisation of all stakeholders can be ensured through proper implementation of the principle of multi-level governance;