natgillin/translations-raw huggingface dataset:
uzskata, ka ir jāsniedz vairāk kvalitatīvas informācijas, lai novērtētu iepriekšējo politiku, un ka jāierosina nosacījumi un pamatnostādnes, lai grozītu vispārējo pieeju, kā arī saskaņotu politikas prioritātes, pamatojoties uz katras atsevišķas valsts gadījumu, ar mērķi pieņemt valsts stratēģiju cilvēktiesību jomā vai vismaz cilvēktiesību nodaļu valsts stratēģiskajos dokumentos; atkārtoti aicina regulāri novērtēt Eiropas Savienības politiku, instrumentu un iniciatīvu attiecībā uz cilvēktiesībām trešās valstīs izmantošanu un rezultātus; aicina Padomi un Komisiju izstrādāt īpašus rādītājus un kritērijus, lai varētu novērtēt šo politiku efektivitāti;
Considers that more and better information should be provided for the assessment of previous policies and that elements and guidelines should be proposed to modify the general approach as well as to adjust the policy priorities on a country-by-country basis, with a view to the adoption of a Country Strategy on human rights or, at least, a human rights chapter in the Country Strategy Papers; reiterates its call for a regular periodic assessment of the use and the results of European Union policies, instruments and initiatives on human rights in third countries; calls on the Council and the Commission to develop specific quantifiable indices and benchmarks in order to measure the effectiveness of those policies;
vēlreiz aicina Padomi un Komisiju norādīt "valstis, kas rada īpašas bažas", kurās ir sevišķi grūti veicināt cilvēktiesības, un šim nolūkam izstrādāt kritērijus, ar kuru palīdzību novērtēt valstis attiecībā uz to cilvēktiesību rādītāju, tādējādi ļaujot noteikt īpašas politikas prioritātes;
Calls once again on the Council and the Commission to identify the 'countries of particular concern' where it is particularly difficult to promote human rights and, to that end, to develop criteria by which to measure countries by reference to their human rights score, thereby enabling specific policy priorities to be established;
uzskata, ka Padomes Cilvēktiesību sekretariāta kvantitatīva un kvalitatīva uzlabošana Eiropas Savienībai ļautu palielināt tās nozīmi un nostiprināt tās lomu cilvēktiesību veicināšanā un to ievērošanas nodrošināšanā savā ārpolitikā; pauž cerību, ka KĀDP augstā pārstāvja iecelšana, kas būs arī Komisijas priekšsēdētāja vietnieks, ievērojami palielinās ES konsekvenci un efektivitāti šajā jomā;
Considers that a quantitative and qualitative improvement of the Council's human rights secretariat would enable the European Union to raise its profile and consolidate its role in promoting and ensuring respect for human rights in its external policy; expects the appointment of a High Representative for Foreign Affairs and Security Policy, who will also be a Vice-President of the Commission, to enhance considerably the coherence and effectiveness of the EU in this area;
uzskata, ka progress, kas panākts, izveidojot Pamattiesību aģentūru, ir pirmais solis, reaģējot uz Parlamenta aicinājumu izveidot tādu noteikumu un iestāžu integrētu sistēmu, kas paredzēti, lai nodrošinātu saistošu spēku Pamattiesību hartai un lai nodrošinātu atbilstību sistēmai, ko paredz Eiropas Cilvēktiesību konvencija, kā arī izstrādāt visaptverošu ES minoritāšu tiesību politiku; uzsver, ka ir svarīgi tas, ka aģentūras mandāts aptver arī tās valstis, kuras ar ES ir noslēgušas stabilizācijas un asociācijas nolīgumu;
Considers that the progress made in setting up the Fundamental Rights Agency represents a first step in responding to Parliament's call for the establishment of an integrated framework of rules and institutions designed to confer binding force on the Charter of Fundamental Rights and to ensure compliance with the system provided for in the ECHR, as well as to draw up a comprehensive EU policy on minority rights; underlines the importance of the fact that the mandate of the Agency also covers those countries which have concluded a Stabilisation and Association Agreement with the EU;
uzskata, ka ir būtiski svarīgi, lai Eiropas Savienības īpašajiem pārstāvjiem nākotnē būtu tādas pilnvaras, kas paredzētu cilvēktiesību veicināšanu un to ievērošanas nodrošināšanu;
Considers it essential that European Union special representatives should in future have a mandate which specifically mentions promoting and ensuring respect for human rights;
uzskata, ka Eiropas Savienības spēja novērst un pārvaldīt krīzes, kā arī reaģēt uz tām ir izrādījusies nepietiekama, un pieprasa Padomei, lai, pamatojoties uz Eiropas drošības un aizsardzības politikas civilajiem aspektiem, pakāpeniski izveidotu "Civilo miera dienestu", kas pārvaldītu īstermiņa civilās krīzes un ilgtermiņa miera nostiprināšanu; uzskata, ka šajā sakarā Eiropas Savienībai ir jānostiprina faktiskie civilās sabiedrības tīkli ‐ vietējā, valsts un reģionālā līmenī ‐ lai stiprinātu uzticības veidošanu, jaudas palielināšanu, uzraudzību un informētību, tādējādi atbalstot pilsoniskās sabiedrības līdzdalības reģionālajās un vietējās miera un drošības struktūrās institucionalizāciju;
Considers that the European Union's capacity to prevent, respond to, manage and resolve crises has proven to be insufficient, and requests the Council, following its previous recommendations on the establishment of a European Civil Peace Corps, to gradually transform the civilian aspects of the European Security and Defence Policy into a 'Civil Peace Service' for the management of short-term civilian crises and longer-term peace-building; is of the opinion that, within this framework, the European Union should strengthen civil society networks on the ground – at sub-national, national and regional levels – so as to foster confidence-building, capacity-building, monitoring and awareness-raising, thereby supporting the institutionalisation of civil society participation in regional and sub-regional peace and security structures;
atkārto savu prasību Komisijai mudināt Eiropas Savienības dalībvalstis un trešās valstis, ar kurām notiek sarunas par pievienošanos nākotnē, parakstīt un ratificēt visas galvenās ANO un Eiropas Padomes cilvēktiesību konvencijas un to fakultatīvos protokolus; īpaši vērš Eiropas Savienības dalībvalstu uzmanību uz vajadzību ratificēt 1990. gada Starptautisko konvenciju par visu migrējošo darba ņēmēju un viņu ģimenes locekļu tiesību aizsardzību ‐ šo konvenciju vēl nav ratificējusi neviena dalībvalsts Dati par situāciju 2007. gada jūnijā.
Reiterates its request to the Commission to encourage European Union Member States, and third countries with which there are ongoing negotiations for future accession, to sign up to, and ratify, all core United Nations and Council of Europe human rights conventions and the optional protocols thereto; draws the attention of European Union Member States to, in particular, the need to ratify the 1990 International Convention on the Protection of the Rights of All Migrant Workers and Members of their Families, which none of the Member States has ratified to date As of June 2007.
aicina Eiropas Kopienu un tās dalībvalstis nekavējoties ratificēt ANO Konvenciju par invalīdu tiesībām; uzstāj, ka konvencijas fakultatīvais protokols ir uzskatāms par tās neatņemamu sastāvdaļu, un aicina konvenciju un protokolu parakstīt vienlaicīgi;
Calls for prompt ratification of the United Nations Convention on the Rights of Persons with Disabilities by the European Community and its Member States; insists that the Optional Protocol to the Convention should be regarded as an integral part thereof, and calls for simultaneous accession to the Convention and the Protocol;
uzsver vajadzību uzlabot Eiropas Savienības un tās dalībvalstu aktīvu līdzdalību cilvēktiesību un demokrātijas jautājumos attiecībā uz dalību dažādos starptautiskos forumos 2008. gadā, tostarp ANO Cilvēktiesību padomes (UNHRC), ANO Ģenerālās asamblejas, Eiropas Drošības un sadarbības organizācijas (OSCE) Ministru padomes un Eiropas Padomes darbā;
Emphasises the need to strengthen further the active involvement of the European Union and its Member States with respect to human rights and democracy issues as regards their participation in a variety of international fora in 2008, including in the work of the UNHRC, the United Nations General Assembly, the Ministerial Council of the Organization for Security and Co-operation in Europe (OSCE) and the Council of Europe;
ieteikums izveidot konkrētu mehānismu, lai Eiropas Savienība varētu iesniegt jautājumus komisāram cilvēktiesību jautājumos, papildinot Savienības pašreizējo struktūru darbību, vai nu saistībā ar paplašināšanos, Eiropas kaimiņattiecību politiku, vai stabilizācijas un asociācijas procesu;
the recommendation that a mechanism be explicitly created for the European Union to refer issues to the Commissioner for Human Rights, complementing the action of the European Union's existing bodies, whether in the context of enlargement, the European Neighbourhood Policy (ENP) or the Stabilisation and Association Process;
ieteikums veidot sistēmu, lai veicinātu un stiprinātu demokrātiju un pilnībā izmantotu Venēcijas Komisijas zināšanas;
the recommendation that machinery be devised to promote and strengthen democracy and make full use of the Council of Europe Venice Commission's expertise;
ieteikums veidot sistēmu, lai varētu iesniegt jautājumus Eiropas Padomes ekspertiem, ar mērķi nodrošināt konsekvenci un papildināmību starp Eiropas Savienības un Eiropas Padomes darbu;
the recommendation that a system be created for referring issues to the expertise of the Council of Europe, with a view to ensuring coherence and complementarity between the work of the European Union and of the Council of Europe;
aicina pastiprināt Eiropas Padomes un Eiropas Savienības sadarbību minoritāšu tiesību veicināšanas un reģionālo un minoritāšu valodu aizsardzības jomā; aicina izmantot Eiropas Padomes juridiski saistošās konvencijas, piemēram, Nacionālo minoritāšu aizsardzības pamatkonvenciju un Eiropas Reģionālo vai minoritāšu valodu hartu, un to efektīvo uzraudzības mehānismu; mudina apsvērt Konvencijas padomdevējas komitejas atzinumu par pasākumiem, ko veikušas ziņojumus iesniegušās valstis, un apsvērt Hartas ekspertu komitejas ziņojumus par dalībvalstu saistību izpildi ES iestāžu darbā, un jo īpaši pievienošanās procesa laikā attiecībā uz kandidātvalstīm;
Calls for enhanced cooperation between the Council of Europe and the European Union in the field of promoting minority rights and protecting regional and minority languages; calls for the use of the legally binding conventions of the Council of Europe, such as the Framework Convention for the Protection of National Minorities and the European Charter for Regional or Minority Languages, and their well-functioning monitoring mechanism; urges consideration of the Convention's Advisory Committee's opinion on the measures taken by the reporting States and consideration of the reports of the Charter's Committee of Experts on the fulfilment of the States Parties" undertakings in the work of the EU institutions, and in particular during the accession process in respect of candidate countries;
atkārtoti apstiprina īpašo procedūru un valstu mandātu nozīmīgumu ANO Cilvēktiesību komitejā; uzstāj, ka mandātu atjaunošanas procesam jābūt pārredzamam un ka ir jāīsteno centieni iecelt neatkarīgus un pieredzējušus kandidātus, kuri nodrošinātu pienācīgu pārstāvību gan ģeogrāfiskajā, gan dzimumu ziņā; atzīmē, ka Dārfūras ekspertu padomes mandāts ir jāapvieno ar Sudānas īpašā referenta mandātu; nosoda Eiropas Savienības lēmumu atbalstīt rezolūciju, kurā aicināts neatjaunot Dārfūras cilvēktiesību ekspertu pilnvaras, un ANO Cilvēktiesību komisijas lēmumu neatjaunot pilnvaras attiecībā uz Baltkrieviju un Kubu;
Reaffirms the importance of the special procedures and country mandates within the UNHRC; insists that the process for the renewal of mandates must be transparent and that efforts must be made to appoint independent and experienced candidates who are properly representative, both geographically and in terms of gender; notes that the mandate of the expert panel on Darfur has had to be merged with that of the Special Rapporteur on Sudan; also notes the European Union's decision to support a resolution calling for the non-renewal of the mandate of the human rights experts on Darfur and the UNHRC's decision not to renew the mandates in respect of Belarus and Cuba;
atzinīgi vērtē to, ka Komisija izmantoja savu Kimberlijas procesa priekšsēdētājas stāvokli 2007. gadā, lai stiprinātu mehānismus, kas veidoti, lai apturētu "konflikta dimantu" plūsmu; atkārtoti uzsver Kimberlijas procesa nozīmīgumu, ņemot vērā saikni starp "konflikta dimantu" tirdzniecības apturēšanu un ilgtspējīga miera un drošības sasniegšanu; tāpat atzinīgi vērtē Turcijas un Libērijas jauno dalību 2007. gadā un Kongo Republikas atkārtotu uzņemšanu Kimberlijas procesā (kā 48. dalībnieku, starp kuriem ir arī Eiropas Kopiena, kas pārstāv 27 dalībvalstis);
Welcomes the fact that the Commission used its position, as chair of the Kimberley Process throughout 2007, to strengthen the mechanisms designed to stem the flow of conflict diamonds; reiterates the importance of the Kimberley Process, given the connection between stopping the trade in conflict diamonds and the achievement of sustainable peace and security; also welcomes Turkey and Liberia as new participants in 2007 and the readmission of the Republic of the Congo to the Kimberley Process (bringing to 48 the total number of participants, including the European Community representing 27 Member States);
atzinīgi vērtē to, ka 2007. gada decembrī Vīnē ar pilnu Eiropas Savienības atbalstu notika trešā starptautiskā konference, kuras mērķis bija noslēgt starptautisku līgumu, aizliedzot kasešu bumbu ražošanu, izmantošanu, pārvietošanu vai glabāšanu saskaņā ar starptautisko humāno tiesību principiem Piedalījās vairāk nekā 140 pilsoniskās sabiedrības pārstāvji un 138 valstis (no kurām 94 valstis ir apstiprinājušas Oslo Deklarāciju vai Oslo procesu).
Welcomes the fact that the third international conference aiming at the conclusion of an international treaty prohibiting the production, use, transfer or storage of cluster bombs in accordance with the principles of IHL was held in Vienna in December 2007 with the full support of the European Union Over 140 civil society representatives and 138 states participated (of which 94 have endorsed the Oslo Declaration or the Oslo process).
; aicina Rumāniju un Kipru kā divas vienīgās ES dalībvalstis, kas vēl nav apstiprinājušas 2007. gada 23. februāra Oslo deklarāciju par ķekaru bumbām, to izdarīt; pilnībā atbalsta Oslo procesa konferences, ko rīkoja 2008. gada 18.–22. februārī Velingtonā un ko plānots rīkot 2008. gada 19.–30. maijā Dublinā; sagaida, ka visas Eiropas Savienības dalībvalstis varēs parakstīt līgumu ceremonijas laikā, ko plānots rīkot 2008. gada beigās Oslo;
; calls on Romania and Cyprus, as the only two EU Member States that have not yet done so, to endorse the Oslo Declaration on Cluster Munitions of 23 February 2007; fully supports the Oslo process conferences held in Wellington from 18 to 22 February 2008 and fixed to take place in Dublin from 19 to 30 May 2008; expects that all European Union Member States will be able to sign the treaty at the ceremony planned to be held in Oslo in late 2008;
aicina Padomi un Komisiju turpināt savus enerģiskos centienus veicināt Romas Statūtu vispārēju ratifikāciju un vajadzīgo valsts īstenošanas tiesību aktu pieņemšanu saskaņā ar Padomes 2003. gada 16. jūnija Kopējo nostāju 2003/444/KĀDP par Starptautisko krimināltiesu OV L 150, 18.6.2003., 67. lpp.
Calls on the Council and the Commission to continue their vigorous efforts to promote universal ratification of the Rome Statute and the adoption of the requisite national implementing legislation, in conformity with Council Common Position 2003/444/CFSP of 16 June 2003 on the International Criminal Court OJ L 150, 18.6.2003, p.
atzinīgi vērtē to, ka Japāna 2007. gada jūlijā ratificēja Romas Statūtus ‐ tādējādi 2007. gada decembrī iesaistīto valstu kopējais skaits palielinājās līdz 105 valstīm; mudina Čehiju kā vienīgo Eiropas Savienības dalībvalsti, kas vēl nav ratificējusi Romas Statūtus, nekavējoties to izdarīt; atkārtoti aicina nekavējoties ratificēt Romas Statūtus visas valstis, kas to vēl nav izdarījušas Saskaņā ar datiem par situāciju 2008. gada 13. martā Romas statūtus vēl nav parakstījušas 87 valstis: Alžīrija, Angola, Armēnija, Azerbaidžāna, Bahamu salas, Bahreina, Bangladeša, Baltkrievija, Butāna, Bruneja, Kamerūna, Kaboverde, Čīle, Ķīna, Kotdivuāra, Kuba, Čehija, Korejas Tautas Demokrātiskā Republika, Ēģipte, Salvadora, Ekvatoriālā Gvineja, Eritreja, Etiopija, Grenāda, Gvatemala, Gvineja–Bisava, Haiti, Indija, Indonēzija, Irāna, Irāka, Izraēla, Jamaika, Kazahstāna, Kiribati, Kuveita, Kirgizstāna, Laosa, Libāna, Lībija, Madagaskara, Malaizija, Maldivu salas, Mauritānija, Mikronēzija, Moldova, Monako, Maroka, Mozambika, Mjanma/Birma, Nepāla, Nikaragva, Omāna, Pakistāna, Palau, Papua–Jaungvineja, Filipīnas, Katara, Krievijas Federācija, Ruanda, Sentlusija, Santome un Prinsipi, Saūda Arābija, Seišelu salas, Singapūra, Zālamana salas, Somālija, Šrilanka, Sudāna, Surinama, Svazilenda, Sīrija, Taizeme, Togo, Tonga, Tunisija, Turcija, Turkmenistāna, Tuvalu, Ukraina, Apvienotie Arābu Emirāti, Amerikas Savienotās Valstis, Uzbekistāna, Vanuatu, Vjetnama, Jemena un Zimbabve.
Welcomes the fact that Japan ratified the Rome Statute in July 2007, thereby bringing the total number of States Parties to 105 in December 2007; urges the Czech Republic, as the only remaining European Union Member State not to have ratified the Rome Statute, to do so without delay; calls once again on all countries that have not yet ratified the Rome Statute to do so without delay As of 13 March 2008, 87 states had not yet ratified the Rome Statute: Algeria, Angola, Armenia, Azerbaijan, Bahamas, Bahrain, Bangladesh, Belarus, Bhutan, Brunei, Cameroon, Cape Verde, Chile, China, Côte d'Ivoire, Cuba, Czech Republic, Democratic People's Republic of Korea, Egypt, El Salvador, Equatorial Guinea, Eritrea, Ethiopia, Grenada, Guatemala, Guinea-Bissau, Haiti, India, Indonesia, Iran, Iraq, Israel, Jamaica, Kazakhstan, Kiribati, Kuwait, Kyrgyzstan, Laos, Lebanon, Libya, Madagascar, Malaysia, Maldives, Mauritania, Federated States of Micronesia, Moldova, Monaco, Morocco, Mozambique, Myanmar/Burma, Nepal, Nicaragua, Oman, Pakistan, Palau, Papua New Guinea, Philippines, Qatar, Russian Federation, Rwanda, Saint Lucia, Sao Tome and Principe, Saudi Arabia, Seychelles, Singapore, Solomon Islands, Somalia, Sri Lanka, Sudan, Suriname, Swaziland, Syria, Thailand, Togo, Tonga, Tunisia, Turkey, Turkmenistan, Tuvalu, Ukraine, United Arab Emirates, United States of America, Uzbekistan, Vanuatu, Vietnam, Yemen, Zimbabwe.
; aicina Rumāniju anulēt savu divpusējas imunitātes nolīgumu ar Amerikas Savienotajām Valstīm;
; calls on Romania to rescind its Bilateral Immunity Agreement with the United States;
uzsver vajadzību stiprināt starptautisko kriminālās tiesvedības sistēmu un šajā sakarā atzīst Tiesvedības ātrās reaģēšanas mehānisma kā jauna starptautiska sadarbības mehānisma izveidi 2007. gada novembrī, lai nodrošinātu zināšanas un atbalstu gadījumos, kad informācijas noteikšana, apkopošana un saglabāšana palīdzētu veikt izvēli plašā starptautisko un pārejas tiesību spektrā; mudina SKT pastiprināt savus informatīvo pasākumu centienus, lai iesaistītu kopienas izmeklēšanas gaitā konstruktīvas mijiedarbības ar SKT procesā, kas veidots, lai veicinātu izpratni par tās mandātu un tā atbalstu, lai attaisnotu cerības un ļautu šīm kopienām sekot starptautiskajam kriminālās tiesvedības procesam un to izprast; uzsver lomu, kādu var pildīt mehānismi, kuriem nav vajadzīga tiesas iejaukšanās, izskatot cilvēktiesību un starptautisko krimināltiesību pārkāpumus, ar nosacījumu, ka šādi centieni ievēro procesuālās garantijas un nav fiktīvi;
Underscores the need to strengthen the international criminal justice system and in this respect recognises the establishment of the Justice Rapid Response mechanism in November 2007 as a new international cooperative mechanism for the provision of expertise and assistance where the identification, collection and preservation of information would assist in a wide range of international and transitional justice options; urges the ICC to intensify its outreach efforts with a view to engaging communities in situations under investigation in a process of constructive interaction with the ICC, designed to promote understanding and support for its mandate, to manage expectations and to enable those communities to follow and understand the international criminal justice process; highlights the role that can be played by non-judicial mechanisms in addressing violations of human rights and international criminal law, provided that such efforts respect due process and are not a sham;
vēlreiz aicina Komisiju izstrādāt Eiropas pamatstratēģiju attiecībā uz romiem, ņemot vērā romu iedzīvotāju īpašo sociālo situāciju Eiropas Savienībā, kandidātvalstīs un valstīs, kas iesaistītas stabilizācijas un asociācijas procesā attiecībā uz Rietumbalkāniem;
Calls once again on the Commission to develop a European framework strategy on Roma, given the special social situation of Roma communities in the European Union, in the candidate countries and in the countries involved in the Stabilisation and Association process in respect of the Western Balkans;
mudina ES uzņemties galveno lomu Durbanas Pārskatīšanas konferencē, veicinot līdzsvarotu tekstu, kas apkarotu rasismu, nevis mēģinātu deleģitimizēt demokrātiskas valstis un veicināt naidu, kā tas bija 2001. gada Durbanas sanāksmes gadījumā;
Urges the EU to play a key role at the Durban Review Conference in promoting a balanced text that will combat racism rather than seeking to delegitimise democratic States and to promote hatred, as was the case in Durban in 2001;
ar nožēlu atzīmē, ka, neraugoties uz to, ka Komisija ir vairākkārt ieteikusi ratificēt SDO Konvenciju Nr. 169, pašlaik, gandrīz divdesmit gadus pēc tās spēkā stāšanās, to ir ratificējušas tikai trīs dalībvalstis ‐ Dānija, Nīderlande un Spānija; tāpēc mudina īstenot iniciatīvas, lai palielinātu informētību par šo svarīgo normatīvo instrumentu un pastiprinātu tā efektivitāti visā pasaulē, nodrošinot, ka to ratificē visas dalībvalstis;
Notes with regret that, despite the fact that the Commission has recommended ratification of ILO Convention 169 on several occasions, at the present time, almost twenty years after its entry into force, only three Member States – Denmark, the Netherlands and Spain – have ratified it; encourages, therefore, initiatives to increase awareness of this important legislative instrument and enhance its effectiveness worldwide by ensuring that it is ratified by all the Member States;
Darba rezultāti attiecībā uz Eiropas Savienības cilvēktiesību pamatnostādnēm
Performance as regards the European Union human rights guidelines
vēlreiz aicina Komisiju un dalībvalstu vēstniecības un konsulātus nodrošināt, ka visi to darbinieki ir pilnībā informēti par cilvēktiesību pamatnostādnēm; uzskata, ka Eiropas Ārējās darbības dienesta izveide ir aktīvi jāizmanto, lai saskaņotu dalībvalstu un Komisijas misiju pieeju ārvalstīs cilvēktiesību jomā, daloties ar struktūrām un darbiniekiem, lai radītu īstas "Eiropas Savienības vēstniecības";
Calls once again on the Commission and Member States' embassies and consulates to ensure that all their staff are fully aware of the human rights guidelines; considers that the creation of the new European External Action Service should be used proactively to harmonise the approaches of the missions of Member States and the Commission abroad in the area of human rights, by sharing structures and staff so as to create genuine 'European Union embassies';