natgillin/translations-raw huggingface dataset:
tā kā tiesības iesniegt lūgumrakstus ir iekļautas EK Līgumā kopš 1992. gada un ir apstiprinātas Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 44. pantā un Eiropas Parlamenta Reglamenta 191. pantā;
whereas the right to petition has been enshrined in the EC Treaty since 1992 and is confirmed in the Article 44 of the Charter of Fundamental Rights of the European Union and in Rule 191 of the Rules of Procedure of the European Parliament,
tā kā Parlaments, Padome un Komisija ir apstiprinājuši tiesības iesniegt lūgumrakstus un ir nodrošinājuši garantiju attiecībā uz lūgumrakstu starpiestāžu pārraudzību;
whereas Parliament, the Council and the Commission have formally confirmed the right to petition and have provided a guarantee regarding inter-institutional follow-up on petitions,
tā kā šo tiesību īstenošana ir īpaši svarīga Eiropas pilsoņiem un tā kā tā ir nozīmīga arī Eiropas iestādēm, jo ļauj izmantot tiešu informāciju no parastiem Eiropas pilsoņiem par viņu bažām un grūtībām saistībā ar ES tiesību aktu piemērošanu;
whereas the exercise of this right is important for EU citizens in particular, but also for the European institutions, because it allows them to benefit from a direct source of information regarding the concerns and difficulties encountered by ordinary citizens following the application of EU legislation,
tā kā Parlaments uzskata, ka lūgumraksti ir līdzeklis, kā uzlabot tā politisko uzraudzību un kontroli pār ES darbībām, kā arī veids, kādā ES, dalībvalstu, reģionālās un vietējās varasiestādes transponē un īsteno ES politiku;
whereas Parliament regards petitions as a means by which it may improve its political oversight and control over the actions of the EU and the way in which the EU's policies are transposed and implemented by EU, national, regional and local authorities,
tā kā pēc ES paplašināšanās 2004. gada maijā desmit jauno dalībvalstu pilsoņi ieguva tiesības iesniegt Parlamentam lūgumrakstus savā valsts valodā un bija jāpieliek ievērojamas pūles, lai tehniski nodrošinātu viņiem iespēju šīs tiesības izmantot savās interesēs;
whereas, following enlargement of the EU in May 2004, citizens from ten new Member States acquired the right to petition Parliament in their national languages and a considerable logistical effort has been necessary to enable them to benefit from that right,
tā kā pastāvīgi jānodrošina, ka ES pilsoņi ir pienācīgi informēti savām likumīgajām tiesībām iesniegt Parlamentam lūgumrakstus par jautājumiem, kas ir Eiropas Savienības kompetencē;
whereas there is always a need to ensure that EU citizens are properly informed of their legitimate right to petition Parliament about matters of concern falling within the fields of activity of the EU,
tā kā gandrīz viena trešdaļa lūgumrakstu, ko saņem Parlaments, ir atzīti par nepieņemamiem, daļēji nepietiekamās informētības dēļ par Parlamenta, Eiropas ombuda un Eiropas Cilvēktiesību tiesas kompetences atšķirībām, kā arī par pieejamajiem dažādajiem palīdzības veidiem dalībvalstu līmenī;
whereas almost one-third of the petitions received by Parliament are declared inadmissible, partly as a result of insufficient information about the different competences of, respectively, Parliament, the European Ombudsman, the European Court of Human Rights, and the various national means of redress available,
tā kā Parlaments ir uzlabojis lūgumrakstu pārbaudes procedūras, lai darbu, kas saistīts ar lūgumrakstiem, varētu veikt daudz efektīvāk un pārredzamāk, taču uzskata, ka daudz vairāk varētu darīt, lai apvienotu un nostiprinātu administratīvās struktūras, kuras atbild par lūgumrakstu apstrādi, jo īpaši, lai turpmāk nodrošinātu līdzsvarotu un taisnīgu attieksmi pret lūgumrakstu iesniedzējiem, kā arī, lai garantētu, pēc lūgumrakstu iesniedzēju prasības, šā procesa konfidencialitāti;
whereas Parliament has improved the procedure for examining petitions in order to be able to deal with petitions more effectively and transparently, but considers that more could be done to integrate and consolidate administrative structures with responsibility for the petitions process, in particular to further ensure a balanced and just treatment of petitioners, as well as to ensure the confidentiality of the process when requested by petitioners,
tā kā sadarbība starp Parlamentu, ombudu un Komisiju vēl joprojām ir obligāta prasība, tiem risinot jautājumus, par ko ziņo pilsoņi lūgumrakstos un sūdzībās, un lielāku efektivitāti varētu panākt, uzlabojot atsevišķas procedūras starp trim iestādēm, piemēram, lūgumraksta izskatīšanas procedūru apvienojot ar izmeklēšanu, ja par vienu un to pašu jautājumu ir iesniegts gan lūgumraksts, gan arī sūdzība;
whereas cooperation between Parliament, the Ombudsman and the Commission remains a prerequisite when they address the matters raised by citizens in their petitions and their complaints, and some streamlining of procedures between the three bodies, such as combining investigations with the petitions procedure when complaints and petitions are tabled on the same subject, might bring about greater efficiency,
tā kā atbilstoši EK Līguma 230. pantam Parlamentam ir tiesības Eiropas Kopienu tiesā ierosināt lietas saskaņā ar tādiem pašiem noteikumiem, kā Padomei un Komisijai, un tādējādi teorētiski tā pārziņā ir gan juridiski, gan politiski instrumenti, lai daudz efektīvāk strādātu pilsoņu likumīgo interešu labā,
whereas, under Article 230 of the EC Treaty, Parliament has the right to bring actions before the Court of Justice of the European Communities under the same conditions as the Council and the Commission, and thus has at its disposal both the legal and the political instruments to respond more effectively to citizens' legitimate concerns,
tā kā Parlaments tomēr ir pastāvīgi veicinājis uzticamu sadarbību it īpaši ar Komisiju kā ar līgumu sargātāju, jo tas ir efektīvs veids, kā risināt problēmas, kuru dēļ pilsoņiem jāmeklē palīdzība;
whereas Parliament, nevertheless, has constantly promoted loyal co-operation, notably with the Commission, as the guardian of the Treaties, as an effective means of remedying problems that have led citizens to seek its assistance,
tā kā saskaņā ar 2005. gada 26. maija Pamatnolīgumu par Eiropas Parlamenta un Komisijas attiecībām OV C 117 E, 18.5.2006., 123. lpp.
whereas, according to the Framework Agreement on relations between the European Parliament and the Commission of 26 May 2005 OJ C 117 E, 18.5.2006, p.
tā kā dalībvalstu un Padomes īpašais pienākums ir nodrošināt ES pilsoņiem, ka dalībvalstu, reģionālās un vietējās varasiestādes, kā arī to pakļautībā esošās aģentūras ievēro un pareizi piemēro ES tiesību aktus;
whereas the Member States and the Council have a particular duty to guarantee to EU citizens that EU legislation is observed and properly applied by national, regional and local administrations, including by agencies acting under their authority,
tā kā ir jāatceras, ka, protams, ne vienmēr tiek apmierinātas Eiropas pilsoņu prasības, kas izteiktas saņemtajos un izmeklētajos pieņemamajos lūgumrakstos, taču pietiekoši liela daļa no lūgumrakstiem palīdz atrisināt kādu noteiktu jautājumu vai arī norāda uz kādu problēmu, kas vēlāk var noderēt Parlamentam jaunu Kopienas tiesību aktu apspriešanas gaitā,
whereas it must be recorded that, naturally, not all admissible petitions received and investigated provide EU citizens with satisfaction, but that a reasonable proportion of petitions do lead to the resolution of a particular problem, or highlight a particular concern which may later serve Parliament when negotiating new Community legislation,
vēlreiz apstiprina Lūgumrakstu komitejas nozīmīgo lomu, saglabājot saikni starp ES un tās pilsoņiem, kā arī stiprinot Eiropas sabiedrības viedokli par ES lēmumu pieņemšanas procesa demokrātisko likumību un atbildību;
Reaffirms the vital role of its Committee on Petitions in reconnecting with the citizens of the EU, and in reinforcing the democratic legitimacy and accountability of the EU decision-making process in the eyes of European public opinion;
atgādina, ka lūgumraksti arī ziņo Eiropas iestādēm par to, ko pilsoņi vēlas sagaidīt no ES politikas un kādā mērā šīs vēlmes tiek piepildītas;
Recalls that petitions also alert the EU institutions to what individual citizens expect of EU policies and the extent to which those expectations are fulfilled;
uzskata, ka Lūgumrakstu komiteja piedāvā pilsoņiem svarīgu kanālu, lai viņi darītu zināmas savas domas par Eiropas tiesību aktiem un politikas virzieniem, tādējādi veicinot demokrātisko kontroli pār Kopienas tiesību aktiem un to īstenošanu ES, valstu, reģionālajā un vietējā līmenī;
Believes that its Committee on Petitions offers citizens an important conduit for providing their feedback concerning EU acts and policies, thus contributing to a strengthening of democratic control over Community legislation and its implementation at EU, national, regional and local levels;
uzsver, ka lūgumrakstu procedūra piedāvā Parlamentam iespēju piekļūt un, ja nepieciešams, rīkoties, lai novērstu neskaidrības, kas saistītas ar ES politiskajiem mērķiem, kā arī Kopienas tiesību aktu nepilnības vai to nepareizu īstenošanu dalībvalstīs;
Emphasises the fact that the petitions process offers Parliament the possibility to assess and, when necessary, to act in order to overcome ambiguities in the political objectives of the EU, as well as loopholes in, or the misapplication of, Community legislation by Member States;
uzsver Komisijas nozīmīgo lomu lūgumrakstu iepriekšējas analīzes nodrošināšanā, kas palīdz komitejai rast atbilstošus risinājumus jautājumiem, kas izraisa pilsoņu bažas, un problēmām, ar kurām tie saskaras ikdienā;
Underlines the significant role played by the Commission in providing preliminary analyses of petitions which helps the Committee to find appropriate solutions to the concerns and problems with which citizens are confronted during their everyday lives;
uzsver, ka turpmāka sadarbība starp Parlamentu, ombudu un Komisiju ir savstarpēji noderīga kopējo mērķu sasniegšanai – Eiropas administrācijas sistēmas pilnveidošanai un kvalitatīvāku tiesību aktu izstrādāšanai ar lielāku pilsoņu līdzdalību; uzsver, ka vispārējās ētikas normas visām Kopienas iestādēm jāievieš atbilstoši Labas administratīvās prakses kodeksam, ko izveidoja Eiropas ombuds un apstiprināja Eiropas Parlaments;
Stresses that further cooperation between Parliament, the Ombudsman and the Commission is mutually beneficial in fulfilling their common objectives to improve EU administration and developing better quality and more citizen-inspired legislation; emphasises the fact that common rules of conduct for all Community institutions must be established along the lines of the Code of Good Administrative Behaviour drawn up by the European Ombudsman and endorsed by Parliament;
tāpēc pauž bažas un izbrīnu par to, ka Komisijas 22. gada ziņojumā par Kopienas tiesību aktu (2004) ( KOM(2005)0570 ) piemērošanas uzraudzību nav atzīta lūgumrakstu procedūras svarīgā nozīme pārkāpumu atklāšanā, jo ziņojuma saturā nav minēta neviena atsauce uz lūgumrakstiem, vienīgā atsauce atrodama 1. pielikuma tabulā;
Expresses its concern and surprise that, in this context, the Commission's 22nd annual report on monitoring the application of Community law (2004) ( COM(2005)0570 ) fails to recognise the important role of the petitions procedure in identifying infringements because there is no reference to petitions in the body of the report, the only reference being in a table of Annex 1;
uzskata, ka Komisijai, izmantojot oficiāla paziņojuma vēstuli, jāziņo par lēmumu atklāt pārkāpumu izmeklēšanas procesu pirms darba uzsākšanas, it īpaši, ja lūgumraksts par attiecīgo jautājumu ir iesniegts Parlamentam;
Considers that the Commission should notify decisions on opening infringement proceedings before the service of a letter of formal notice, in particular when Parliament has been petitioned on the issue in question;
ierosina, risinot jautājumu, par kuru ir iesniegts gan lūgumraksts Parlamentam, gan sūdzība Komisijai, abas procedūras pienācīgi saskaņot, ņemot vērā, ka tiesības iesniegt lūgumrakstu ir Līgumā garantētās pamattiesības, turklāt Parlaments nodrošina pārredzamus noteikumus debatēm, kas ir atvērtības un sabiedriskās atbildības pilnveidošanas priekšnoteikums;
Recommends that, whenever citizens file, on the same subject, both a petition to Parliament and a complaint to the Commission, both procedures should be properly coordinated when dealing with the issues raised, given that the right to petition is a fundamental right, safeguarded by the Treaty, and because Parliament provides a transparent framework for debates, which is a prerequisite for improved openness and enhanced public accountability;
pauž aizvien lielākas bažas par nepamatoto un pārmērīgi ilgo laiku, bieži vien vairāku gadu garumā, ko Komisija pēc pārkāpumu tiesvedības uzsākšanas velta tās veikšanai un pabeigšanai, un pauž neapmierinātību ar bieži sastopamajiem gadījumiem, kad dalībvalstis nepilda Eiropas Kopienu Tiesas lēmumus; uzskata, ka tas apdraud EK tiesību aktu nostādņu uzticamību un to saskaņotu ieviešanu, kā arī diskreditē ES mērķus;
Expresses its growing concern at the unreasonable and excessive amount of time - often spanning several years - which the Commission takes to pursue and conclude infringement proceedings after they are eventually launched, and its dissatisfaction with the frequent examples of Member States' non-compliance with decisions of the Court of Justice; considers that this undermines the credibility of the formulation and coherent application of EC law, and that it brings discredit on the objectives of the EU;
turklāt vērš uzmanību uz to, cik svarīgi ir ātri ieviest dalībvalstīs Tiesas spriedumus pārkāpumu izmeklēšanas procesu gadījumos; atzinīgi vērtē stingrāku politiku, ko 2005. gada decembrī pieņēma Komisija, saistībā ar tiesvedību pret dalībvalstīm Tiesā, liekot tām izmaksāt vienreizējus maksājumus vai kavējuma naudas; uzskata, ka šī politika jāīsteno noteikti, lai nodrošinātu ES autoritāti un apmierinātu Eiropas pilsoņu likumīgās vēlmes;
Furthermore draws attention to the importance of the quick implementation by Member States of judgments of the Court of Justice in infringement proceedings; welcomes the stronger policy adopted by the Commission in December 2005 on bringing Member States before the Court of Justice in order that lump sums and penalty payments be imposed; believes that this policy needs to be applied with vigour to ensure EU authority and to meet the legitimate expectations of EU citizens;
uzskata, ka šī nepieņemamā situācija ir pilnīgāk jāizmeklē kompetentām Parlamenta komitejām, lai sagatavotu ieteikumus par noteiktāku parlamentu līdzdalību pārkāpumu tiesvedībā, kā arī par efektīvākiem veidiem, kā palīdzēt pilsoņiem;
Believes that this unacceptable situation should be further investigated by the competent committees of Parliament with a view to recommendations being made about more distinct parliamentary involvement in infringement proceedings and a more effective means of redress for citizens;
uzsver, cik nozīmīgas ir valsts līmeņa informācijas kampaņas par EK tiesību aktiem, politikas virzieniem un mērķiem, lai pilnveidotu pilsoņu zināšanas, kas varētu arī veicināt nepamatoto lūgumrakstu un sūdzību skaita samazināšanos, vienlaikus uzlabojot Parlamenta un Komisijas spēju nodrošināt pareizu ES likumu un politikas ieviešanu sadarbībā ar dalībvalstīm;
Underlines the importance of nationally-led information campaigns to facilitate a better knowledge of the substance of EC legislation, policies and objectives by citizens; which could also help to reduce the number of unfounded petitions and complaints while, at the same time, improve the ability of Parliament and the Commission to ensure the correct application of EU law and policy in cooperation with the Member States;
atgādina, ka dalībvalstīm ir izšķirošā loma EK tiesību aktu pareizā īstenošanā un ES veidošanā atbilstoši tās pilsoņu vajadzībām; uzsver nepieciešamību labāk saskaņot dalībvalstu un to parlamentu pārstāvju dalību Lūgumrakstu komitejas debatēs;
Recalls the key role that Member States play in correctly implementing the EC legislation and in making the EU more relevant to citizens; stresses the need for a better coordinated participation of the representatives of the Member States and their parliaments in the debates of the Committee on Petitions;
mudina veikt faktu izmeklēšanas misijas ar skaidru nolūku un mērķi, laiku pa laikam nosūtot tās uz dažādām dalībvalstīm vai ES reģioniem atbilstoši Reglamenta 192. pantam, lai izmeklētu lūgumrakstu iesniedzēju izvirzītos jautājumus, un turpina atbalstīt šādu izmeklēšanu, ja tas nodrošina lielāku skaidrību par problēmām, kas bieži vien pēc būtības ir sarežģītas, un palīdz pievērst atbildīgo iestāžu uzmanību šiem jautājumiem, kas arī mudina pilsoņu interesēs rast efektīvu un praktisku risinājumu;
Encourages fact-finding missions pursuant to Rule 192 of its Rules of Procedure, with clear aims and objectives, which are occasionally despatched to various Member States of the EU to investigate issues raised by petitioners, and continues to support such missions when the situation fully warrants it, as they offer a clearer view of often complex problems on the ground and help raise awareness among the competent authorities, which also increases the pressure to find effective and pragmatic solutions in the interests of citizens;
pieprasa, lai ziņojumus, kas ir apstiprināti pēc šādas izmeklēšanas, informēšanas nolūkā pārsūtītu Parlamenta Prezidijam un vajadzības gadījumā arī citām komitejām, kuras piedalās attiecīgo jautājumu risināšanā;
Calls for the reports that are approved as a result of such missions to be forwarded to the Bureau of Parliament and, where required, to other committees with an interest in the issues raised, for their information;
atkārtoti uzsver priekšlikumu Padomei par kādas vecākās amatpersonas iecelšanu, kas koordinētu ar lūgumrakstiem saistītos jautājumus, jo daudzi lūgumraksti var skart politiski jutīgus jautājumus par EK likumdošanas aktu un ES mērķu transponēšanu dalībvalstīs;
Reiterates the proposal for the Council to designate a senior official to coordinate matters related to petitions, as many of the petitions may touch upon sensitive political issues related to the transposition by Member States of EC legislation and the EU's objectives;
norāda, ka pirmajā gadā kopš ES paplašināšanās līdz 25 dalībvalstīm Parlamentā iesniegto lūgumrakstu skaits pretēji paredzētajam ir palicis samērā nemainīgs; taču jo labāk jauno dalībvalstu pilsoņi iepazīsies ar lūgumrakstu procedūru, jo biežāk viņi izmantos šīs tiesības, kas ir nenovēršami;
Notes that during the first year since the enlargement of the EU to 25 Member States, the number of petitions received by the Parliament has remained relatively constant, contrary to initial expectations; however, it is inevitable that the more closely the citizens of the new Member States become acquainted with the petitions process, the more frequently they will make use of their rights;
aicina Parlamentu veikt pasākumus gan ES, gan dalībvalstu līmenī, lai palielinātu jauno dalībvalstu pilsoņu zināšanas par viņu tiesībām iesniegt Parlamentam lūgumrakstus saskaņā ar EK Līguma 194. pantu par jautājumiem, kas attiecas uz tām ES darbības jomām, kuras viņus skar tieši, kā arī lai uzsvērtu, ka sūdzības ombudam saskaņā ar EK līguma 195. punktu attiecas vienīgi uz aizdomām par sliktu pārvaldību ES iestādēs vai struktūrvienībās;
Calls for measures to be taken both at EU and at national level by Parliament to increase the awareness of EU citizens of their rights to petition Parliament under Article 194 of the Treaty on matters within the EU's fields of activity which concern them directly, and to emphasise also the fact that complaints to the Ombudsman under Article 195 of the Treaty concern only allegations of maladministration within the EU institutions or bodies;
atzinīgi vērtē un apsveic paveikto, lai stiprinātu komitejas sekretariātu ar mērķi īstenot vajadzību pēc valodnieciskas, juridiskas un politiskas ekspertīzes un uzsver, ka šis process jāturpina, lai jautājumi tiktu ātrāk atrisināti, izmeklēšana būtu daudz efektīvāka un dienesti būtu vienlīdz pieejami visiem ES pilsoņiem; tomēr ar nožēlu atzīmē pastāvīgo personāla trūkumu komitejas sekretariātā, ņemot vērā augošo lūgumrakstu skaitu no jaunajām dalībvalstīm;
Acknowledges and welcomes the steps made to strengthen the secretariat of the Committee in order to cover the need for linguistic, legal and political expertise and stresses that this process should continue, so that response times may become shorter, investigations even more effective and its service be equally available to all citizens of the EU; regrets, however, the permanent lack of staff in the Committee secretariat with regard to the growing number of petitions coming from the new Member States;
aicina Priekšsēdētāju piemērotā laikā konferenci izskatīt jautājumu par Lūgumrakstu komitejas locekļu skaita ievērojamu palielināšanu līdz 50 pilntiesīgiem locekļiem, lai nodrošinātu Eiropas pilsoņu labāku izpratni par viņu lietām komitejā, tādējādi ļaujot Parlamentam efektīvāk atbildēt uz lūgumrakstu iesniedzēju vēlmēm;
Calls upon the Conference of Presidents to consider, at the appropriate time, a substantial increase in the membership of the Committee of Petitions to 50 full members in order to ensure that EU citizens are able to obtain an even better understanding of their case in Committee, and thus allow Parliament to better respond to the expectations of petitioners;
atzinīgi vērtē 2005. gada jūlijā ieviesto jauno datorizētās vadības sistēmu darbam ar lūgumrakstiem, kas darbojas gan kā datubāze, gan kā pārvaldības līdzeklis, nodrošinot informāciju par darba procesu attiecībā uz lūgumrakstiem; norāda, ka elektroniskā lūgumrakstu programmatūra ir pieejama komitejas locekļiem, viņu asistentiem, kā arī politisko grupu personālam un ka tā ir paredzēta komitejas darbību pārredzamības un efektivitātes pastiprināšanai;
Welcomes the introduction, in July 2005, of a new software system for petitions that functions both as a database and as a management tool providing information about the petitions workflow; and points out that the e-Petition software is accessible to Members of the Committee, their assistants as well as the political group staff and aims at further reinforcing the transparency and the efficiency of the Committee's activity;
norāda, ka Līguma 230. pants dod iespēju Parlamentam nosūtīt Tiesai lietas par Līguma vai jebkura cita likuma piemērošanas pārkāpumiem;
Notes that Article 230 of the Treaty enables Parliament to refer to the Court of Justice cases of violation of the Treaty or any other rule of law related to its application;
uzsver, ka Parlamentam tika piešķirtas likumīgas tiesības izmantot savas pilnvaras, ja tas ir nepieciešams, lai novērstu nopietnu Kopienas tiesību aktu pārkāpumu, kas atklāts lūgumraksta izskatīšanas gaitā;
Stresses the legitimate entitlement of Parliament to make use of its powers if this is necessary in order to bring to an end a serious infringement of Community law which has been revealed in the course of the examination of a petition;
atgādina, ka kopš 1998. gada Eiropas Parlaments aicina pārskatīt 1989. gada Iestāžu nolīgumu; aicina Padomi un Komisiju kopā ar Parlamentu pārskatīt šo nolīgumu, lai efektīvāk apmierinātu lūgumus un noteiktu attiecīgajā jomā skaidru un saskaņotu iestāžu sadarbības sistēmu;
Recalls that since 1998 Parliament has called for a review of the Interinstitutional Agreement of 1989; reiterates its urgent requests for the Council and the Commission to undertake this review with a view to a more effective means of redress and defining a clear and coherent framework for essential cooperation between the institutions in the area concerned;