natgillin/translations-raw huggingface dataset:
uzsver, ka apmēram 50 % darba ņēmēju ES, jo īpaši MVU un apakšlīgumu slēgšanas ķēdēs ietvertos uzņēmumos, nav pieejami profilakses dienesti; uzsver, ka vairākums esošo dienestu neaptver visas jomas un daudzi pienācīgi neatspoguļo profilakses pasākumu hierarhiju, kas noteikta pamatdirektīvā; uzskata, ka risku profilakses noteikumam, kā arī efektīvai profilakses politikai, tostarp pieejamības pasākumiem, darba ņēmēju apmācības kursiem un semināriem, ir jāattiecas uz visiem darba ņēmējiem gan publiskajā, gan privātajā sektorā un ka īpaša uzmanība jāpievērš mazāk aizsargāto darba ņēmēju situācijai, tostarp cilvēkiem, kam jāiesaistās obligātā darba shēmās bez iepriekšējas apmācības un nepieciešamajām prasmēm; uzskata, ka turklāt ir jāņem vērā jauni nodarbinātības veidi, lai nodrošinātu, ka profilakses un kontroles pasākumi attiecas uz visiem darba ņēmējiem, jo īpaši uz mazāk aizsargātiem darba ņēmējiem, neatkarīgi no veicamā darba veida un nodarbinātības formas; vēlas, lai tiktu noteikts mērķis nodrošināt vienu drošības inspektoru uz katriem 3 000 darba ņēmējiem;
Points out that about 50% of workers in the EU still have no access to preventive services, especially as regards SMEs and subcontracting chains; highlights that most existing services are not fully multidisciplinary and many do not properly reflect the hierarchy of preventive measures laid down in the Framework Directive; believes that all workers, those in the public and also in the private sector, should be covered by risk-prevention arrangements as well as effective prevention policies, including accessibility arrangements, training courses and workshops for workers, and special attention should be paid to the situation of vulnerable workers, including people having to take part in mandatory work activity schemes without previous training and necessary skills; also believes that the new forms of employment should be taken into account so as to ensure that prevention and monitoring measures cover all workers, in particular vulnerable workers, regardless of the type of work that they do and their employment arrangements; hopes that the target will be one safety advisor for every 3 000 employees;
uzskata, ka uzņēmumu sociālā atbildībai ir ietekme uz DDVA veicināšanu;
Considers that corporate social responsibility has a part to play in promoting OHS;
uzskata, ka jānodrošina profilakses dienestu neatkarība no darba devējiem; uzskata, ka attiecībā uz veselību darbā uzraudzību, brīdinājumus, veselības ekspertīzi un no tā izrietošos padomus var sniegt tikai neatkarīgi veselības aprūpes profesionāļi; pauž nožēlu, ka atsevišķās dalībvalstīs arodveselības pakalpojumi joprojām tiek uzticēti darba devēju asociācijām, kas vienlaikus ir “tiesneši un lietas dalībnieki”, kuru kopsapulce ir faktiskā lēmējinstitūcija;
Believes that the independence of prevention services vis-à-vis the employer must be guaranteed; considers, as far as occupational health is concerned, that monitoring, alerts, health expertise, and the related sound advice can be handled only by independent health professionals; regrets that the management of occupational health services remains entrusted, in certain Member States, to employer associations, acting as both judge and defendant, their general meetings being the real decision-taking bodies;
uzsver, ka ‐ ņemot vērā pētniecības attīstību veselības nozarē, sociālekonomisko apstākļu nemitīgo mainīgumu, jaunu tehnoloģiju attīstību un pārmaiņas darba tirgū, Eiropas Savienības un dalībvalstu varas iestādēm jābūt īpaši vērīgām attiecībā uz jaunu arodrisku rašanos un savlaicīgi jāatjaunina attiecīgie tiesību akti, īstenošanas noteikumi un smagu un veselībai kaitīgu darbu saraksts;
Takes the view that progress of research in the health sector, the constantly evolving socio-economic conditions, developments in new technologies and changes in the labour market require vigilance at European and national level regarding the emergence of new occupational hazards and the timely updating of the relevant legislation, its implementation framework and the list of arduous and unhealthy occupations;
atgādina, ka darba inspektoriem ir būtiska loma izglītošanā, pārliecināšanā un veicināšanā, kā arī spēkā esošo tiesību aktu īstenošanas pārbaudē un tādējādi arī profilaksē, jo īpaši, pārbaudot pienācīgu darba apstākļu nodrošināšanu mazāk aizsargātām darba ņēmēju grupām vai profesijām, kas, iespējams, tiek praktizētas nelegāli; uzsver, ka dalībvalstīm ir jānodrošina augstu kvalitātes standartu ievērošana darba inspektoru apmācībā; mudina dalībvalstis palielināt darba inspekcijas personālu un tai pieejamos resursus, lai sasniegtu SDO ieteikto mērķi, kas paredz viena inspektora nodrošināšanu uz katriem 10 000 darbiniekiem; aicina pastiprināt sankcijas pret uzņēmumiem, kas neievēro savas saistības darba ņēmēju pamattiesību jomā uzskata, ka sankcijām šādos gadījumos ir jābūt iedarbīgām, preventīvām un samērīgām;
Points out that labour inspectors play a vital role through education, persuasion and encouragement and in verifying the implementation of the legislation in force and, thereby, in prevention, in particular by ascertaining compliance with decent working conditions for vulnerable categories of workers or in occupations in which undeclared work tends to occur; stresses that the Member States must guarantee high standards in the training of labour inspectors; encourages the Member States to increase the staffing levels of, and the resources available to, their labour inspectorates in order to meet the target of one inspector for every 10 000 workers, as recommended by the ILO; encourages the strengthening of sanctions against enterprises not complying with their obligations concerning fundamental workers' rights and considers that the penalties in such cases must be effective, proportionate, and dissuasive;
aicina dalībvalstis cīnīties pret birokrātisko slogu un valsts kontroles mehānismu sarežģītību darba drošības un veselības aizsardzības un darba inspekcijas jomā, stiprinot to dinamiku un vienkāršojot apgrūtinošās iekšējās procedūras, lai varētu veikt vairāk un efektīvākas pārbaudes;
Urges Member States to combat the burden of bureaucracy and the labyrinthine structure of state control mechanisms for health and safety at work and work inspections, by strengthening their dynamics and simplifying time-consuming internal procedures with a view to implementing more and more effective controls;
prasa dalībvalstīm stingrāk kontrolēt neziņošanu par nelaimes gadījumiem darbā;
Calls on Member States to bring more searching scrutiny to bear on the failure to report accidents at work;
aicina Komisiju izvirzīt priekšlikumu direktīvai, kas aizsargātu tādas personas, kuras likumīgi ziņo par neatzītiem DDVA riskiem, īpaši, brīdinot attiecīgo darba inspekciju; šādām personām ir jānodrošina aizsardzība, lai novērstu jebkāda spiediena izdarīšanu uz tām (draudēšanu atlaist no darba u. c.); šajā sakarībā aicina Komisiju novērst šādu darba ņēmēju iekļaušanu “melnajos sarakstos”, rūpējoties, lai šāds darba pamattiesību pārkāpums netiktu pieļauts ar efektīvām, samērīgām un preventīvām sankcijām;
Calls on the Commission to propose a directive protecting individuals who legitimately warn of OHS unacknowledged risks, notably by notifying the appropriate labour inspectorate; these individuals should be protected in order to prevent any pressure being exerted on them (threats of dismissal, etc.); calls in this regard on the Commission to put an end to blacklisting of such workers by making sure that such a violation of a fundamental labour right is prevented by means of effective, proportionate and dissuasive sanctions;
aicina, lai privātajā un publiskajā sektorā tiktu pievērsta vienāda uzmanība darba drošības un veselības aizsardzības problēmu profilaksei; norāda, ka nediskriminācijas principam ir saistošs raksturs;
Calls for the prevention of problems related to health and safety at work to be treated with the same attention in the private and the public sector; points out that the principle of non-discrimination is binding;
pauž nožēlu par sabiedrības veselības politikas un arodveselības politikas savstarpējas koordinācijas trūkumu vairākās dalībvalstīs;
Deplores the failure in a number of Member States to coordinate public and occupational health policies;
prasa dalībvalstīm uzlabot periodisku medicīniskas pārbaužu uzraudzīšanu un novērtēt to rezultātus, lai darbiniekiem garantētu tādu veselības stāvokli, kas atbilst ar viņu darbu saistītām prasībām;
Calls on Member States to monitor periodical medical examinations more effectively and evaluate the results thereof, so as to ensure that the state of health of workers is in accordance with the demands of the workplace;
prasa Komisijai izstrādāt labas prakses kopumu šajā jomā; uzsver, ka dalībvalstīm ir jārīko labas prakses apmaiņas, lai palielinātu darbinieku efektivitāti darbā;
Calls on the Commission to draw up a set of good practices in this area; stresses the need for Member States to organise exchanges of good practice with a view to improving workplace efficiency;
uzskata, ka ir iespējams atbalstīt dalībvalstis jaunu risku izpētē un jaunas prakses ieviešanā, kas veicinātu drošības noteikumu efektīvāku piemērošanu, izmantojot 7. pamatprogrammu pētniecības un inovāciju atbalstam;
Believes that Member States can be supported in research on new risks and introducing new practices contributing to more effectively applying security rules, through the 7th Framework Programme on Research and Innovation;
uzskata, ka risku novērtēšanai ir jābūt daudznozaru pasākumam un tai jābūt balstītai uz darba ņēmēju līdzdalību;
Considers that risk assessment should be multidisciplinary and based on employee participation;
atgādina par nozīmi, kāda ir informēšanas un izpratnes veidošanas pasākumiem, lai uzņēmumi, it īpaši MVU, saprastu riskus un varētu veikt pienācīgas profilaktiskās darbības;
Points out that information and awareness campaigns are essential in order to alert companies – SMEs included – to risks and ensure that they carry out the necessary prevention measures;
pauž bažas par ietekmi, kāda ir apakšlīgumu slēgšanai, piemēram, civilo un militāro kodoliekārtu jomā, un uzsver, ka visi darba devēji, tostarp apakšuzņēmēji, ir atbildīgi par saviem darbiniekiem un profilakses pasākumi jāattiecina uz arī uz šiem darbiniekiem;
Is concerned about the impact of subcontracting, for example in civil and military nuclear installations, and stresses that all employers, including subcontractors, have a responsibility for their own employees and that preventive measures should be targeted at those employees;
uzskata, ka visiem darba ņēmējiem, īpaši pagaidu un nepilna darba laika darba ņēmējiem un ārpakalpojumu sniedzējiem, jāsaņem pielāgota un jaunākajām atziņām atbilstoša apmācība veselības aizsardzības un drošības jomā, lai uzlabotu drošības līmeni darba vietā; pauž bažas par stresa izraisīto saslimšanu pieaugošo skaitu un uzsver, ka trūkst izglītības iespēju saistībā ar stresa pārvaldību darba vietā; aicina, iesaistot sociālos partnerus, veikt visiem, bet jo īpaši jaunāka gadagājuma cilvēkiem paredzētus profilaktiskus pasākumus, piemēram, apmācības kursus stresa pārvaldībā, kuros jāiekļauj sociālo prasmju, tostarp savstarpējās komunikācijas un konflikta situāciju pārvarēšanas prasmes, un izpratnes palielināšanas kampaņas skolās un darba vietās; šajā sakarībā mudina dalībvalstis efektīvāk izmantot Eiropas Sociālo fondu;
Considers that all workers, and in particular temporary and part-time workers and those contracted out, need specific and up to date health and safety training to improve safety levels at the workplace; is concerned by the rising number of stress-related illnesses and notes the lack of education in managing stress at work; calls for preventive actions for all, but in particular for young people, with the involvement of social partners, in the form of stress management training courses, which should encompass social skills, including interpersonal communication and the ability to cope with conflict situations and in the form of awareness raising campaigns at school and at the workplace; encourages the Member States to make more effective use of the European Social Fund to this end;
mudina dalībvalstis ieguldīt darba zinātnēs; vēlas, lai šis temats tiktu vairāk pētīts gan ES, gan valstu līmenī;
Encourages the Member States to invest in labour science; wishes to see more research at the EU and national levels in this regard;
uzsver, ka galvenie šķēršļi psihosociālo risku izvērtēšanai darba vietā ir jautājuma jutīguma uztvere, kā arī informētības, resursu un īpašo zināšanu trūkums EU-OSHA, Eiropas uzņēmumu apsekojums par jaunajiem un nākotnes riska veidiem (ESENER).
Stresses that the main obstacles to concern for psychosocial risks at work are perceived sensitivity to the issue, lack of awareness, lack of resources and lack of expertise EU-OSHA, ESENER survey.
prasa Komisijai atvieglot Eiropas darba drošības un veselības aizsardzības standartu izstrādi; šajā sakarībā uzsver nepieciešamību dalībvalstīm sadarboties, gan izmeklējot negadījumu darbā iemeslus, gan apmainoties ar labu praksi;
Urges the Commission to facilitate the development of European health and safety standards at the workplace; in this connection, stresses the importance of cooperation by the Member States in identifying the causes of workplace accidents and in the exchange of best practice;
prasa dalībvalstīm iekļaut DDVA jautājumus jau sākotnējā apmācībā un pēc tam apmācībās visas dzīves garumā; uzskata, ka ir vēlams, lai izglītošana par riskiem būtu iekļauta atsevišķās tehnoloģiju, zinātnes, mākslas un sporta izglītības programmās, kā arī vadības apmācībās; mudina dalībvalstis iekļaut DDVA jautājumus augstskolas līmeņa mācībās, lai šīs zināšanas iegūtu topošie inženieri, arhitekti, uzņēmēji, vadītāji u. c. profesiju pārstāvji;
Calls on the Member States to incorporate OHS from the start of training and subsequently as part of lifelong learning; believes it would be desirable to make risk education part of certain technological, scientific, artistic and sporting education programmes, as well as in management training courses; encourages Member States to incorporate OHS into university teaching, so that it reaches future engineers, architects, business people, managers, etc;
uzskata ‐ lai samazinātu stresa līmeni darbā, ir jāievieš un jāattīsta īpašas apmācības nolūkā palielināt darbinieku spēju strādāt stresa situācijās, kā arī semināri, kas paredzēti, lai attīstītu spējas strādāt komandā un uzlabotu attiecīgas darbinieku grupas integrāciju;
Believes that in order to reduce stress at work, specialised training on working under conditions of stress should be introduced and developed, as well as workshops on teamwork and improving the integration of a given group of workers;
aicina dalībvalstis novērtēt, cik kvalitatīva ir to arodrisku profilakses vadītāju apmācība, un atbalsta viņu labas prakses apmaiņu;
Calls on the Member States to assess the quality of the training of their workplace risk prevention managers and supports their exchanges of best practices;
uzsver nepieciešamību ar Kopienas politiku labākas saskaņošanas palīdzību atbalstīt apmācības programmas un padarīt intensīvākas esošās programmas tā, lai attīstītu risku profilakses politiku, ņemot vērā pieredzi vietējā, reģionālā un valsts līmenī;
Maintains that training programmes need to be supported through better coordination of Community policies and that existing programmes should be intensified, the object being to pursue a risk prevention policy drawing on local, regional, and national experience;
un profesionālās apmācības pielāgošanai;
and adapt vocational training;
uzskata ‐ lai nodrošinātu ilgstošu slimību riska profilaksi, stingri jāievēro tiesību akti slimības un grūtniecības un dzemdību atvaļinājumu jomā, jo darba devēja šajā periodā izdarītā spiediena dēļ šādi atvaļinājumi var tikt pagarināti;
Considers that in order to prevent the risk of long-term illness, strict compliance with legislation on sick leave and maternity leave should be ensured, since pressure exerted by employers during this period can lead to an extension of such leave;
atgādina, ka darba vieta ir jāuzskata par vienu no galvenajām platformām Eiropas Savienības un dalībvalstu preventīvo stratēģiju atbalstam, kas risina ar infekcijas un neinfekcijas slimībām saistītas problēmas, un ka darba devējiem, darba ņēmēju organizācijām un citiem sociālajiem partneriem ir būtiska nozīme veselīgas dzīves modeļu un zināšanu par veselību popularizēšanā strādājošo vidū;
Recalls that the workplace is to be considered as one of the main platforms for supporting the EU and Member States' prevention strategies, addressing both communicable and non-communicable diseases, and that employers, workers' organisation and other social partners have a great role to play in promoting healthy lifestyles and health literacy among the working population;
aicina Komisiju un dalībvalstis pastiprināt cīņu pret nevienlīdzību veselības nozarē un samazināt atšķirības attiecībā uz darba apstākļiem un piekļuvi pakalpojumiem, lai uzlabotu strādājošo veselību, profilaksi un arodveselību;
Calls on the Commission and the Member States to step up the fight against health-related inequalities, and to reduce disparities in terms of working conditions and access to services aimed at improving workers' health, prevention and occupational health;
uzsver, ka papildus darba ņēmējiem, kuri veic smagu darbu, migranti, gados jauni darba ņēmēji, vecāka gadagājuma cilvēki, sievietes reproduktīvā vecumā, personas ar invaliditāti, etnisko minoritāšu pārstāvji, mazāk kvalificēti darba ņēmēji, gadījuma darba veicēji, personas, kas nodarbināti nedrošos darba apstākļos, un ilgtermiņa bezdarbnieki, kuri atgriežas darba tirgū, ir iedzīvotāju grupas, kas ir īpaši pakļautas riskam; uzsver, ka ir jārada stimuli darba drošības un veselības aizsardzības noteikumu efektīvākai piemērošanai, jo īpaši attiecībā uz iepriekš minētajām kategorijām; uzskata, ka pirms nodarbināšanas šīm personām vajadzības gadījumā nepieciešamas īpašas sagatavošanas apmācības;
Stresses that - in addition to workers who do strenuous work - migrants, young people, old people, women of child-bearing age, the disabled, members of ethnic minorities, low-skilled workers, casual workers, those with insecure working conditions and the long-term unemployed returning to the labour market are particularly at-risk categories; underlines that there should be incentives for a more effective application of the rules on Health and Safety at work, especially for these categories; believes that prior to the employment of these workers special preliminary training should be offered where appropriate;
un ka ilgtermiņa sekas no agrā vecumā pārciestas slimības vai savainojuma var būt ievērojamas; tāpat uzsver nepieciešamību iekļaut darba drošības un veselības aizsardzība jautājumu jau esošajās ES programmās, piemēram, iniciatīvā “Jaunatne kustībā”;
, and that the long-term consequences of an illness or injury at an early age can be significant; emphasises further the need to integrate the issue of health and safety at work into existing EU programmes, such as ‘Youth on the Move’;
aicina Komisiju un dalībvalstis ņemt vērā demogrāfiskās izmaiņas, labāk pielāgojot darba drošības un veselības aizsardzības pasākumus vecāka gadagājuma darba ņēmēju vajadzībām; uzsver mūžizglītības labvēlīgo ietekmi uz darba motivācijas saglabāšanu, kā arī pasākumu nozīmi fizisko spēju samazināšanās kompensēšanai, piemēram, ergonomisku darba vietas projektēšanu; uzsver, ka starp sociālajiem partneriem noslēgtu pamatnolīgumu varētu uzskatīt par konstruktīvu iniciatīvu;
Calls on the Commission and Member States to facilitate the process of demographic change by better adapting health and safety measures at the workplace to the needs of older workers; emphasises the positive effects of lifelong learning in maintaining the motivation to work and of measures that anticipate a decline in physical strength, for example the ergonomic design of workplaces; emphasises that a framework agreement between the social partners would be a constructive initiative;
uzskata, ka darba ņēmējus bez kvalifikācijas un ilgtermiņa bezdarbniekus nedrīkst nodarbināt bez nepieciešamās sagatavošanas apmācības par arodveselības un drošības riskiem;
Believes that unskilled and long-term unemployed workers should not be employed without the necessary preliminary training regarding occupational health and safety risks;
pauž satraukumu par netipisku nodarbinātības modeļu pieaugumu, kā, piemēram, nepilna laika nodarbinātība, tāldarbs, sadalīts darba laiks, darbs svētdienās un naktīs, gadījumos, kad šāda veida nodarbinātība tiek uzspiesta; aicina zinātniski novērtēt šādu uzspiestu nodarbinātības modeļu un daudznodarbinātības riskus, jo īpaši attiecībā uz sievietēm, taču norāda, ka brīvprātīgas izvēles gadījumos darba ņēmēji var šādus modeļus vērtēt atzinīgi;
Is concerned about the increase in atypical working arrangements such as part-time work, teleworking, disjointed hours, Sunday and night work when such working arrangements are enforced; calls for the risks posed by such enforced working arrangements and multiple jobs, especially for women, to be scientifically assessed, but notes that when chosen voluntarily, these arrangements may be welcome by workers;
pauž nožēlu par tādu iniciatīvu trūkumu, kuru mērķis ir risināt pašnodarbinātu personu, pagaidu darbinieku, mājsaimniecības pakalpojumu jomā nodarbinātu personu vai darba ņēmēju ar īslaicīgu darba līgumu situāciju, jo arī viņiem ir tiesības uz DDVA ievērošanu;
Regrets the lack of initiatives to tackle the situation of the self-employed, temporary workers, domestic workers and people working on short-term contracts, as they too have the right to have their OHS respected;
uzskata, ka nepilna laika nodarbinātības sekmēšana vecākā gadagājuma darba ņēmēju vidū ļautu nodrošināt pakāpenisku pāreju uz pensionēšanos un ļautu uzlabot vecāka gadagājuma darba ņēmēju labklājību un spējas;
Considers that measures to encourage part-time work for older workers could provide a progressive transition to retirement and enhance the well-being and capacities of older workers;
uzsver, ka vīriešus un sievietes atšķirīgi skar gan psihosociālie, gan fiziskie (tostarp muskuļu un skeleta sistēmas) arodriski; turklāt atgādina, ka ir iespējams konstatēt saikni starp nedrošiem nodarbinātības līgumiem, proti, pagaidu un nepilna laika darba līgumiem, un fizisku un psihosociālu arodrisku pieaugumu; tādēļ prasa dalībvalstīm savās valsts stratēģijās ņemt vērā dzimumu aspektu un riskus, kas saistīti ar dažādiem darba līgumiem;
Emphasises that men and women are affected to differing degrees by occupational hazards, be these psychosocial or physical (including musculoskeletal problems); also points out that precarious employment contracts, in particular temporary or part-time jobs, may be linked to increased physical and psychosocial occupational hazards; for this reason, urges the Member States to take account, in their national strategies, of the gender dimension and the hazards associated with different types of employment contract;
pauž bažas par to, ka netiek pietiekami novērtēts risks, kam darbā ir pakļautas grūtnieces; prasa veikt padziļinātu pētījumu par to, kādas sekas rada grūtnieču darbs noteiktos apstākļos (piemēram, ķīmisku produktu, jonizējošas radiācijas, elektromagnētisko viļņu, stresa, pārmērīga karstuma, pārmērīgu smagumu celšanas u.c. iedarbība); šajā sakarībā arī prasa izpētīt saikni starp nedzīvdzimšanu, sarežģījumiem dzemdību laikā un ar veselības problēmām dzimušiem bērniem un grūtniecēm riskantiem darba apstākļiem;
Expresses its concern regarding the assessment of the risk thresholds for pregnant women at work; calls for detailed research to be carried out into the effects of exposure of pregnant women to certain workplace conditions (e.g. exposure to chemical agents, ionising radiation, electromagnetic waves, stress, excessive heat, lifting heavy weights, etc); in this connection, also calls for research into the connections between stillbirths, perinatal complications and health problems of newborn infants and workplace conditions liable to pose risks to pregnant women;