natgillin/translations-raw huggingface dataset:
14. uzsver — Komisijai būtu jāveicina tas, lai mazas NVO varētu piekļūt Eiropas demokrātijas un cilvēktiesību instrumenta pabalstiem, atgādina, ka līdz šīm daudzām mazām sieviešu organizācijām nav izdevies tikt pāri birokrātiskajiem šķēršļiem;
Emphasises that the European Commission should facilitate the access for small NGOs to subsidies of the European Instrument on Democracy and Human Rights (EIDHR); recalls that at present many small women’s organisations fail with the bureaucratic obstacle of application;
22.11.2010 B7-0626/2010 REZOLŪCIJAS PRIEKŠLIKUMS iesniegts, noslēdzot debates par Padomes un Komisijas paziņojumiem
22.11.2010 B7-0626/2010 MOTION FOR A RESOLUTION to wind up the debate on statements by the Council and the Commission
PE450.462v01-00 B7‑0626/2010 Eiropas Parlamenta rezolūcija par desmito gadadienu ANO Drošības padomes Rezolūcijai Nr. 1325 par sievietēm, mieru un drošību
PE450.462v01-00 B7‑0626/2010 European Parliament resolution on the 10th anniversary of Security Council Resolution 1325 on Women, Peace and Security
A. tā kā 2010. gadā ir pienākusi 10. gadadiena ANO Drošības padomes rezolūcijai Nr. 1325, kas ir pirmā rezolūcija par bruņoto konfliktu nesamērīgo un ārkārtējo ietekmi uz sievietēm, kā arī pirmā rezolūcija, kurā tas, ko sievietes konfliktos pārdzīvojušas, tiek saistīts ar starptautiskā miera un drošības uzturēšanu, runājot par tādām savstarpēji saistītām jomām kā līdzdalība, aizsardzība, novēršana, palīdzība un atlabšana;
A. whereas 2010 marks the 10th anniversary of UN Security Council resolution 1325 which is the first resolution to address the disproportionate and unique impact of armed conflict on women and to link women’s experiences of conflict to the maintenance of international peace and security covering the inter-linked thematic areas of participation, protection, prevention, relief and recovery,
B. tā kā 25. novembris ir Starptautiskā diena pret vardarbību pret sievietēm;
B. whereas 25 November is the International Day against violence against women,
C. tā kā Drošības padomes rezolūcijas Nr. 1820, 1888 un 1889 pastiprina un pilnveido rezolūciju Nr. 1325, un tā kā šīs četras rezolūcijas ir uzskatāmas par saistību kopumu attiecībā uz sieviešu, miera un drošības jautājumu;
C. whereas Security Council resolutions 1820, 1888 and 1889 strengthen and complement 1325 and whereas the four resolutions must be considered as the set of commitments on Women Peace and Security,
D. tā kā šo rezolūciju īstenošana ir kopīgas rūpes un pienākums visām ANO dalībvalstīm; šajā sakarā uzsverot, ka 2008. gada decembrī tika pieņemtas ES pamatnostādnes attiecībā uz vardarbību pret sievietēm un meitenēm, kā arī pamatnostādnes attiecībā uz bērniem bruņotos konfliktos, un par cīņu pret visa veida diskrimināciju pret viņiem, kas skaidri norāda, ka šie jautājumi ir ES politiska prioritāte;
D. whereas the implementation of these commitments is a common concern and responsibility of each UN Member State; stressing in this respect the adoption in December 2008 of the EU Guidelines on violence against women and girls and EU Guidelines on children and armed conflict and combating all forms of discrimination against them which represent a strong political signal that these are priorities for the Union,
E. tā kā ANO Drošības padomes rezolūciju Nr. 1820 un 1325 īstenošanai ir jābūt prioritātei, izmantojot ES ārpolitikas finanšu instrumentus un pienācīgi jāatbalsta pilsoniskās sabiedrības organizācijas, kuras strādā bruņotu konfliktu apstākļos un konfliktu skartajās valstīs un reģionos;
E. whereas the implementation of UNSCR 1820 and 1325 should be a priority in the EU’s external financial instruments and provide adequate support of civil society organisations working in armed conflicts and conflict-affected countries and regions,
F. tā kā Eiropas Parlamentam ir jāuzrauga ES rīcības plāna dzimumu līdztiesībai un sieviešu līdzdalībai ES ārējā darbībā īstenošana, kā arī vadlīniju attiecībā uz vardarbību pret sievietēm un bērniem īstenošana;
F. whereas the European Parliament should observe the implementation of the Action Plan on Gender Equality and Women’s Empowerment in EU External Action as well as the implementation of the guidelines on violence against women and children,
G . tā kā dzimumu aspekta ņemšana vērā civilās vai militārās misijās būtiski palielina operāciju efektivitāti, kurām ES varētu nodrošināt pievienoto vērtību, aktīvi iesaistoties to jautājumu risināšanā, kas saistīti ar sievietēm bruņotos konfliktos;
G. whereas a gender perspective in civilian or military missions greatly increases operational effectiveness, in which the EU could provide added value as a positive actor in responding to women and armed conflict,
H. tā kā ES būtu jāveicina sieviešu vienlīdzīga līdzdalība konfliktu novēršanā, krīžu pārvaldīšanā, miera sarunās, kā arī pēckonflikta posmā, piemēram, pēckara atjaunošanas plānošanā;
H. whereas the EU should enable equal participation of women in conflict prevention, crisis management, peace talks and post-conflict phases like post war reconstruction planning,
I. tā kā plaša mēroga un sistemātiska izvarošana un seksuāla verdzība ir atzīta Ženēvas Konvencijā par noziegumu pret cilvēci un kara noziegumu; tā kā izvarošana tagad ir atzīta par genocīda nozieguma daļu, kad tā pastrādāta ar mērķi pilnīgi vai daļēji iznīcināt konkrētu cilvēku grupu; tā kā ES ir jāatbalsta centieni izbeigt to noziedznieku nesodāmību, kuri vainojami seksuālas vardarbības noziegumu pret sievietēm un bērniem izdarīšanā;
I. whereas when part of a widespread and systematic practice, rape and sexual slavery are recognised under the Geneva Convention as crimes against humanity and war crimes; whereas rape is also now recognised as an element of the crime of genocide when committed with the intent to destroy, in whole or in part, a targeted group; whereas the EU should support efforts being aimed at ending impunity for perpetrators of sexual violence against women and children,
J. tā kā Eiropas Ārējās darbības dienesta izveidei vajadzētu būtiski veicināt ANO Drošības padomes rezolūciju Nr. 1325 un Nr. 1820 īstenošanu gan attiecībā uz tā iekšējo struktūru, gan ārējām darbībām un politikas virzieniem;
J. whereas the establishment of the European External Action Service (EEAS) should significantly contribute to further implementation of UNSC resolutions 1325 and 1820 with regard to both its internal structure and its external actions and policies,
K. tā kā ES ir pieņēmusi vairākus nozīmīgus dokumentus par to, kā īstenot ANO Drošības padomes rezolūcijas Nr. 1820 un 1325, bet nav izrādījusi īpašu ieinteresētību sistemātiski un saskaņoti piemērot šīs pamatnostādnes praksē;
K. whereas the EU has adopted a series of important documents on how to implement UNSCR 1820 and 1325, but has only shown very limited interest in putting these guidelines into practice in a systematic and coherent way,
1. uzsver, ka Drošības padomes rezolūcijas Nr. 1325 desmitai gadadienai vajadzētu būt sākumam atjaunotai, aktīvākai rīcībai šīs rezolūcijas īstenošanā, ko nav iespējams panākt bez politiskas vadības visaugstākajā līmenī un lielākiem resursiem; visnotaļ iesaka rūpīgi apsvērt šo jautājumu pašreiz notiekošajā ES cilvēktiesību politikas pārskatā, nosakot visaptverošu valstu cilvēktiesību stratēģiju un izvērtējot ES pamatnostādnes attiecībā uz vardarbību pret sievietēm un meitenēm, kā arī ES pamatnostādnes attiecībā uz bērniem bruņotos konfliktos un visa veida diskriminācijas pret viņiem izskaušanu;
Stresses that the 10th anniversary of the Security Council resolution 1325 should mark the start of a reinvigorated agenda for the implementation of 1325 which cannot be advanced without political leadership at the highest level and increased resources; highly recommends that this issue be duly addressed in the ongoing review of the EU human rights policy when it comes to the elaboration of a comprehensive Human Rights Country Strategy and to the evaluation of the EU Guidelines on violence against women and girls, the EU guidelines on children and armed conflict and combating all forms of discrimination against them;
4. uzskata, ka Eiropas Ārējās darbības dienesta izveidošana ir unikāla iespēja nostiprināt ES ietekmi attiecībā uz ANO Drošības padomes rezolūciju Nr.1820 un Nr. 1325 īstenošanu;
Considers the establishment of the European External Action Service (EEAS) an unique opportunity for reinforcing the role of the EU with respect to the implementation of UNSCR 1820 and 1325;
10. uzsver, cik svarīgi, lai ES policijas amatos un KDAP misijās tiktu iecelts vairāk sieviešu; šajā sakarā par piemēru ir uzskatāms ANO miera uzturēšanas spēku Libērijā sieviešu kontingents;
Stresses the importance of the EU appointing female police forces and soldiers in CSDP-missions on a larger scale; the contingent of female police officers within the UN-peacekeeping force in Liberia could be used as a model;
13. uzsver — Komisijai būtu jāveicina tas, lai mazākas NVO varētu piekļūt Eiropas demokrātijas un cilvēktiesību instrumenta pabalstiem, atgādina, ka līdz šīm daudzas mazas sieviešu organizācijas ir piedzīvojušas to, ka pieteikšanās procedūra ir ļoti sarežģīta;
Emphasises that the European Commission should facilitate the access of smaller NGOs to subsidies of the European Instrument on Democracy and Human Rights (EIDHR); recalls that at present many small women’s organisations find it difficult to deal with the complex application procedure;
16. aicina palielināt sieviešu līdzdalību visās iniciatīvās, kuru mērķis ir rast konfliktu risinājumus, tostarp kā vidutājām, sarunu dalībniecēm, kā arī īstenojot konfliktu atrisināšanas pasākumus;
Calls for an increase in participation by women in initiatives aimed at finding solutions to conflicts, including as mediators, negotiators and in the implementation of conflict-resolution measures;
19. uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei, Komisijai, Komisijas priekšsēdētāja vietniecei / augstajai pārstāvei ārlietās un drošības politikas jautājumos, dalībvalstu valdībām un parlamentiem, ANO īpašajam pārstāvim jautājumos par seksuālo vardarbību bruņotos konfliktos un nesen ieceltajai ANO dzimumu jautājumu struktūras ( UN Women ) priekšsēdētājai.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission, the Vice-President of the Commission/High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy, the governments and parliaments of the Member States, the UN Special Representative on sexual violence in armed conflicts and to the newly appointed Head of the UN Gender Entity (UN Women).
22.11.2010 B7-0627/2010 REZOLŪCIJAS PRIEKŠLIKUMS iesniegts, noslēdzot debates par Komisijas priekšsēdētāja vietnieces / Savienības augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos paziņojumiem
22.11.2010 B7-0627/2010 MOTION FOR A RESOLUTION to wind up the debate on the statement by the Vice-President of the Commission/High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy
par desmito gadadienu ANO Drošības padomes Rezolūcijai Nr. 1325 par sievietēm, mieru un drošību
on the 10th anniversary of UN Security Council Resolution 1325 (2000) on women, peace and security
PE450.463v01-00 B7‑0627/2010 Eiropas Parlamenta rezolūcija par desmito gadadienu ANO Drošības padomes Rezolūcijai Nr. 1325 par sievietēm, mieru un drošību
PE450.463v01-00 B7‑0627/2010 European Parliament resolution on the 10th anniversary of UN Security Council Resolution 1325 (2000) on women, peace and security
– ņemot vērā ANO dzimumu jautājumu jauno struktūru ( UN Women ),
– having regard to the new UN Gender Entity (UN Women),
A. tā kā šogad ir pienākusi 10. gadadiena ANO Drošības padomes rezolūcijai Nr. 1325, kas ir pirmā rezolūcija par bruņoto konfliktu nesamērīgo un ārkārtējo ietekmi uz sievietēm, kā arī pirmā rezolūcija, kurā tas, ko sievietes konfliktos pārdzīvojušas, tiek saistīts ar starptautiskā miera un drošības uzturēšanu, runājot par tādām savstarpēji saistītām jomām kā līdzdalība, aizsardzība, novēršana, palīdzība un atlabšana;
A. whereas this year marks the 10th anniversary of UN Security Council resolution 1325 which is the first resolution to address the disproportionate and unique impact of armed conflict on women and to link women's experiences of conflict to the maintenance of international peace and security covering the inter-linked thematic areas of participation, protection, prevention, relief and recovery;
B. tā kā 25. novembris ir Starptautiskā diena pret vardarbību pret sievietēm;
B. whereas the International Day against violence against women on 25th November;
C. tā kā Drošības padomes rezolūcijas Nr. 1820, 1888 un 1889 pastiprina un pilnveido rezolūciju Nr. 1325, un šīs četras rezolūcijas ir uzskatāmas par saistību kopumu attiecībā uz sieviešu, miera un drošības jautājumu;
C. whereas Security Council resolutions 1820, 1888 and 1889 strengthen and complement 1325 and the four resolutions must be considered as the set of commitments on Women Peace and Security;
D. tā kā šo rezolūciju īstenošana ir kopīgas rūpes un pienākums visām ANO dalībvalstīm — gan konfliktos cietušajām valstīm, gan atbalsta sniedzējām valstīm, gan arī citām; šajā sakarā uzsverot, ka 2008. gada decembrī tika pieņemtas ES pamatnostādnes attiecībā uz vardarbību pret sievietēm un meitenēm, kā arī pamatnostādnes attiecībā uz bērniem bruņotos konfliktos, un par cīņu pret visa veida diskrimināciju pret viņiem, kas skaidri norāda, ka šie jautājumi ir ES politiska prioritāte;
D. whereas the implementation of these commitments is a common concern and responsibility of each UN Member State, be it conflict-affected, donor or other; stressing in this respect the adoption in December 2008 of the EU Guidelines on violence against women and girls and EU Guidelines on children and armed conflict and combating all forms of discrimination against them which represent a strong political signal that these are priorities for the Union;
E. tā kā Eiropas Parlamentam būtu jāuzrauga gan vispārējās pieejas, gan topošā ES rīcības plāna dzimumu līdztiesībai un sieviešu līdzdalībai ES ārējā darbībā īstenošana, kā arī vadlīniju attiecībā uz vardarbību pret sievietēm un bērniem īstenošana;
E. whereas the European Parliament should observe the implementation of the broad approach and of the prospective Action Plan on Gender Equality and Women's Empowerment in EU External Action as well as the implementation of the guidelines on violence against women and children;
F. tā kā ES būtu jāveicina sieviešu līdzdalība konfliktu novēršanā, krīžu pārvaldīšanā, miera sarunās, kā arī pēckonflikta posmā, piemēram, pēckara atjaunošanas plānošanā;
F. whereas the EU should enable participation of women in conflict prevention, crisis management, peace talks and post-conflict phases like post war reconstruction planning;
G . tā kā ir svarīgi iesaistīt konflikta zonas sievietes un dzimumu vardarbības, kā arī diskriminācijas upurus diskusijās, lai saprastu, kāda veidā sievietes konfliktu zonās varētu labāk piekļūt darba tirgum, izglītībai un informācijai, un kādā veidā šādas misijas varētu palīdzēt sieviešu emancipācijā, lai tādējādi veicinātu viņu aizsardzību ilgtermiņā;
G. stresses the importance of involving women and victims of gender violence and discrimination in conflict zone in discussions in order to tackle how women in conflict can gain greater access to the labour market, education and information, and how such missions can help in the emancipation of women in order to help in their long term protection;
H. tā kā plaša mēroga un sistemātiska izvarošana un seksuāla verdzība ir atzīta Ženēvas Konvencijā par noziegumu pret cilvēci un kara noziegumu; tā kā izvarošana tagad ir atzīta par genocīda nozieguma daļu, kad tā pastrādāta ar mērķi pilnīgi vai daļēji iznīcināt konkrētu cilvēku grupu; tā kā ES ir jāatbalsta centieni izbeigt to noziedznieku nesodāmību, kuri vainojami seksuālas vardarbības noziegumu pret sievietēm un bērniem izdarīšanā;
H. whereas when part of a widespread and systematic practice, rape and sexual slavery are recognized under the Geneva Convention as crimes against humanity and war crimes ; whereas rape is also now recognized as an element of the crime of genocide when committed with the intent to destroy, in whole or in part, a targeted group; whereas the EU should support efforts being aimed at ending impunity for perpetrators of sexual violence against women and children;
I. tā kā Eiropas Ārējās darbības dienesta izveidei vajadzētu veicināt ANO Drošības padomes rezolūciju Nr. 1325 un Nr. 1820 īstenošanu gan attiecībā uz tā iekšējo struktūru, gan ārējām darbībām un politikas virzieniem;
I. whereas the establishment of the European External Action Service (EEAS) should contribute to further implementation of UNSC resolutions 1325 and 1820 with regard to both its internal structure and its external actions and policies;
J. tā kā ES ir pieņēmusi vairākus dokumentus par to, kā īstenot Drošības padomes rezolūcijas Nr. 1325 un Nr. 1820;
J. whereas the EU has adopted a series of important documents on how to implement UNSCR 1820 and 1325;
K. tā kā 2010. gads ir arī gads, kad tiek pārskatīts desmit gados sasniegtais attiecībā uz tūkstošgades attīstības mērķiem;
K. whereas 2010 is also the year of MDG plus 10 review;
3. uzskata, ka Eiropas Ārējās darbības dienesta izveidošana ir unikāla iespēja nostiprināt ES ietekmi attiecībā uz ANO Drošības padomes rezolūciju Nr.1820 un Nr. 1325 īstenošanu;
Considers the establishment of the European External Action Service (EEAS) a unique opportunity for reinforcing the role of the EU with respect to the implementation of UNSCR 1820 and 1325;
9. norāda uz to, ka jāizstrādā rīcības kodekss ES personālam, kas strādā militārās un civilās misijās, aizliedzot seksuālu ekspluatāciju kā neattaisnojamu un noziedzīgu uzvedību;
Points to the need for establishing a code of conduct for EU's personnel serving in military and civil missions which prohibits sexual exploitation as unjustifiable and criminal behaviour;
11. uzsver — Komisijai būtu jāveicina tas, lai mazas NVO varētu piekļūt Eiropas demokrātijas un cilvēktiesību instrumenta pabalstiem, atgādina, ka līdz šīm daudzām mazām sieviešu organizācijām nav izdevies tikt pāri birokrātiskajiem šķēršļiem;
Emphasises that the European Commission should facilitate the access for small NGOs to subsidies of the European Instrument on Democracy and Human Rights (EIDHR); recalls that at present many small women's organizations fail with the bureaucratic obstacle of application;
14. aicina nekavējoties palielināt sieviešu līdzdalību visās iniciatīvās, kuru mērķis ir rast konfliktu risinājumus, tostarp kā vidutājām, sarunu dalībniecēm, kā arī īstenojot konfliktu atrisināšanas pasākumus;
Calls for an immediate increase in participation by women in all the initiatives aimed at finding solutions to conflicts, including as mediators, negotiators and in the implementation of conflict resolution measures;
16. uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei, Komisijai, Komisijas priekšsēdētāja vietniecei / augstajai pārstāvei ārlietās un drošības politikas jautājumos, dalībvalstu valdībām un parlamentiem, ANO īpašajam pārstāvim jautājumos par seksuālo vardarbību bruņotos konfliktos un nesen ieceltajai ANO dzimumu jautājumu struktūras ( UN Women ) priekšsēdētājai.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission, the Vice-President of the Commission/High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy, the governments and parliaments of the Member States, the UN Special Representative on sexual violence in armed conflicts and to the newly appointed Head of the UN Gender Entity (UN Women).
22.11.2010 B7-0628/2010 REZOLŪCIJAS PRIEKŠLIKUMS iesniegts, noslēdzot debates par Savienības augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos un Komisijas priekšsēdētāja vietnieces paziņojumu,
22.11.2010 B7-0628/2010 MOTION FOR A RESOLUTION to wind up the debate on the statement by the Vice-President of the Commission/High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy
PE450.464v01-00 B7‑0628/2010 Eiropas Parlamenta rezolūcija par desmito gadadienu ANO Drošības padomes Rezolūcijai Nr. 1325 (2000) par sievietēm, mieru un drošību
PE450.464v01-00 B7‑0628/2010 European Parliament resolution on the 10th anniversary of UN Security Council Resolution 1325 (2000) on women, peace and security
– ņemot vērā UNIFEM 2009. gada pētījumu,
– having regard to the study of UNIFEM (2009),
– ņemot vērā Reglamenta 110. panta 4. punktu,
– having regard to Rule 110(4) of its Rules of Procedure,
A. tā kā šogad ir desmitā gadadiena ANO Drošības padomes vienbalsīgi pieņemtajai rezolūcijai Nr. 1325, kas bija visas pasaules miera cīnītāju sasniegums un nozīmīgs starptautiski saistošs solis, ar kuru sievietes tika līdztiesīgi iesaistītas miera procesos, un kurā tika ņemta vērā dzimumu līdztiesības perspektīva;
A. whereas this year marks the 10th anniversary of the unanimously adopted UN Security Council resolution 1325 which was a great success of peace activists from around the world and an important international legally binding step which involves women equally in peace processes and takes into account the gender perspective,
B. rezolūcijai Nr. 1325 ir pirmā rezolūcija par bruņoto konfliktu nesamērīgo un ārkārtējo ietekmi uz sievietēm; tā kā veicinot līdzdalību, konfliktu novēršanu un aizsardzību, tiks spēcināta sieviešu loma miera veidošanā un konfliktu novēršanā, tiks novērsti kari un konflikti, kā arī sievietēm un bērniem tiks nodrošināta labāka aizsardzība konflikta skartajos reģionos;
B. whereas 1325 is the first resolution to address the disproportionate and unique impact of armed conflict on women; whereas through participation, prevention and protection, the roles of women in peace building and conflict prevention shall be strengthened, wars and conflicts shall be prevented and an improved protection of women and children in war and conflict regions shall be provided,
C. tā kā trīs ANO Drošības padomes rezolūcijas Nr. 1820, 1888 un 1889 pastiprina un pilnveido ANO Drošības padomes rezolūciju Nr. 1325, un šīs četras rezolūcijas ir uzskatāmas par saistību kopumu attiecībā uz sieviešu, miera un drošības jautājumu;
C. whereas the three UN Security Council resolutions 1820, 1888 and 1889 strengthen and complement UNSCR 1325 and the four resolutions must be considered as the set of commitments on Women Peace and Security,
D. tā kā ANO Drošības padomes rezolūciju Nr. 1820, 1888, 1889 un1325 īstenošana ir kopīgas rūpes un pienākums visām ANO dalībvalstīm — gan konfliktos cietušajām valstīm, gan atbalsta sniedzējām valstīm, gan arī citām; šajā sakarā uzsverot, ka 2008. gada decembrī tika pieņemtas ES pamatnostādnes attiecībā uz vardarbību pret sievietēm un meitenēm, kā arī pamatnostādnes attiecībā uz bērniem bruņotos konfliktos, un par cīņu pret visa veida diskrimināciju pret viņiem, kas skaidri norāda, ka šie jautājumi ir ES politiska prioritāte;
D. whereas the implementation of the commitments of UNSCR 1820, 1888, 1889 and 1325 is a common concern and responsibility of each UN Member State, be it conflict-affected, donor or other; stressing in this respect the adoption in December 2008 of the EU Guidelines on violence against women and girls and EU Guidelines on children and armed conflict and combating all forms of discrimination against them which represent a strong political signal that these are priorities for the Union,
E. tā kā sieviešu tiesību jautājumi, un līdz ar to ANO Drošības padomes rezolūcija Nr. 1325 tiek aizvien vairāk izmantota, lai attaisnotu militāras operācijas;
E. whereas Women's rights, and therefore the UNSCR 1325 are increasingly used to legitimise military operations,
F. tā kā militāras intervences nepalīdz nodrošināt sieviešu tiesību ievērošanu, bet gan saasina sieviešu tiesību pārkāpumus;
F. whereas military interventions do not help to ensure Women's rights, but rather increase the violation of Women's rights,