natgillin/translations-raw huggingface dataset:
– ņemot vērā iepriekšējās rezolūcijas par Apvienoto Nāciju Organizācijas Cilvēktiesību padomi (UNHRC) un jo īpaši 2010. gada 25. februāra rezolūciju par Apvienoto Nāciju Organizācijas Cilvēktiesību padomes 13. sesiju Pieņemtie teksti, P7_TA-PROV(2010)0036 .
– having regard to its previous resolutions on the United Nations Human Rights Council (UNHRC), in particular its resolution of 25 February 2010 on the 13th Session of the United Nations Human Rights Council Texts adopted, P7_TA-PROV(2010)0036 .
, 2009. gada 14. janvāra rezolūciju par ANO Cilvēktiesību padomes attīstību un ES lomu šajā procesā Pieņemtie teksti, P6_TA(2009)0021 .
, and of 14 January 2009 on the development of the new Human Rights Council, including the role of the EU Texts adopted, P6_TA(2009)0021 .
, kā arī 2006. gada 16. marta rezolūciju par iznākumu sarunām par Cilvēktiesību padomi un ANO Cilvēktiesību komisijas 62. sesiju Pieņemtie teksti, P6_TA(2006)0097 .
, as well as those of 16 March 2006 on the outcome of the negotiations on the Human Rights Council and on the 62nd Session of the UN Commission on Human Rights Texts adopted, P6_TA(2006)0097 .
, 2004. gada 29. janvāra rezolūciju par attiecībām starp Eiropas Savienību un Apvienoto Nāciju Organizāciju Pieņemtie teksti, P5_TA(2004)0037 .
, of 29 January 2004 on the relations between the European Union and the United Nations Texts adopted, P5_TA(2004)0037 .
un 2009. gada 7. maija rezolūciju par 2008. gada ziņojumu par cilvēktiesībām pasaulē un Eiropas Savienības politiku šajā jautājumā Pieņemtie teksti, P7_TA(2010)0489 .
and of 7 May 2009 on the annual report on Human Rights in the World 2009 and the European Union’s policy on the matter Texts adopted, P7_TA(2010)0489 .
– ņemot vērā steidzamības kārtā pieņemtās rezolūcijas par cilvēktiesībām un demokrātiju,
– having regard to its urgent resolutions on human rights and democracy,
– ņemot vērā Apvienotās Nāciju Organizācijas Ģenerālās asamblejas Rezolūciju A/RES/60/251, ar ko izveido Apvienoto Nāciju Organizācijas Cilvēktiesību padomi,
– having regard to United Nations General Assembly Resolution A/RES/60/251 establishing the Human Rights Council,
– ņemot vērā iepriekš notikušās UNHRC kārtējās un īpašās sesijas, kā arī iepriekšējās Vispārējā regulārā pārskata (VRP) kārtas,
– having regard to the previous regular and special sessions of the UNHRC, as well as previous rounds of the Universal Periodic Review (UPR),
– ņemot vērā UNHRC 16. sesiju un VRP vienpadsmito kārtu, kas notiks no 2011. gada 2. līdz 13. maijam,
– having regard to the 16th Session of the UNHRC and to the eleventh round of the UPR to be held from 2 to 13 May 2011,
A. tā kā cilvēktiesību universāluma ievērošanas, veicināšanas un aizsardzības princips ir Eiropas Savienības ētikas noteikumu un tiesību aktu kopuma neatņemama daļa un viens no Eiropas vienotības un integritātes stūrakmeņiem Līguma par Eiropas Savienību 2. pants, 3. panta 5. punkts un 6. pants.
A. whereas respect for, and the promotion and safeguarding of, the universality of human rights is part of the European Union’s ethical and legal acquis and one of the cornerstones of European unity and integrity Articles 2, 3(5) and 6 of the Treaty on European Union.
B. tā kā Eiropas Savienībai un tās dalībvalstīm būtu jāgarantē cilvēktiesību ievērošana to politikas virzienu īstenošanā, lai stiprinātu un padarītu uzticamu Eiropas Savienības nostāju UNHRC ;
B. whereas the European Union and its Member States should guarantee respect for human rights in their own policies, so as to strengthen and make credible the European Union’s position in the UNHRC,
C. tā kā UNHRC ir unikāls veidojums, kas specializējies vispārējās cilvēktiesībās, un īpašs forums, kas izskata ar cilvēktiesībām saistītos jautājumus ANO sistēmā; tā kā tai ir uzticēts svarīgs uzdevums un atbildība uzlabot cilvēktiesību veicināšanu, aizsardzību un ievērošanu visā pasaulē;
C. whereas the UNHRC is a unique platform specialising in universal human rights and a specific forum dealing with human rights within the UN system; whereas it is entrusted with the important task and responsibility of strengthening the promotion, protection and respect of human rights around the globe,
D. tā kā UNHRC pārskatīšanas procesā tiek ņemtas vērā divas galvenās tēmas, proti, par šīs struktūrvienības statusu, ko apspriež Ņujorkā, un par tās procedūrām, ko apspriež Ženēvā; tā kā vienlaikus visiem starptautiskajiem dalībniekiem ir jārīkojas, lai likvidētu dubultstandartus un izvairītos no selektivitātes un politizācijas cilvēktiesību jautājumu apspriešanā;
D. whereas the review of the UNHRC is following two tracks, with the status of the body being discussed in New York, and the procedures in Geneva; whereas, at the same time, all international actors have to work for the elimination of double standards and the avoidance of selectivity and politicisation in the consideration of human rights issues,
E. tā kā suverenitātes un iekšzemes jurisdikcijas jautājumus vairs nevar izmantot iemesliem, lai valstis varētu izvairīties no cilvēktiesību ievērošanas pārbaudēm;
E. whereas issues of sovereignty and domestic jurisdiction can no longer be used to shield states from scrutiny on their human rights records,
F. tā kā Eiropas Savienībai ir jādarbojas kā globālam dalībniekam gan ANO kopumā, gan jo īpaši UNHRC , un tā kā ar Eiropas Ārējās darbības dienesta izveidi radītajai jaunajai pieejai vajadzētu būt instrumentam, ar kuru palīdzēt Savienībai darboties efektīvāk un kļūt atpazīstamākai, lai saskaņotā, vienotā un iedarbīgā veidā atrisinātu pasaules mēroga problēmas;
F. whereas the European Union should act as a global player in the context of the UN generally and the UNHCR specifically, and a new approach embodied in the new European External Action Service (EEAS) should be instrumental in helping the Union to act more effectively and recognisably to meet and address global challenges in a coherent, consistent and efficient manner,
G. tā kā Eiropas Ārējās darbības dienestā ir izveidots Cilvēktiesību un demokrātijas direktorāts;
G. whereas a Directorate for Human Rights and Democracy was set up within the EEAS,
H. tā kā Eiropas Parlamenta Cilvēktiesību apakškomitejas delegācija UNHRC 16. sesijas laikā dosies uz Ženēvu, kā tas ir bijis iepriekšējos gados, kad tika rīkotas UNHRC sesijas, un arī pirms tam, kad tika rīkotas ANO Cilvēktiesību komisijas sesijas, kuras tiesībpārņēmēja ir UNHRC ,
H. whereas a delegation from the Subcommittee on Human Rights of the European Parliament will travel to Geneva during the 16th Session of the UNHRC, as has been the case in previous years for the sessions of the UNHRC and, before that, for the UNHRC’s predecessor, the UN Commission on Human Rights,
6. uzsver, cik svarīga ir Eiropas Savienības kopēja nostāja par 16. sesijā apspriežamajiem jautājumiem, un aicina ES dalībvalstis nostiprināt ES praksi, „daudzbalsīgi paužot vienotu nostāju”, kura ir bijusi sekmīga pēdējo gadu laikā, piemēram, ierosinot ES iniciatīvas pret nāvessodu;
Stresses the importance of the EU’s holding common positions on issues to be discussed during the 16th Session, and invites EU Member States to reinforce the EU practice of putting across ‘one message, but with many voices’ which has worked well in recent years in, for example, EU initiatives against the death penalty;
9. pauž bažas, ka lielākais šķērslis UNHRC mandāta efektīvākai īstenošanai ir „bloka politika”, kādu bieži vien piemēro, un tās ietekme uz to valstu un situāciju izvēli, kurām UNHRC pievērš uzmanību; atkārtoti pauž viedokli, ka UNHRC spējai risināt situāciju valstīs efektīvi, savlaicīgi un atbilstošā veidā ir būtiska nozīme tās autoritātei un uzticamībai;
Is concerned that the greatest obstacle to the UNHRC taking up its mandate more effectively is the ‘bloc politics’ which often dominates, and its impact on the selection of countries and situations receiving UNHRC attention; reiterates the view that the UNHRC’s ability to address country situations effectively and in a timely and adequate manner is central to its authority and credibility;
11. atzinīgi vērtē UNHRC centienus izveidot starpreģionu darba grupu saistībā ar stāvokli Baltkrievijā; mudina UNHRC nākt klajā ar paziņojumu, kurā stingri nosodīti cilvēktiesību rupjie pārkāpumi šajā valstī, kā arī represijas pret demokrātisko opozīciju un iedzīvotājiem, kuras sekoja pēc 2010. gada 19. decembra prezidenta vēlēšanām, un pieņemt rezolūciju šajā jautājumā;
Welcomes the attempts within the UNHRC to put together a cross-regional working group on the situation in Belarus; urges the UNHRC to make a statement strongly condemning gross violations of human rights in the country and the repression of democratic opposition and ordinary citizens following the presidential elections on 19 December 2010 and to adopt a resolution on the matter;
13. atzinīgi vērtē augsta līmeņa ANO humānās misijas nosūtīšanu uz Tunisiju no 2011. gada 27. janvāra līdz 2. februārim un neatlaidīgi mudina pilnībā īstenot tās ieteikumus; atkārtoti prasa izveidot neatkarīgu starptautisku izmeklēšanas komisiju, lai izmeklētu visus iespējamos cilvēktiesību pārkāpumus saistībā ar notikumiem pēc 2010. gada 17. decembra;
Welcomes the sending of a High-level UN human rights mission to Tunisia from 27 January to 2 February 2011 and strongly encourages full implementation of its recommendations; reiterates its call for the setting up of an independent international commission of inquiry to investigate all the alleged human rights violations relating to the post-17 December 2010 events;
18. ņemot vērā īpašo referentu ziņojumus par cilvēktiesību situāciju Korejas Tautas Demokrātiskajā Republikā (KTDR) un par cilvēktiesību situāciju Mjanmā/Birmā, atkārtoti prasa, lai ES publiski atbalstītu ANO izmeklēšanas komisijas izveidi cilvēktiesību pārkāpumu izmeklēšanai šajās valstīs un novērtēšanai, kādā pakāpē šie pārkāpumi ir arī noziegumi pret cilvēci; pauž nožēlu, ka KTDR nesadarbojās ar īpašo referentu, un prasa pagarināt mandātu īpašajam referentam attiecībā uz Mjanmu/Birmu;
In view of the reports by the Special Rapporteurs on the situation of human rights in the Democratic People’s Republic of Korea (DPRK), and on the human rights situation in Myanmar/Burma, restates its call for the EU to publicly support the establishment of UN commissions of inquiry to assess human rights violations in these countries and to assess to what extent these constitute crimes against humanity; regrets the lack of cooperation of the DPRK with the Special Rapporteur and requests the extension of the mandate of the Special rapporteur for Myanmar/Burma;
20. atzinīgi vērtē ANO augstās komisāres cilvēktiesību jautājumos paziņojumu par pirmo vizīti okupētajā palestīniešu teritorijā un Izraēlā un jo īpaši stingri pausto nostāju, ka starptautiskās cilvēktiesību un starptautiskās humāno tiesību normas nav apstrīdamas; uzsver, cik svarīga ir Tuvo Austrumu miermīlīga demokratizācija;
Welcomes the statements by the UN High Commissioner for Human Rights on her first visit to the occupied Palestinian territory and Israel and, in particular, the strong message that she conveyed that ‘international human rights law and international humanitarian law are not negotiable’; underlines the importance of a peaceful democratisation of the Middle East;
22. aicina ES dalībvalstis un EĀDD aktīvi iesaistīties UNHRC 2011. gada pārskatīšanā, lai stiprinātu atbilstību tās pilnvarām; uzsver, ka UNHRC vajadzētu vairāk kļūt par agrīnās brīdināšanas un novēršanas mehānismu, un ka šim nolūkam būtu jāizmanto īpašo procedūru pieredze; atgādina, ka pārredzamā un visaptverošā pārskatīšanas procesā ir nepieciešams ņemt vērā NVO, pilsoniskās sabiedrības un visu citu attiecīgo ieinteresēto personu viedokļus; aicina EĀDD turpināt informēt Eiropas Parlamenta Cilvēktiesību apakškomiteju par pārskatīšanas gaitu;
Calls on the EU Member States and the EEAS to actively engage in the 2011 review of the UNHRC to strengthen compliance with its mandate; stresses that the UNHRC should be more of an early warning and preventive mechanism and that the expertise of Special Procedures should be used for this purpose; reiterates that there is a need for a transparent and all-inclusive review process, taking into account the views of NGOs, civil society and all other relevant stakeholders; calls on the EEAS to keep the Subcommittee on Human Rights of the European Parliament informed on the state of play of the review;
25. atzīst VRP kā kopīgas pieredzes pievienoto vērtību visām valdībām, jo šajā sakarībā pret visām ANO dalībvalstīm ir vienāda attieksme un kontrole, turklāt neraugoties uz to, ka valstīm brīvprātīgi jāpiekrīt ieteikumu saņemšanai un to paveiktā darba kontrolei; norāda, ka līdz 2011. decembrim visas ANO dalībvalstis būs pārbaudītas saskaņā ar šo mehānismu;
Recognises the added value of the UPR as a shared experience for all governments, which submits all UN members to equal treatment and scrutiny despite the fact that the countries have to voluntarily accept to be submitted and to follow up the recommendations; points out that by December 2011 all United Nations Member States will have been reviewed under this mechanism;
30. pauž nožēlu, ka pirmajā pārskatīšanas ciklā dažās valstīs nav attaisnojušās cerības par pārskatāmu, neselektīvu un nekonfrontējošu procesu; šajā sakarībā atzīst nozīmi, kāda ES dalībvalstīm ir bijusi, lai mēģinātu pārtraukt t.s. „bloka mentalitātes” veidošanos; mudina ES dalībvalstis sniegt tehnisku palīdzību, lai palīdzētu ieteikumu īstenošanā;
Regrets that the first cycle of the review of certain countries has not lived up to the expectations of a transparent, non-selective and non-confrontational process; acknowledges in this regard the role EU Member States have played in trying to break through the ‘bloc mentality’; encourages EU Member States to provide technical assistance to help the recommendations to be implemented;
33. nosoda mēģinājumus graut īpašo procedūru neatkarību, nodrošinot valdībām pozīcijas, kurās tās var pārraudzīt īpašās procedūras; uzsver, ka jebkāda veida kontrole politizētu sistēmu un kaitētu tās efektivitātei;
Condemns attempts to undermine the independence of Special Procedures by putting governments in an oversight position over the Special Procedures; stresses that any sort of control would politicise and damage the effectiveness of the system;
35. aicina ES dalībvalstis pārskatīšanā aizstāvēt UNHRC integritāti un atbildību, atbalstot īpašo procedūru ieteikumu īstenošanas kontroles mehānisma izveidi, ar kuru papildinātu atlases kritēriju pieņemšanu un vēl pārredzamāku amatā iecelšanas procesu, kura pamatā būtu kandidātu iepriekšējā darbība, prasmes, kvalifikācija un pieredze; atbalsta NVO priekšlikumu stiprināt īpašo procedūru agrīnas brīdināšanas spēju, izmantojot mehānismu, kas tām ļauj rosināt situācijas automātisku izvērtēšanu UNHRC ;
Calls on EU Member States to defend the integrity and accountability of the UNHRC in the review by supporting the establishment of a follow up-mechanism on the implementation of recommendations of Special Procedures, in addition to the adoption of selection criteria and a more transparent appointments process based on the background, skills, qualifications and experience of nominees; endorses the proposal by NGOs to strengthen the early warning capacity of Special Procedures through a mechanism that allows them to trigger the automatic consideration of a situation by the UNHRC;
37. prasa, lai EĀDD, jo īpaši ES delegācijas Ženēvā un Ņujorkā, palielinātu Eiropas Savienības UNHRC veikto darbību saskaņotību, redzamību un uzticamību, vēl vairāk attīstot starpreģionu ietekmi un sadarbību un it īpaši atbalstot mērenu uzskatu valstis visās grupās;
Insists on the EEAS, and notably the EU delegations in Geneva and New York, increasing the coherence, visibility and credibility of the EU’s action in the UNHRC by further developing cross-regional outreach and cooperation and especially on lobbying the moderate states in all groups;
40. atkārtoti pauž atbalstu ES aktīvai līdzdalībai UNHRC darbā kopš tās dibināšanas, proti, atbalstot vai līdzatbalstot rezolūcijas, publicējot paziņojumus, iesaistoties interaktīvos dialogos un debatēs; atzīst ES saistības UNHRC risināt jautājumus par stāvokli valstīs un uzsver to, cik svarīgi ir šīs saistības pārliecinoši īstenot;
Reiterates its support for the EU’s active participation in the work of the UNHRC since its establishment, namely through sponsoring or co-sponsoring resolutions, issuing statements, and intervening in interactive dialogues and debates; recognises the commitments made by the EU to addressing country situations in the UNHRC and stresses the importance that these commitments be strongly implemented;
42. aicina ES dalībvalstis darīt visu iespējamo, lai saglabātu visus īpašo procedūru mandātus, un jo sevišķi aicina atjaunot mandātu ANO īpašajam pārstāvim cilvēktiesību aizstāvju jautājumos;
Calls on EU Member States to do their utmost to preserve all special procedures mandates and calls in particular for the renewal of the mandate of the UN Special Rapporteur on the situation of human rights defenders;
47. pilnvaro Eiropas Parlamenta delegāciju UNHRC 16. sesijā darīt zināmas šajā rezolūcijā paustās bažas; aicina delegāciju ziņot Cilvēktiesību apakškomitejai par savu vizīti un uzskata par lietderīgu arī turpmāk norīkot Eiropas Parlamenta delegāciju dalībai attiecīgajās UNHRC sesijās;
Mandates its delegation to the 16th Session of the UNHRC to voice the concerns expressed in this resolution; calls on the delegation to report to the Subcommittee on Human Rights regarding its visit, and considers it indispensable to continue sending a European Parliament delegation to relevant sessions of the UNHRC;
9.3.2011 KOPĪGS REZOLŪCIJAS PRIEKŠLIKUMS iesniegts saskaņā ar Reglamenta 122. panta 5. punktu
9.3.2011 JOINT MOTION FOR A RESOLUTION pursuant to Rule 122(5) of the Rules of Procedure
par Pakistānu, jo īpaši par Shahbaz Bhatti slepkavību
on Pakistan, in particular the murder of Shahbaz Bhatti
PE459.708v01-00 } PE459.718v01-00 } PE459.719v01-00 } PE459.720v01-00 } PE459.721v01-00 } PE459.722v01-00 } RC1 Eiropas Parlamenta rezolūcija par Pakistānu, jo īpaši Shahbaz Bhatti slepkavību
PE459.708v01-00 } PE459.718v01-00 } PE459.719v01-00 } PE459.720v01-00 } PE459.721v01-00 } PE459.722v01-00 } RC1 European Parliament resolution on Pakistan, in particular the murder of Shahbaz Bhatti
– ņemot vērā iepriekšējās rezolūcijas par cilvēktiesībām un demokrātiju Pakistānā, jo īpaši 2011. gada 20. janvāra rezolūciju Pieņemtie teksti, P7_TA-PROV(2011)0026 .
– having regard to its previous resolutions on human rights and democracy in Pakistan, in particular that of 20 January 2011 Texts adopted, P7_TA-PROV(2011)0026 .
, 2010. gada 20. maija Pieņemtie teksti, P7_TA(2010)0194 .
as well as those of 20 May 2010 Texts adopted, P7_TA(2010)0194 .
, kā arī 2007. gada 12. jūlija Pieņemtie teksti, P6_TA(2007)0351 .
and of 12 July Texts adopted, P6_TA(2007)0351 .
, 25. oktobra Pieņemtie teksti, P6_TA(2007)0489 .
, 25 October Texts adopted, P6_TA(2007)0489 .
un15. novembra rezolūciju Pieņemtie teksti, P6_TA(2007)0536 .
and 15 November Texts adopted, P6_TA(2007)0536 .
– ņemot vērā Parlamenta 2010. gada 16. decembra rezolūciju Pieņemtie teksti, P7_TA(2010)0489 .
– having regard to its resolution of 16 December 2010 Texts adopted, P7_TA(2010)0489 .
par 2009. gada ziņojumu par cilvēktiesībām pasaulē un Eiropas Savienības politiku cilvēktiesību jomā,
on the Annual Report on Human Rights in the World 2009 and the European Union's policy on the matter,
– ņemot vērā Padomes secinājumus par neiecietību, diskrimināciju un vardarbību ticības vai pārliecības dēļ, ko tā pieņēma 2011. gada 21. februārī,
– having regard to the Council Conclusions on intolerance, discrimination and violence on the basis of religion or belief, adopted on 21 February 2011,
– ņemot vērā ES augstās pārstāves Catherine Ashton 2011. gada 2. marta paziņojumu par Pakistānas valdības minoritāšu lietu ministra Shahbaz Bhatti noslepkavošanu,
– having regard to the statement of 2 March 2011 by EU High Representative Catherine Ashton on the assassination of the Minister for Minorities in the Government of Pakistan, Mr Shahbaz Bhatti,
– ņemot vērā Eiropas Parlamenta priekšsēdētāja Jerzy Buzek 2011. gada 2. marta paziņojumu,
– having regard to the statement by the President of the European Parliament, Jerzy Buzek, of 2 March 2011,
– ņemot vērā ANO Starptautisko paktu par pilsoniskajām un politiskajām tiesībām,
– having regard to the UN International Covenant on Civil and Political Rights (ICCPR),
– ņemot vērā ANO 1981. gada Deklarāciju par visu veidu neiecietības un diskriminācijas reliģiskās pārliecības un ticības dēļ likvidāciju,
– having regard to the 1981 UN Declaration on the Elimination of All Forms of Intolerance and of Discrimination based on Religion and Belief,
– ņemot vērā Pakistānas konstitūcijas 19. pantu par vārda brīvību,
– having regard to Article 19 of the Pakistani Constitution on freedom of speech,
A. tā kā 2011. gada 2. martā bruņoti vīri nogalināja Pakistānas minoritāšu lietu ministru Shahbaz Bhatti , atklājot uguni pa ministra automašīnu, kad viņš brauca uz darbu Islamabadā; tā kā atbildību par šo nogalināšanu uzņēmās grupa, kas sevi dēvē par Pendžabas talibu kustību ( Tehreek-e-Taliban Punjab ), paziņojot, ka ministrs tika nogalināts par savu nostāju attiecībā uz zaimošanas likumiem;
A. whereas, on 2 March 2011, the Pakistani Minister for Minorities, Shahbaz Bhatti, was assassinated by armed men who opened fire on his car as he travelled to work in the capital Islamabad; whereas a group calling itself the Tehreek-e-Taliban Punjab (Taliban Movement Punjab) claimed responsibility for the killing and said that the minister had been killed for his stance on the blasphemy laws,
C. tā kā Shahbaz Bhatti bija vienīgais kristietis Pakistānas ministru kabinetā un viens no nedaudzajiem vadošajiem politiķiem, kuriem pietika drosmes vērsties pret šiem likumiem un netaisnībām ko tie bija veicinājuši;
C. whereas Shahbaz Bhatti was the only Christian member of the Pakistani Cabinet and one of the country's few leading politicians who had the courage to combat these laws and the injustices they have facilitated,
D. tā kā šī slepkavība notika tikai divus mēnešus pēc tam, kad Pendžabas provinces gubernatoru Salman Taseer nogalināja viens no viņa miesassargiem, kurš nevarēja pieņemt to, ka S. Taseer nepiekrita Pakistānas likumiem pret zaimošanu;
D. whereas this assassination happened only two months after the murder of Salman Taseer, Governor of the Province of Punjab, by one of his own security guards, who disagreed with Taseer's opposition to Pakistan's blasphemy laws,
E. tā kā 2011. gada 1. martā tika nogalināts vēl viens ievērojams Pakistānas cilvēktiesību aizstāvis — Pakistānas Cilvēktiesību komisijas koordinators Naeem Sabir Jamaldini , kurš sevišķi aktīvi darbojās, vēršoties pret cilvēktiesību pārkāpumiem Balučistānas reģionā;
E. whereas on 1 March 2011 a third prominent Pakistani human rights defender, Naeem Sabir Jamaldini, the Coordinator of the Human Rights Commission of Pakistan, was likewise assassinated, who was particularly active in combating the human rights violations in the Baluchistan region,
F. tā kā tiek ziņots, ka pret Sherry Rehman , agrāko Pakistānas ministri, reformistu politiķi un plaši pazīstamu žurnālisti ir izdota fatvā, nosaucot viņu par nākamo slepkavības upuri;
F. whereas a fatwa was reportedly issued against Sherry Rehman, a former Pakistani minister, reformist politician and well-known journalist, calling her the next candidate for murder,
H. tā kā politiķi, politiskās partijas un plašsaziņas līdzekļu un pilsoniskās sabiedrības pārstāji, piemēram, sieviešu tiesību un cilvēktiesību aktīvisti, tiek nepārtraukti iebiedēti un pat nogalināti, un tā kā šā iemesla dēļ diskusijas sabiedrībā par zaimošanas likumiem tiek arvien vairāk apslāpētas;
H. whereas politicians, political parties and representatives of the media and civil society such as women's and human rights activists are constantly intimidated, and even murdered, and whereas therefore public debate on the blasphemy laws is increasingly stifled,