natgillin/translations-raw huggingface dataset:
atzīst, ka labas garīgās veselības veicināšanā, garīgi neveselu cilvēku atbalstīšanā vietējā sabiedrībā un daudzu dienestu iesaistīšanā garīgās veselības aprūpē vietējām pašvaldībām ir integrējoša loma;
Recognises that local government has an integral role to play in promoting good mental health, supporting those in poor mental health within their local communities and bringing together the various strands of a multi-agency approach to mental health service delivery;
uzskata, ka duālās diagnozes pacientiem, kam ir garīgās veselības un atkarības problēmas, parasti ir vajadzīga saskaņota abu kaišu ārstēšana;
Believes that dual diagnosis of people with mental health and addiction problems should normally lead to concurrent treatment;
uzsver, ka veselības garīgie un fiziskie aspekti ir savstarpēji saistīti, ka garīgiem traucējumiem ir bioloģisks, sociāls, emocionāls vai vēsturisks pamats, kas jāņem vērā, lai citi risinājumi būtu veiksmīgi, un ka daži psihiatrijā lietoti medikamenti var patiesībā pasliktināt bioloģisko stāvokli, kas ir garīgo traucējumu pamatā;
Stresses that mental and physical aspects of health are interlinked, that mental disorders can have a biological, social, emotional or historical basis which must be addressed in order for other approaches to be successful, and that some psychiatric medicines can actually worsen the underlying biological condition;
aicina pievērst lielāku vērību somatisko slimību psiholoģiskajām sekām un simptomiem; uzsver nepieciešamību izrakstā no slimības vēstures vienādu uzmanību pievērst garīgajai un fiziskajai labsajūtai, īpaši, ārstējot smagas un/vai neārstējamas slimības; un uzskata, ka ir svarīgi, lai ārsti un vidējais medicīniskais personāls, kas strādā citās ārstniecības nozarēs, tiktu regulāri apmācīti psihopatoloģijā, jo bieži netiek noteikta psihisku traucējumu diagnoze vai arī tā netiek pietiekami nopietni novērtēta;
Calls for greater attention to the psychological consequences and symptoms of somatic diseases; stresses the need to give equal importance to mental and physical well-being in hospital care protocols, including for the treatment of serious and/or incurable illnesses; and believes it is essential for medical and paramedical personnel working in other specialised fields to undergo continuous training in psychopathology since disorders often remain undiagnosed or are underestimated;
atbalsta Komisijas piezīmes par deinstitucionalizāciju, jo ilgtermiņa uzturēšanās psihiatriskās veselības iestādēs var novest pie psihopatoloģisku stāvokļu paildzināšanas un saasināšanās, vairot stigmatizāciju un sociālo atstumtību, bet atzīst, ka ir jādara viss iespējamais, lai pārliecinātu sabiedrību par to, ka labāki rezultāti ir sasniegti, ja cilvēki ar smagiem garīgās veselības vai mācīšanās traucējumiem tiek aprūpēti ambulatori;
Supports the Commission's comments on deinstitutionalisation, as long-term stay in psychiatric institutions can lead to the protraction and exacerbation of psychopathological conditions, reinforcement of stigma and social exclusion, but acknowledges that greater efforts must be made to convince the public of the better results achieved when people with severe mental or learning disorders receive care in the community;
ierosina Komisijai izmantot Veselības aizsardzības programmu, lai vāktu datus par garīgām slimībām, izārstētu pacientu atveseļošanās rādītājiem un viņu reintegrācijas sabiedrībā efektivitāti;
Suggests that the Commission should collect, through the Public Health Programme, data on mental illness, recovery rates of treated patients and the effectiveness of their reintegration in society;
ierosina, lai Komisija noteiktu labas prakses iestādes un piemērus un izplatītu par tiem detalizētu informāciju dalībvalstīm, salīdzinot šīs "demonstrācijas iestādes" ar PVO iestādēm, kas izraudzītas saskaņā ar programmu "Valstis cīņā par garīgo veselību"; uzskata, ka demonstrēšanas vietas "ārstēšanas demonstrēšana" un "profilaktisko stratēģiju demonstrēšana" varētu būt labs veids, kā novērst nevienlīdzību starp dalībvalstīm; aicina Komisiju demonstrēšanas iestāžu, ārstēšanas demonstrējumu un profilaktisko stratēģiju demonstrēšanas noteikšanā iesaistīt pētniecības institūtus;
Suggests the Commission identify sites and examples of good practice and disseminate details of these to all Member States, these "Demonstration Sites" being comparable to WHO sites under their "Nations for Mental Health" programme; considers that demonstration sites, "demonstration treatments" and "demonstration prevention strategies" could be important ways of reducing mental health inequalities between Member States; calls on the Commission to involve knowledge institutes in identifying demonstration sites, demonstration treatments and demonstration prevention strategies;
uzskata – tā kā visiem cilvēkiem (saskaņā ar ANO Ģenerālās asamblejas 1991. gada 17. decembra Rezolūciju A/RES/46/119 par garīgi slimo personu aizsardzību un garīgās veselības aprūpes uzlabošanu) ir tiesības uz vislabāko pieejamo garīgās veselības aprūpi, labākā pieredze un atbilstīgā informācija ir jānodod tālāk, un tām jābūt pieejamām visiem iedzīvotājiem;
Believes that, because all persons (according to UN General Assembly Resolution A/RES/46/119 of 17 December 1991 on the protection of persons with mental illness and the improvement of mental health care) have the right to the best available mental health care, best practice and relevant information should be disseminated and be available to all citizens;
uzskata, ka termins "ārstēšana" ir jāinterpretē plaši, uzsverot sociālo un vides faktoru noteikšanu un novēršanu, bet medikamenti jālieto tikai ļaunākajā gadījumā, jo īpaši, ja pacienti ir bērni un jaunieši; kritizē arvien pieaugošo dzīves piesātināšanu ar medikamentiem un patoloģijām, vispusīgi nepētot to cēloņus; aicina ņemt vērā tādus faktorus kā personīgā pieredze, ģimene, sociālais atbalsts, dzīves un darba apstākļi, kam ir liela loma garīgo slimību izraisīšanā, kā arī ģenētiskos faktorus;
Believes that the term "treatment" should be interpreted broadly, with the emphasis on identifying and eliminating social and environmental factors, while the use of medication should be a last resort, particularly in the case of children and young people; criticises the growing medicalisation and pathologisation of life stages, without a comprehensive search for causes; calls for account to be taken of factors such as personal experiences, family, social support and living and working conditions which play a role in mental illness as well as genetic factors;
vērš uzmanību uz to bērnu lielo skaitu atsevišķās dalībvalstīs, kuri aug valsts aprūpes iestādēs, jo īpaši dažās no jaunajām dalībvalstīm; mudina Komisiju aktīvāk atbalstīt alternatīvu sistēmu izveidi, kas vecākiem no riska grupām palīdzētu pienācīgi aprūpēt savus bērnus; aicina pēc iespējas drīz sākt un efektīvi īstenot projektu "Bērnu un pusaudžu garīgā veselība paplašinātā Eiropā: efektīvas politikas un prakses izstrāde", kas koordinētu bērnu garīgās veselības stratēģijas attīstību ES dalībvalstīs;
Draws attention to the large number of children who grow up in state care institutions in some Member States, especially in some of the new ones; urges the Commission to support more effectively the creation of alternative systems, which would help parents from risk groups to care for their children properly; calls for the "Child and adolescent mental health in an enlarged Europe: development of effective policies and practices" project, which would coordinate progress in children's mental health strategy in the Member States, to be started as quickly as possible and effectively implemented;
turklāt uzskata – lai pasargātu no garīgās veselības problēmām un uzlabotu un veicinātu garīgo labklājību, papildus ārstēšanai ir nepieciešama atbilstoša sociālā un darba vide, kā arī ģimenes un vietējās sabiedrības atbalsts, un uzsver nepieciešamību veikt pētījumus par vidi, kas veicina garīgo veselību un atveseļošanos; un uzsver vajadzību pēc tādas vides izpētes, kas veicina garīgo veselību un atveseļošanos;
Further believes that in addition to treatment, an appropriate social and work environment as well as family and community support are required to prevent mental health problems and improve and promote mental well-being and the therapeutic strategy for and rehabilitation of sufferers of mental disorder; stresses the need for research into environments conducive to mental health and recovery;
mudina Komisiju atbalstīt reformu turpināšanu tajās dalībvalstīs, kas agrāk ļaunprātīgi izmantoja psihiatriju, medikamentus, ievietošanu slēgta tipa iestādēs, vai arī tādu necilvēcisku praksi kā krātiņveida gultas vai pārmērīgu izolatoru izmantošanu, īpaši, dažās no jaunajām dalībvalstīm; uzsver, ka dažās no jaunajām dalībvalstīm sabiedrības garīgās veselības rādītāji liecina par pilnīgi nepareizu pieeju, kā rezultātā bieži notiek pašnāvības, vardarbība un pastāv atkarības veidi, jo īpaši alkoholisms; uzsver, ka šīs valstis ir pārņēmušas neatbilstīgas garīgās veselības aprūpes sistēmas un lielas psihiatriskās ārstniecības un aprūpes iestādes, kas vairo sociālo atstumtību un stigmatizāciju, un vienlaikus trūkst sabiedriskie dienesti, kas jāintegrē vispārējās veselības un sociālās aizsardzības sistēmās; aicina Komisiju reformu psihiatrijā iekļaut pievienošanās sarunu dienaskārtībā; uzskata, ka profilakses un pienācīgas aprūpes ziņā cietums nav piemērota vide ar garīgajām slimībām slimojošiem un ka aktīvi jāmeklē alternatīvas;
Urges the Commission to support continuing reforms in any Member State that practised the abuse of psychiatry, over-use of medication or incarceration, or inhumane practices such as caged beds or excessive use of seclusion rooms, particularly in some of the new Member States; stresses that in some of the new Member States mental health indicators in society are as a rule drifting in the wrong direction, with a lot of suicides, violence and dependencies, especially on alcohol; underlines that these countries inherited inadequate mental health care systems and large psychiatric and care institutions which increase social exclusion and stigma, while at the same time there is a lack of community services which need to be integrated into general health and social protection systems; calls on the Commission to place the reform of psychiatry on the agenda for EU accession negotiations; considers that prison is not a suitable environment for those suffering mental ill health and that alternatives should be actively pursued;
aicina veikt vairāk pētījumu par terapeitisko un psiholoģisko iejaukšanos, par to, kā radīt efektīvākus medikamentus ar mazākām blaknēm, par garīgo traucējumu un pašnāvību noteicošajiem faktoriem, kā arī par to, kā izmērīt ieguldījumu rezultātus garīgās veselības uzlabošanā; jo īpaši aicina veltīt sevišķu uzmanību tādu medikamentu izpētei, kas ir piemēroti bērniem; turklāt uzsver, ka nedrīkst aprobežoties ar medikamentu izpēti, ka jāveic arī epidemioloģiski, psiholoģiski un ekonomiski pētījumi par vietējās sabiedrības un sociālo faktoru ietekmi uz garīgajām slimībām; turklāt aicina visos garīgās veselības pētījumu aspektos vairāk iesaistīt pakalpojumu lietotājus;
Calls for more research into therapeutic and psychological interventions, into the development of more effective drugs with fewer side effects, into determinants of mental disorders and suicide, into outcome measurements for investment in mental health promotion and into methods contributing to successful recovery and remission; calls, in particular, for special attention to be devoted to research into medicines more suitable for children; stresses, moreover, that research must not be confined to pharmaceuticals but must extend to epidemiological, psychological and economic studies on the community and the social determinants of mental illness; further calls for an increase in the involvement of service users in all aspects of mental health research;
turklāt uzskata, ka ir nepieciešams veikt vairāk pētījumu par stigmatizāciju un par veidiem, kā ar to cīnīties; par individuālo pakalpojumu lietotāju un to aprūpētāju pieredzi; par darba attiecībām dažādu pakalpojumu, profesiju, kā arī bijušo pakalpojumu lietotāju starpā; kā arī pārrobežu pakalpojumiem;
Believes further that more research is needed into stigma and ways to counter it; the experience of individual service users and their carers; working relations between different services and professions and former service users; and cross-border provision;
uzskata – lai garīgās veselības pakalpojumi darbotos efektīvi un sabiedrība tiem uzticētos, ir jāsaņem pietiekams finansējums, kas atbilst izmaksām attiecībā uz indivīdu garīgajiem traucējumiem, veselības un sociālās aprūpes pakalpojumiem un sabiedrību kopumā;
Believes that mental heath services should receive sufficient funding to reflect the cost of mental disorders to individuals, health and social care services, and society as a whole, so as to be effective and command public confidence;
uzskata, ka ir svarīgi izmantot augstas kvalitātes individuālas garīgās veselības veicināšanas metodes, ņemot vērā cilvēku un mērķgrupu īpašās vajadzības;
Believes that it is essential to apply high quality, individualised methods of promoting mental health, taking into account the particular needs of individuals and target groups;
atzīst ģimenes locekļu un neoficiālo aprūpētāju vērtīgo ieguldījumu, nodrošinot atbalstu cilvēkiem ar garīgās veselības problēmām, un tāpat atzīst, ka daudziem no viņiem ir savas aprūpes vajadzības un būs nepieciešama profesionāļu sniegta informācija un atbalsts, ja viņi arī turpmāk nodrošinās aprūpi; turklāt atzīst vērtīgo ieguldījumu, ko var dot pakalpojumu lietotāji, atbalstot cits citu;
Recognises the valuable contribution that family members and informal carers make to supporting people with mental health problems, and equally recognises that many of them will have their own care needs, and will need information and support from professionals if they are to continue providing care; further recognises the valuable contribution that service users can make in supporting each other;
uzsver vajadzību lietot tādus izteicienus un terminus, kas palīdzētu apkarot stigmatizāciju, piemēram, īstenot pasākumus, kas novērš aizspriedumus, maina attieksmi un kritizē stereotipus attiecībā uz jebkāda veida garīgiem traucējumiem;
Stresses the need to use vocabulary and terminology which will help to combat stigma, e.g. measures to eliminate prejudice, change attitudes and criticise stereotypes in regard to every category of mental disorder;
aicina Komisiju nodibināt "Garīgās veselības koordinācijas un kontroles grupu", kuras mērķis būtu savākt informāciju par garīgās veselības praksi un sekmēšanu ES, novērtēt (skaita un kvalifikācijas ziņā) pašreizējo garīgās veselības profesionāļu un infrastruktūras atbilstību un izplatīt informāciju par dalībvalstu un visu garīgo slimību ārstēšanā iesaistīto pušu pieredzi; uzsver, ka šajā "Garīgās veselības koordinācijas un kontroles grupā" jāiesaista pacientu un ārstniecības organizācijas, aprūpes iestādes un pētniecības institūti;
Calls for a "Mental Health Coordinating and Monitoring Group" to be established by the Commission to collect information on mental health practice and promotion in the EU, to assess the adequacy (in terms of numbers and training) of existing mental health professionals and infrastructure, and to disseminate information on best practice to all Member States and all parties involved in the treatment of mental health; stresses that patients' organisations, those providing treatment, care institutions and knowledge institutes must be involved in this Coordinating and Monitoring Group;
aicina Komisiju papildināt Zaļo grāmatu ar priekšlikumu izdot direktīvu par garīgo veselību Eiropā un to personu, kas cieš no garīgiem traucējumiem, aizsardzību un viņu pilsoņtiesību un pamattiesību ievērošanu;
Calls on the Commission to follow up the Green Paper with a proposal for a directive on mental health in Europe and the defence of and respect for the civil and fundamental rights of persons suffering from mental disorders;
mudina ES un ĀKK valstis sadarboties labas garīgās veselības ieguldījumu jomā, izmantojot attīstības un Kotonū politiskās nostādnes;
Urges the EU and ACP countries to work closely on investing in good mental health through development and Cotonou policies;
uzdod tā priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei, Komisijai, dalībvalstīm, valstīm, kas pievienojas, kandidātvalstīm, ĀKK valstīm un Pasaules Veselības organizācijas Eiropas Reģionālajam birojam.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission, the governments of the Member States, the acceding and the candidate countries, the ACP countries and WHO-Europe.
Eiropas Parlamenta rezolūcija par rīcības plānu 2006.-2008. gadam, ar kuru vienkāršo un uzlabo kopējo zivsaimniecības politiku ( 2006/2053(INI) )
European Parliament resolution on the 2006-2008 Action Plan for simplifying and improving the Common Fisheries Policy ( 2006/2053(INI) )
ņemot vērā Komisijas paziņojumu Padomei un Parlamentam "Rīcības plāns 2006.–2008. gadam, ar kuru vienkāršo un uzlabo kopējo zivsaimniecības politiku" ( KOM(2005)0647 ),
having regard to the Communication from the Commission to the Council and the European Parliament entitled "2006-2008 Action Plan for simplifying and improving the Common Fisheries Policy" ( COM(2005)0647 ),
ņemot vērā Komisijas paziņojumu "Kopējās zivsaimniecības politikas normatīvās vides vienkāršošanas un uzlabošanas perspektīvas" ( KOM(2004)0820 ) un Komisijas dienestu darba dokumentu "Kopējās zivsaimniecības politikas normatīvās vides vienkāršošanas un uzlabošanas iespēju izpēte un tās ieviešana" ( SEC(2004)1596 ),
having regard to the Commission Communication entitled "Perspectives for simplifying and improving the regulatory environment of the Common Fisheries Policy" ( COM(2004)0820 ) and the Commission staff working document entitled "Analysis of the possibilities of simplification and improvement of the regulatory environment of the Common Fisheries Policy and of its implementation" ( SEC(2004)1596 ),
ņemot vērā Komisijas paziņojumu Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai "Kopienas Lisabonas programmas ieviešana: normatīvās vides vienkāršošanas stratēģija" ( KOM(2005)0535 ),
having regard to the Commission Communication to the European Parliament, the Council, the European Economic and Social Committee and the Committee of the Regions entitled "Implementing the Community Lisbon Programme: a strategy for the simplification of the regulatory environment" ( COM(2005)0535 ),
ņemot vērā Padomes 2005. gada 15. aprīļa secinājumus par Komisijas paziņojumu "Kopējās zivsaimniecības politikas normatīvās vides vienkāršošanas un uzlabošanas perspektīvas" (8077/2005),
having regard to the Council conclusions of 15 April 2005 concerning the Commission Communication entitled "Perspectives for simplifying and improving the regulatory environment of the Common Fisheries Policy" (8077/2005),
ņemot vērā Zivsaimniecības komitejas ziņojumu ( A6-0228/2006 ),
having regard to the report of the Committee on Fisheries ( A6-0228/2006 ),
tā kā normatīvās vides uzlabošana un vienkāršošana ar mērķi šo vidi padarīt efektīvāku un pārskatāmāku ir Eiropas Savienības prioritāra darbība pilsoņu labā saistībā ar konkurētspējas stiprināšanu, izaugsmi un ilgtspējīgu attīstību, tādējādi veicinot Lisabonas mērķu sasniegšanu;
whereas improving and simplifying the legislative environment with a view to making it more efficient and transparent is a priority task for the European Union which will benefit ordinary people and help to increase competitiveness, growth and sustainable development, thereby contributing to the achievement of the Lisbon objectives,
tā kā profesionāļi un valstu varas iestādes sūdzas par pasākumu izkliedētību un pārklāšanos, pašreizējo tekstu neskaidrību un nepieejamību, kā arī par grūtībām, ko rada administratīvais slogs daudzo dažkārt lieko prasību dēļ;
whereas administrative bodies in the Member States and those who work in the fisheries sector deplore the dispersal and the juxtaposition of measures, the lack of clarity and accessibility in the case of existing texts and the difficulties stemming from the administrative burden created by a multitude of requirements, some of which are superfluous,
tā kā to noteikumu, kuri regulē kopējo zivsaimniecības politiku (KZP), vienkāršošanā plaši jāiesaista zvejnieki un citas iesaistītās puses;
whereas the task of simplifying the rules governing the Common Fisheries Policy (CFP) calls for the extensive involvement of fishermen and of the other parties concerned,
tā kā ar zivsaimniecības nozari ir jāapspriežas termiņos, kas ļautu tai piedalīties un laikus iesaistīties lēmumu pieņemšanas procesā,
whereas the fishing industry must be consulted within deadlines which will allow its effective participation and upstream involvement in the decision-making process,
tā kā KZP efektivitāte ir cieši saistīta ar harmonizētas pārbaudes un uzraudzības izveidošanu, kas piemērojama saistībā ar visiem zivsaimniecības nozares profesionāļiem;
whereas the effectiveness of the CFP is closely linked to the introduction of a harmonised inspection and monitoring system applicable to all who work in the fisheries sector,
ļoti atzinīgi vērtē šo sektorālo rīcības plānu KZP vienkāršošanai un uzlabošanai;
Warmly welcomes this sectoral action plan designed to simplify and improve the CFP;
pilnīgi piekrīt Komisijas nospraustajiem mērķiem, īpaši pašreizējos tekstu skaidrības uzlabošanai, vienkāršošanai un labākai pieejamībai, kā arī to valsts iestāžu administratīvo izmaksu un administratīvā sloga samazināšanai, kuras ir atbildīgas par zivsaimniecību un maksājumu un ierobežojumu atvieglošanu zvejniekiem;
Fully supports the objectives established by the Commission, in particular those concerned with making existing texts simpler, clearer and more accessible, reducing the workload and the administrative costs shouldered by the administrative bodies responsible for fisheries, and reducing the burdens and the restrictions imposed on fishermen;
atzinīgi vērtē Komisijas ieteikto metožu kopumu, īpaši triju gadu rīcības plānu no 2006. līdz 2008. gadam;
Welcomes the methodology proposed by the Commission, in particular the drawing up of a three-year action plan covering the 2006-2008 period;
atbalsta Komisijas viedokli par to, ka pūliņus vienkāršošanas jomā nepieciešams vērst uz resursu saglabāšanu un zvejas darbību uzraudzības politiku;
Agrees with the Commission's view that simplification efforts must focus on conservation policy and the monitoring of fishing activities;
uzskata, ka ir ļoti svarīgi patiešām stiprināt visu plānotajos pasākumos ieinteresēto pušu apspriedes pirms normatīvo aktu pieņemšanas un ka šīm apspriedēm jānotiek pēc iespējas agrīnā posmā, lai ieinteresētās puses varētu efektīvi veicināt sagatavošanas darbus pirms ikviena likumdošanas priekšlikuma;
Considers that there must genuinely be more extensive pre-legislative consultation of all the parties affected by the measures envisaged and that such consultation should be carried out as far as possible at an early stage, in order to enable the interested parties to make an effective contribution to the preparatory work prior to any legislative proposal;
uzskata, ka pirms katra likumdošanas priekšlikuma jāveic ietekmes izpēte; ka šīs izpētes pamatā jābūt precīzai, objektīvai un pilnīgai informācijai un ka tā laikus jāpadara publiski pieejama;
Considers that all legislative proposals must be preceded by impact analyses and that the latter must be based on accurate, objective and comprehensive information and must be made public at the appropriate time;
uzskata, ka ir ļoti svarīgi saistībā ar katru jaunu normatīvu paredzēt pietiekamu laiku starp pieņemšanas dienu un piemērošanas dienu, lai iesaistītās puses varētu pielāgoties;
Considers that there must be an adequate period of time between the date of adoption and the date of implementation of any new rules, in order to enable the parties concerned to adapt;