natgillin/translations-raw huggingface dataset:
pietiekams ienākumu atbalsts, lai novērstu sociālo atstumtību: dalībvalstīm saskaņā ar subsidiaritātes un proporcionalitātes principu ir jānosaka viegli pieejamas minimālo ienākumu shēmas, attiecīgi pabalsti un sociālā palīdzība, un šiem līdzekļiem jānodrošina pietiekami resursi, kurus papildina aktīvas integrācijas politikas stratēģisks plāns, lai cilvēkiem palīdzētu izkļūt no nabadzības un lai novērstu sociālo atstumtību (atzīmējot, ka aktīvas integrācijas politikai jāveicina taisnīgākas sociālās aizsardzības sistēmas un jānodrošina arī īpaši papildu atbalstoši pasākumi (piemēram, rehabilitācija, profesionālā apmācība, konsultēšana, bērnu aprūpe, mājokļi, valodas apmācība migrantiem, atbalsta pakalpojumi), lai dotu iedzīvotājiem iespēju dzīvot cilvēka cienīgu dzīvi);
income support sufficient to prevent social exclusion: Member States should, in accordance with the principles of subsidiarity and proportionality, define minimum income schemes, related benefits and social assistance which should be easily accessible and provide sufficient resources, and should accompany these with a strategic plan for active inclusion policies in order to lift people out of poverty and prevent social exclusion (noting that active inclusion policies comprise greater equity of social protection systems and also provide specific flanking measures (e.g. rehabilitation, training, counselling, childcare, housing, language training for immigrants and support services) to enable people to lead a dignified life);
saikne ar iekļaujošiem darba tirgiem: aktīvas integrācijas politiku būtu jāvērš uz stabilas un drošas kvalitatīvas nodarbinātības radīšanu, darbavietu pievilcības uzlabošanu, kvalitatīvu darbavietu izveidi, augsta līmeņa veselības aizsardzības un drošības sniegšanu, ražīguma paaugstināšanu un aktīvu atbalstu tiem, kuri ir nelabvēlīgākajās situācijās, ‐ veicot īpašus atbalsta pasākumus un pakalpojumus, lai palielinātu nodarbinātības iespējas un palīdzot cilvēkiem saglabāt vietu darba tirgū, attīstot uzņēmējdarbību un nodrošinot palīdzību darba meklējumos, kā arī sniegt palīdzību attiecībā uz augstas kvalitātes izglītību, profesionālo apmācību, kvalifikācijas celšanu un mūžizglītību, individuālām konsultācijām, īpaša atbalsta un subsidētu nodarbinātību tādām mazāk aizsargātām grupām kā darba ņēmējiem invalīdiem;
a link to inclusive labour markets: active inclusion policies should aim at fostering stable and secure highly skilled jobs, improving the attractiveness of jobs, creating quality jobs and promoting quality in employment, providing a high level of health and safety at work, increasing productivity and active support for the most disadvantaged, providing specific support measures and services to increase employability and helping to keep people in the job market, developing entrepreneurial activity and providing job search assistance, high-quality education, vocational training, further training and lifelong learning, personalised counselling, special assistance and subsidised employment where absolutely necessary for vulnerable groups such as workers with disabilities;
saikne ar labāku piekļuvi kvalitatīviem pakalpojumiem: būtisku pakalpojumu ‐ (sociālo pakalpojumu, vispārējas (tautsaimnieciskas) nozīmes pakalpojumu) ‐ piekļuves iespējas, pieejamība, atklātība, pārredzamība, vispusība un kvalitāte ir jāpaaugstina, lai veicinātu sociālo un teritoriālo kohēziju, nodrošinātu pamattiesības un pienācīgas kvalitātes eksistenci, it īpaši tādām sabiedrības neaizsargātām un nelabvēlīgos apstākļos esošām iedzīvotāju grupām kā invalīdi, vecāka gadagājuma cilvēki, vienvecāka ģimenes un lielas [daudzbērnu] ģimenes, un pakalpojumu plānošanā ņemt vērā dažādu iedzīvotāju grupu vajadzības; jāizvairās no turpmākas sabiedrisko un sociālo pakalpojumu privatizācijas, ja ar to nenodrošina visiem iedzīvotājiem pakalpojumu pieejamību, kvalitāti un piekļuves iespējas;
a link to better access to quality services: the accessibility, affordability, openness, transparency, universality, and quality of essential services (social services, services of general (economic) interest) must be strengthened in order to promote social and territorial cohesion, guarantee fundamental rights and ensure a decent existence, especially for vulnerable and disadvantaged groups in society, such as disabled people, elderly people, single-parent families and large families, and services should be designed in ways which take into account the needs of different groups; the further privatisation of public and social services must be avoided unless affordability, quality and accessibility to all citizens are ensured;
dzimumu līdztiesības aspekta integrēšana, diskriminācijas novēršana un aktīva līdzdalība: aktīvas integrācijas politikai ir jānodrošina vīriešu un sieviešu līdztiesības veicināšana un jāsekmē visu veidu diskriminācijas izskaušana visos iepriekš minētajos aktīvas sociālās integrācijas aspektos; aktīva līdzdalība: būtu jāsekmē laba pārvaldība, visu attiecīgo dalībnieku līdzdalība un integrācija, tieši iesaistot stratēģiju izstrādē, vadībā, īstenošanā un novērtēšanā trūkuma un nevienlīdzības skartos un sociāli atstumtos iedzīvotājus kā valsts, tā Eiropas līmenī, ‐ jo īpaši tos cilvēkus, kuri dzīvo galējas nabadzības apstākļos ‐ , kā arī sociālos partnerus, nevalstiskās organizācijas un plašsaziņas līdzekļus;
gender mainstreaming, anti-discrimination and active participation: active inclusion policies must ensure the promotion of equality between men and women and contribute to the elimination of all forms of discrimination in all the aspects of active social inclusion mentioned above; active participation: good governance, participation and integration of all relevant actors should be promoted by directly involving those affected by poverty, social exclusion and inequality at both national and European levels – and particularly people living in situations of extreme poverty – as well as the social partners, non-governmental organisations and the media in the development, management, implementation and evaluation of strategies;
uzskata, ka jāpaplašina un jāaktualizē Padomes Ieteikums 92/441/EEK, ņemot vērā Savienības sociālās realitātes analīzes rezultātus un ierosināto visaptverošo pieeju aktīvai integrācijai, kā arī to, ka minētajā ieteikumā būtu pienācīgi jāievēro tādu jaunu sociālu risku parādīšanās, kas saistīti ar demogrāfiskām izmaiņām, zināšanu sabiedrību un pakalpojumu ekonomiku;
Considers that Council Recommendation 92/441/EEC needs to be broadened and updated in the light of the results of the Union's social reality stocktaking and the proposed holistic approach to active inclusion, and also that that Recommendation should take due account of the emergence of new social risks linked to demographic change and the knowledge-based and service economy;
atbalsta Komisijas viedokli, ka vēl aptverošākā pieejā aktīvai integrācijai būtu jāpiegriež īpaša uzmanība arī bērnu nabadzības izskaušanai, tādas nevienlīdzības likvidēšanai, kas attiecas uz veselības aprūpes pieejamību un ārstēšanās rezultātiem, nabadzības un sociālās atstumtības problēmas risināšanai saistībā ar valsts un privātām pensijām un pensionēšanos, kā arī pienācīgas un augstas kvalitātes ilgtermiņa aprūpes nodrošināšanai;
Endorses the Commission's view that a more holistic approach to active inclusion should also include a special focus on the eradication of child poverty, on the elimination of inequalities concerning access to health care and health outcomes, on tackling poverty and social exclusion linked to public and private pensions and retirement, and on the provision of decent high-quality long-term care;
Cilvēka cienīgai dzīvei pietiekamu ienākumu nodrošināšana ikvienam
Guaranteeing sufficient income to ensure a dignified life for all
norāda, ka vairākumā ES dalībvalstu (no 27 valstīm) darbojas valsts minimālo ienākumu shēmas, taču dažās tādu nav; mudina dalībvalstis, lai īstenotu sociālo integrāciju, nodrošināt garantētu minimālo ienākumu shēmu, kā arī rosina tās apmainīties ar paraugpraksi; atzīst, ka sociālās palīdzības sniegšanas gadījumā dalībvalstīm ir pienākums nodrošināt, lai pilsoņi izprastu un spētu izmantot savas tiesības;
Points out that most Member States in EU-27 have national minimum income schemes, but several do not; encourages the Member States to provide for guaranteed minimum income schemes for social inclusion, and urges them to exchange best practice; recognises that, where there is provision of social assistance, Member States have a duty to ensure that citizens understand and are able to obtain their entitlements;
pauž dziļu nožēlu, ka dažās dalībvalstīs netiek ievērots Padomes Ieteikums 92/441/EEK, kurā atzītas "cilvēka pamattiesības uz pietiekamiem resursiem un sociālo palīdzību, lai dzīvotu cilvēka cienīgu dzīvi";
Deeply regrets that some Member States appear not to have regard to Council Recommendation 92/441/EEC, which recognises the 'basic right of a person to sufficient resources and social assistance to live in a manner compatible with human dignity';
piekrīt Komisijas viedoklim, ka vairākumā dalībvalstu sociālās palīdzības līmeņi ir jau zem nabadzības riska robežas; uzstāj, ka ienākumu atbalsta shēmu galvenajam mērķim ir jābūt tādam, lai cilvēki varētu izkļūt no nabadzības un lai viņi varētu dzīvot cilvēka cienīgu dzīvi; aicina Komisiju pārbaudīt, vai beznosacījumu pamatienākumi visiem iedzīvotājiem būtu efektīvs veids, kā apkarot nabadzību;
Agrees with the Commission that social assistance in most Member States is already below a level which makes poverty a risk ; insists that the central objective of income support schemes must be to lift people out of poverty and enable them to live in dignity; calls on the Commission to examine whether an unconditional basic income for all could be an effective tool for combating poverty;
aicina Komisiju sniegt sīki izstrādātu pārskatu par to, vai dalībvalstu noteikumi labklājības jomā (tostarp minimālās ienākumu shēmas un attiecīgie pabalsti, bezdarbs, invaliditāte un apgādnieka zaudējuma pabalsti, likumā noteiktās un papildu pensiju sistēmas, priekšlaicīgas pensionēšanās pabalsti) nodrošina ienākumus, kuri ir virs Savienības nabadzības riska robežas, proti, 60% vidējo izlīdzināto ienākumu apjomā valstī;
Calls on the Commission to provide a detailed report on whether welfare provision in the Member States (inter alia, minimum income schemes and related benefits, unemployment, invalidity and survivors' benefits, statutory and supplementary pension schemes, early retirement benefits) provide for incomes above the Union's at-risk-of poverty threshold of 60% of national median equalised income;
iesaka Komisijai apsvērt vienotas metodes izveidi, lai aprēķinātu iztikas minimuma apjomu un dzīves dārdzību (preču un pakalpojumu grozs), lai nodrošinātu nabadzības robežas salīdzināmu noteikšanu un definētu nepieciešamās sociālās intervences kritērijus;
Suggests that the Commission should consider establishing a common method of calculating the minimum subsistence amount and the cost of living (a basket of goods and services) in order to ensure comparable measurements of the poverty line and define the criterion for necessary social intervention;
norāda, ka risks nonākt galējā nabadzībā sievietēm ir lielāks nekā vīriešiem; norāda, ka pastāvīgā nabadzības feminizācijas tendence Eiropas sabiedrībā mūsdienās parāda to, ka pašreizējās sociālās aizsardzības sistēmas un daudzas Eiropas Savienības sociālās, ekonomiskās un nodarbinātības politikas pamatnostādnes nav izstrādātas, lai apmierinātu sieviešu vajadzības un risinātu sieviešu darba atšķirības; uzsver, ka sieviešu nabadzība un sociālā atstumtība Eiropā prasa specifisku, dažādu un dzimumiem atbilstīgu politisko atbildes reakciju;
Points out that the risk of falling into extreme poverty is greater for women than for men; points out that the persistent trend towards feminisation of poverty in European societies today demonstrates that the current framework of social protection systems and the wide range of social, economic and employment policies in the Union are not designed to meet women's needs or to address the differences in women's work; underlines the fact that poverty among women and their social exclusion in Europe requires specific, multiple and gender-specific policy responses;
norāda, ka adekvātas minimālo ienākumu shēmas ir būtisks priekšnosacījums tādai Eiropas Savienībai, kuras pamatā ir sociālais taisnīgums un vienlīdzīgas iespējas visiem; aicina dalībvalstis nodrošināt pienācīgus minimālos ienākumus bezdarba laikā un darbavietu maiņas laikā, īpašu uzmanību pievēršot tām sieviešu grupām, kurām ir papildu pienākumi;
States that adequate minimum income schemes are a fundamental prerequisite for a European Union based on social justice and equal opportunities for all; calls on the Member States to ensure that an adequate minimum income is provided for periods out of work or in between jobs, with particular attention being paid to groups of women that have additional responsibilities;
aicina Padomi atbalstīt ES mērķi attiecībā uz minimālo ienākumu shēmām un ienākumu shēmu aizvietošanu ar uz iemaksām balstītām shēmām, lai nodrošinātu ienākumu atbalstu vismaz 60% vidējo izlīdzināto ienākumu apjomā valstīs, un turklāt vienoties par termiņu, kad šim mērķim visās dalībvalstīs jābūt sasniegtam;
Calls on the Council to agree an EU target for minimum income schemes and contributory replacement income schemes of providing income support of at least 60% of national median equalised income and, further, to agree a timetable for achieving this target in all Member States;
uzskata, ka risks nonākt nabadzībā sievietēm ir lielāks nekā vīriešiem, it īpaši vecumā, jo sociālās drošības sistēmu pamatā bieži ir nepārtraukta algota darba princips; prasa veidot tādas individualizētas tiesības saņemt pienācīgus minimālos ienākumus, kas nav atkarīgas no iemaksām, kuras saistītas ar darbu;
Considers that the risk of falling into poverty is greater for women than for men, particularly in old age, because social security systems are often based on the principle of continuous remunerated employment; calls for an individualised right to an adequate minimum income which is not conditional on employment related contributions;
uzskata, ka nabadzības problēma, kas skar jau nodarbinātas personas, neatspoguļo taisnīgus darba apstākļus, un prasa pievērst īpašu uzmanību, lai labotu šo stāvokli tā, ka atalgojums kopumā un īpaši minimālās algas ‐ neatkarīgi no tā, vai tās noteiktas tiesību aktos vai darba koplīgumā, ‐ var nodrošināt pienācīgas kvalitātes dzīves līmeni;
Considers that poverty affecting those who are already employed does not reflect equitable working conditions, and calls for efforts to be concentrated on remedying this state of affairs in such a way that remuneration in general and especially minimum wages – be they of a statutory nature or collectively agreed – is such as to prevent income poverty and ensure a decent standard of living;
aicina Padomi atbalstīt ES mērķi noteikt minimālās algas (tiesību aktos, darba koplīgumos valsts, reģionālajā un nozaru līmenī), lai nodrošinātu, ka atalgojums ir vismaz 60% attiecīgo (valsts, nozaru u.c.) vidējo algu apjoma, un turklāt vienoties par termiņu, līdz kuram visās dalībvalstīs šis mērķis ir jāsasniedz;
Calls on the Council to agree an EU target for minimum wages (statutory, collective agreements at national, regional or sectoral level) to provide for remuneration of at least 60% of the relevant (national, sectoral, etc.) average wage and, further, to agree a timetable for achieving that target in all Member States;
norāda, ka sociālās integrācijas veicināšanai minimālo ienākumu shēmas būtu jāpapildina ar tādu atbalstošu pasākumu kopumu kā pasākumi sociālās integrācijas veicināšanai, piemēram, saistībā ar mājokļiem, ar atbalstu izglītībai, apmācībai, profesionālai pārkvalifikācijai un mūžizglītībai, kā arī pareizas ekonomikas pārvaldības un ienākumu atbalsta shēmu izveidei, lai palīdzētu segt izmaksas personām un mājsaimniecībām, ‐ tā, lai apmierinātu dzīvošanas un mūžizglītības vajadzības, sevišķu vērību veltot palīdzībai vientuļiem cilvēkiem, vienvecāka ģimenēm un lielām [daudzbērnu] ģimenēm;
Points out that minimum income schemes should be complemented by a package of support measures to facilitate social inclusion, such a package including facilities for social inclusion, for example in housing, as well as support for education, training and professional re-training and lifelong learning, as well as sound economic management and income support schemes, to contribute towards covering the costs to individuals and households, in such a way as to ensure the satisfaction of living needs and lifelong education needs, in particular for single persons, single-parent families and large families;
aicina dalībvalstis izpētīt savas ienākumu atbalsta shēmas, kuras bieži vien ir sarežģītas un neskaidras un kurām var būt savas īpatnības (un kuras var būt gan minimālās ienākumu shēmas un attiecīgie pabalsti, gan ienākumu shēmu aizvietošana ar uz iemaksām balstītām shēmām vai citas), lai uzlabotu to pieejamību, iedarbīgumu un efektivitāti;
Calls on the Member States to examine their often complex and entangled mesh of income support schemes, whatever their specific nature (be they minimum income schemes and related benefits, contributory replacement income schemes or whatever), with a view to improving their accessibility, effectiveness and efficiency;
uzskata, ka dalībvalstīm jānodrošina tādi mērķtiecīgi papildu pabalsti nelabvēlīgos apstākļos dzīvojošām iedzīvotāju grupām (piemēram, invalīdiem vai hroniskiem slimniekiem, vientuļajiem vecākiem vai daudzbērnu ģimeņu mājsaimniecībām), ar kuriem sedz speciālas izmaksas, tostarp saistībā ar individuālu atbalstu, īpašu aprīkojumu izmantošanu un medicīnisku vai sociālu aprūpi, nosakot citstarp finansiālā ziņā pieejamu medikamentu cenu līmeni neaizsargātākajām sociālajām grupām; uzsver, ka jānodrošina pienācīgas invaliditātes un vecuma pensijas;
Considers that the Member States should provide targeted additional benefits for disadvantaged groups (such as people with disabilities or chronic diseases, single parents, or households with many children) which cover extra costs in connection, inter alia, with personal support, the use of specific facilities and medical and social care, establishing inter alia affordable price levels for medicines for less-favoured social groups; stresses the need to ensure decent invalidity and retirement pension levels;
atzīst, ka ir nevienlīdzīgs ienākumu sadalījums pašnodarbināto personu vidū un ka viena ceturtā daļa pašnodarbināto personu dzīvo zem nabadzības līmeņa, un tāpēc jāsniedz institucionalizēts atbalsts uzņēmējiem, lai izvairītos no nabadzības slazdiem;
Recognises the unequal distribution of income among self-employed people and the fact that a quarter of self-employed people live below the poverty line and, therefore, that more institutionalised support needs to be given to entrepreneurs to avoid the poverty trap;
Bērnu nabadzības izskaušana ‐ no analīzes līdz mērķtiecīgai politikai un īstenošanai
Eradicating child poverty: from analysis to targeted policies and implementation
aicina ES iestādes, dalībvalstis un organizētās pilsoniskās sabiedrības apvienības nodrošināt, lai bērnu līdzdalība vienmēr tiek organizēta saskaņā ar drošas un jēgpilnas līdzdalības pamatprincipiem;
Calls on the EU institutions, the Member States and organised civil society associations to ensure that child participation is always organised according to the fundamental principles of safe and meaningful participation;
vērš uzmanību uz šādām visaptverošas pieejas dimensijām:
Draws attention to the following dimensions of a holistic approach:
atzīt, ka bērni un jaunieši ir pilsoņi un ka viņi ir neatkarīgas personas, kurām ir tiesības, kā arī to, ka viņi ir ģimenes daļa;
recognising that children and young people are citizens and independent holders of rights as well as being part of a family;
nodrošināt, lai bērni augtu ģimenēs ar pietiekamiem resursiem, kas vajadzīgi viņu emocionālo, sociālo, fizisko, izglītojošo un kognitīvo vajadzību visu aspektu īstenošanai, jo īpaši sniedzot būtisku atbalstu vecākiem un ģimenēm, kuras dzīvo galējā nabadzībā, lai tās varētu iegūt līdzekļus vecāku pienākumu veikšanai, un tādējādi novērstu gadījumus, kad bērni tiek pamesti vai ievietoti aprūpes iestādēs vecāku grūto materiālo apstākļu dēļ;
ensuring that children grow up with the support of resources and every form of assistance to meet all aspects of their emotional, social, physical, educational and cognitive needs, providing in particular essential support for parents and families living in extreme poverty, so that they can acquire the resources to fulfil their responsibilities, and thus preventing the abandonment or institutionalisation of children by parents in difficult material circumstances;
nodrošināt piekļuvi pakalpojumiem un iespējām, kas nepieciešami, lai visiem bērniem vairotu pašreizējo un nākotnes labklājību, pievēršot arī sevišķu uzmanību bērniem, kuriem vajadzīgs īpašs atbalsts (etniskās minoritātes, imigranti, ielu bērni un bērni invalīdi), palīdzot viņiem pilnībā attīstīt savas spējas un novēršot neaizsargātu stāvokli, jo īpaši no paaudzes paaudzē mantotu nabadzību, kā arī nodrošināt bērnu piekļuvi izglītībai un veselības aprūpei;
providing access to services and opportunities that are necessary for all children to enhance their present and future well-being; also paying special attention to children in need of special support (ethnic minorities, immigrants, street children and children with disabilities), enabling them to reach their full potential and preventing situations of vulnerability from arising, in particular multigenerational poverty, also by ensuring that children have access to education and health care;
sniegt bērniem iespējas līdzdalībai sabiedriskajā dzīvē, tostarp tādu viņu vecumam atbilstošu lēmumu pieņemšanā, kas tieši ietekmē viņu dzīvi, kā arī izklaides pasākumos, sociālajā, sporta un kultūras dzīvē;
allowing children to participate in society, including in decisions appropriate to their age that directly affect their lives, as well as in social, recreational, sporting and cultural life;
sniegt finansiālu palīdzību lielām [daudzbērnu] ģimenēm, lai palīdzētu novērst iedzīvotāju skaita samazināšanos, kā arī palīdzēt vienvecāka ģimenēm audzināt vienu vai vairākus bērnus, līdztekus veicot pasākumus, lai atvieglotu viņu iestāšanos vai atgriešanos darba tirgū, ‐ atgādina, ka šī tendence kļūst arvien izplatītāka un ka grūtības, ar kādām saskaras šādi vecāki, ir lielākas nekā abu vecāku ģimenēs;
granting financial aid to large families, with a view to helping arrest population decline, as well as aid for single parents raising one child or more, together with measures to facilitate their entry into or return to the labour market, recalling that this situation is more and more widespread and that the difficulties facing parents in such circumstances are far greater than those facing two-parent families;
atzīt ģimenes nozīmību bērnu labklājības un attīstības nodrošināšanā;
recognising the role that families play in the well-being and development of children;