natgillin/translations-raw huggingface dataset:
norāda, ka saskaņā ar gada ziņojumu ES dalībvalstis ANO Cilvēktiesību komitejā ir mazākumā; aicina ES iestādes un dalībvalstis uz vienotu rīcību šīs situācijas atrisināšanā, veidojot atbilstīgas alianses ar šīm valstīm un nevalstiskajiem dalībniekiem, kas turpina aizstāvēt cilvēktiesību universālās un nedalāmās īpašības;
Notes that, as the Annual Report points out, EU Member States are in a minority in the UNHRC; calls on the EU institutions and the Member States to take concerted action to remedy this, developing appropriate alliances with those countries and non-state actors that are continuing to defend the universal and indivisible nature of human rights;
šajā sakarībā aicina Padomi un Komisiju stiprināt saistības ar demokrātiskām valdībām no citām reģionu grupām ANO Cilvēktiesību komitejā, lai palielinātu veiksmes iespēju iniciatīvām, kas paredzētas ar mērķi nodrošināt Vispārējās cilvēktiesību deklarācijas principu ievērošanu; aicina Komisiju iesniegt gada ziņojumu par to, kā ANO notiek balsošana par cilvēktiesību jautājumiem, analizējot, kā šo balsošanas praksi ietekmē ES un tās dalībvalstu, un citu valstu bloku politika;
In this regard, calls on the Council and the Commission to strengthen their engagement with democratic governments from other regional groups within the UNHRC, with a view to improving the chance of success of initiatives aimed at respect for the principles contained in the Universal Declaration of Human Rights; asks the Commission to provide an annual report on voting patterns at the UN in matters concerning human rights, analysing how these have been affected by the policies of the EU and of its Member States and those of other blocs;
aicina Eiropas Padomi un Eiropas Savienību pastiprināt sadarbību mazākumtautību tiesību veicināšanā un reģionālo un mazākumtautību valodu aizsardzībā, izmantojot juridiskus instrumentus nediskriminēšanas jomā, lai sekmētu daudzveidību un iecietību;
Calls for enhanced cooperation between the Council of Europe and the European Union in the field of promoting minority rights and protecting regional and minority languages, using the legal tools of non-discrimination to advocate diversity and tolerance;
atkārtoti apliecina, cik svarīgas ANO Cilvēktiesību komitejā ir īpašās procedūras un valstu pilnvaras; uzskata, ka pilnvaru atjaunošanas procesam jābūt pārredzamam; atzinīgi novērtē jauno ANO īpašo procedūru rokasgrāmatu un uzstāj, ka ir jāturpina iecelt neatkarīgus un pieredzējušus kandidātus, kuri ir atbilstīgi pārstāvji gan ģeogrāfiski, gan dzimumu ziņā; norāda uz neseno attīstību attiecībā uz tematiskām un valstu pilnvarām; atzinīgi vērtē jaunizveidotās tematiskās pilnvaras, kas attiecas uz mūsdienu verdzības formām un droša dzeramā ūdens pieejamību, un sanitāriju; atzinīgi vērtē faktu, ka īpašā referenta par cilvēktiesību situāciju Sudānā pilnvaras ir pagarinātas līdz 2009. gada jūnijam;
Reaffirms the vital importance of the special procedures and country mandates within the UNHRC; considers that the process for the renewal of mandates must be transparent; welcomes the new manual of the UN special procedures and insists that efforts should continue to appoint independent and experienced candidates who are properly representative, both geographically and in terms of gender; notes the recent developments in the thematic and country mandates; welcomes the newly established thematic mandates, dealing with contemporary forms of slavery and access to safe drinking water and sanitation; welcomes the fact that the mandate of the Special Rapporteur on the situation of human rights in Sudan has been extended until June 2009;
atzinīgi vērtē faktu, ka ES ierosināja rīkot īpašu ANO Cilvēktiesību komitejas sesiju Birmā 2007. gada oktobrī, kas noslēdzās ar rezolūcijas pieņemšanu 2008. gada jūnijā, nosodot pastāvošos sistemātiskos cilvēktiesību pārkāpumus un bērnu karavīru vervēšanu Birmā un mudinot Birmas valdību bez nosacījumiem nekavējoties atbrīvot visus politieslodzītos;
Welcomes the fact that the EU initiated the holding of a special UNHRC session on Burma in October 2007, which culminated in the adoption of a resolution in June 2008 condemning the ongoing systematic violations of human rights and the recruitment of child soldiers in Burma and urging the Burmese Government unconditionally to release all political prisoners immediately;
uzskata, ka, neskatoties uz kavēšanos galīgi ratificēt Lisabonas Līgumu, sagatavošanās jauna Eiropas ārējo darbību dienesta izveidei būtu aktīvi jāizmanto, lai saskaņotu dalībvalstu un Komisijas pieejas cilvēktiesību misijām ārvalstīs, savstarpēji izmantojot struktūras un personālu un radot patiesas "Eiropas Savienības vēstniecības";
Considers that, despite the delay in final ratification of the Lisbon Treaty, the preparations for the creation of the new European External Action Service should be used proactively to harmonise the approaches of the missions of Member States and the Commission abroad in the area of human rights, by sharing structures and staff so as to create genuine "European Union embassies";
norāda uz Slovēnijas un Francijas prezidentūru centieniem pabeigt Eiropas Savienības cilvēktiesību pamatnostādnes bērnu tiesību jomā; cer nākamā gada laikā saņemt īpašo īstenošanas pasākumu projektus, kuru pamatā būs svarīgākajās pamatnostādnēs noteiktās vienotās un visaptverošās pieejas īstenošana;
Takes note of the Slovenian and French Presidencies" drive to finalise European Union human rights guidelines on the rights of the child; is looking forward to receiving within the next year drafts of the specific implementing measures that will concentrate on implementing the holistic and comprehensive approach which the core guidelines develop;
uzskata, ka būtu nepieciešams veikt pasākumus, lai nodrošinātu, ka ES misijas sistemātiskāk uzrauga situāciju cilvēktiesību jomā, piemēram, izveidojot kontaktpunktus cilvēktiesību jautājumos un iekļaujot pamatnostādnes par cilvēktiesībām un to īstenošanu ES misiju darbinieku apmācības programmās;
Considers that measures should be taken to ensure that human rights issues are followed in a more systematic way by the EU missions, for instance by appointing human rights focal points and including guidelines on human rights and their implementation in EU mission staff training programmes;
atzinīgi vērtē to, ka Francijas prezidentūra 2008. gada otrajā pusē ir noteikusi ar sievietēm saistītus jautājumus par jaunu Eiropas Savienības darbības prioritāti cilvēktiesību jomā; īpaši uzsver nepieciešamību novērst traģēdijas, ko rada vardarbība pret sievietēm (tai skaitā, sieviešu dzimumorgānu apgraizīšana), un sieviešu slepkavības (tostarp abortu veikšana gaidāmā bērna dzimuma dēļ);
Welcomes the new priority status given by the French Presidency in the second half of 2008 to women's issues in the context of the EU's action in the field of human rights; stresses, in particular, the need to tackle the tragic phenomena of violence against women (including the practice of female circumcision) and feminicide (including the practice of gender-selective abortion);
ņemot vērā starptautiskās sabiedrības nespēju uzlabot stāvokli Zimbabvē, kur cilvēktiesību jomā valda katastrofa, aicina Padomi un dalībvalstis izpētīt tās iemeslus, izstrādāt efektīvākus politikas virzienus un informēt Parlamentu par plānotajām darbībām, ņemot vērā ES un tās dalībvalstu un daudzu Āfrikas valstu, jo īpaši Dienvidāfrikas valstu, attiecību mērogu;
Given the failure of the international community to bring about change for the better in Zimbabwe – a human rights catastrophe – calls on the Council and Member States to examine the reasons behind this, to determine more effective policies, and to inform Parliament what action they intend to take, given the extent of the relationship between the EU and its Member States and many African countries, in particular in southern Africa;
tomēr norāda uz to, ka pastāv nepilnības, izstrādājot Eiropas Savienības politikas virzienus un pasākumus sieviešu cilvēktiesību jomā; uzskata, ka šīs nepilnības ir atspoguļotas Padomes ziņojumā, kurā, vērtējot dažādas īpašās jomas, nav izdevies tajās iedziļināties;
Draws attention, none the less, to the existing gaps in the development of the Union's policies and actions relating to the human rights of women; finds these gaps reflected in the Council's report, inasmuch as, when assessing various specific areas, it fails to go into detail;
atgādina rezolūciju par moratoriju nāvessoda izpildei (Rezolūcija 62/149), ko 2007. gada 18. decembrī pieņēma Apvienoto Nāciju Organizācijas Ģenerālā asambleja, aicinot uz globālu moratoriju nāvessoda izpildei; uzsver, ka rezolūcijas noslēgumā visas ANO dalībvalstis ir aicinātas noteikt moratoriju nāvessoda izpildei nolūkā atcelt nāvessodu;
Recalls the resolution on a moratorium on the use of the death penalty (Resolution 62/149) adopted by the United Nations General Assembly on 18 December 2007, calling for a global moratorium on the use of the death penalty; stresses that the resolution ends by calling on all United Nations Member States to establish a moratorium on executions with a view to abolishing the death penalty;
atzinīgi vērtē kopējo deklarāciju pret nāvessodu, ko 2008. gada 10. oktobrī, Eiropas dienā pret nāvessodu, kas tiek svinēta katru gadu 10. oktobrī, parakstīja Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas priekšsēdētāji ES vārdā un Parlamentārās asamblejas priekšsēdētājs, Eiropas Padomes Ministru komitejas priekšsēdētājs un ģenerālsekretārs; vēlreiz atgādina, ka nāvessoda aizliegšana ir viens no galvenajiem nosacījumiem Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, kuras 2. pants skaidri nosaka: "Nevienam nedrīkst piespriest nāvessodu vai to izpildīt";
Welcomes the Joint Declaration against the death penalty, signed on 10 October 2008 by the Presidents of the European Parliament, of the Council and of the Commission, on behalf of the EU, and by the President of the Parliamentary Assembly, the Chairman of the Committee of Ministers and the Secretary General of the Council of Europe, on the "European Day against the Death Penalty", which is celebrated on 10 October each year; reiterates that the prohibition of the death penalty is one of the key provisions of the Charter of Fundamental Rights of the European Union, Article 2 of which explicitly states: "No one shall be condemned to the death penalty, or executed";
atzinīgi vērtē pārskatīto un atjaunoto ES pamatnostādņu par nāvessodu izdevumu; atkārtoti pauž, ka ES jebkādos apstākļos iestājas pret nāvessodu, un vēlreiz uzsver, ka nāvessoda atcelšana sekmē cilvēka pašcieņu un cilvēktiesību pakāpenisku attīstību;
Welcomes the revised and updated version of the EU Guidelines on the Death Penalty; reiterates that the EU is opposed to the death penalty in all circumstances, and emphasises once again that the abolition of the death penalty contributes to the enhancement of human dignity and the progressive development of human rights;
aicina prezidentūru mudināt Itāliju, Latviju, Poliju un Spāniju, kas ir parakstījušas, bet vēl nav ratificējušas 13. protokolu par nāvessoda atcelšanu jebkādos apstākļos, kas pievienots Eiropas Konvencijai cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzībai (ECHR), to izdarīt; atzīst, ka pamatnostādnes par nāvessodu varētu īstenot daudz saskaņotāk, ja dalībvalstis parakstītu un ratificētu šādus protokolus un konvencijas;
Calls on the Presidency to encourage Italy, Latvia, Poland and Spain, which have signed but not yet ratified Protocol No 13 to the ECHR concerning the abolition of the death penalty in all circumstances, to do so; recognises in that regard that the Guidelines on the Death Penalty could be implemented more coherently if Member States were to sign up to and ratify such protocols and conventions;
prasa visām Eiropas Savienības dalībvalstīm, kas līdz šim nav parakstījušas un/vai ratificējušas Konvencijas pret spīdzināšanu fakultatīvo protokolu (OPCAT), to izdarīt cik vien drīz iespējams;
Urges all EU Member States that have not hitherto signed and/or ratified the Optional Protocol to the Convention Against Torture (OPCAT) to do so as swiftly as possible;
joprojām pauž bažas par to Eiropas Savienības dalībvalstu patieso apņēmību cilvēktiesību jomā, kuras atsakās parakstīt iepriekš minēto Starptautisko konvenciju par visu personu aizsardzību pret piespiedu pazušanu; atzinīgi vērtē to, ka 2008. gada maijā Argentīna ratificēja šo konvenciju, un aicina visas Eiropas Savienības dalībvalstis, kas to nav izdarījušas, nekavējoties parakstīt un ratificēt šo konvenciju Parakstījušas (2008. gada novembrī): Austrija, Beļģija, Kipra, Dānija, Somija, Francija, Vācija, Grieķija, Īrija, Itālija, Lietuva, Luksemburga, Malta, Nīderlande, Portugāle, Slovākija, Slovēnija, Spānija, Zviedrija (tikai piecas valstis ‐ Albānija, Argentīna, Francija, Hondurasa un Meksika ir ratificējušas Konvenciju, un, lai tā stātos spēkā, ir nepieciešamas 20 ratifikācijas).
Remains concerned about the true commitment to human rights of European Union Member States that refuse to sign the above-mentioned International Convention for the Protection of All Persons from Enforced Disappearance; welcomes the ratification of that convention by Argentina in May 2008, and asks all EU Member States that have not done so to sign and ratify it promptly Signatories (as of November 2008): Belgium, Denmark, Germany, Greece, Spain, France, Ireland, Italy, Cyprus, Lithuania, Luxembourg, Malta, the Netherlands, Austria, Portugal, Slovakia, Slovenia, Finland, Sweden (only five countries – Albania, Argentina, France, Honduras and Mexico – have ratified the Convention, which requires 20 ratifications for entry into force).
atzinīgi vērtē pārskatīto ES Pamatnostādņu par spīdzināšanu izdevumu, kuru 2001. gada aprīlī pieņēma un 2008. gadā atjaunināja Padome un kura mērķis ir nodrošināt ES ar operatīvu instrumentu saziņai ar trešām valstīm visos līmeņos, kā arī daudzpusējos cilvēktiesību jautājumu forumos, lai atbalstītu un stiprinātu pašreizējās pūles novērst un izskaust spīdzināšanu un nežēlīgu izturēšanos visās pasaules daļās; atkārtoti pauž, ka ES ir cieši apņēmusies atbalstīt pilnīgu spīdzināšanas un nežēlīgas, necilvēcīgas un pazemojošas izturēšanās aizliegumu;
Welcomes the revised version of the EU Guidelines on Torture, adopted by the Council in April 2001 and updated in 2008, the aim of which is to provide the EU with an operational tool to be used in contacts with third countries at all levels as well as in multilateral human rights forums in order to support and strengthen ongoing efforts to prevent and eradicate torture and ill-treatment in all parts of the world; reiterates that the EU is firmly committed to upholding the absolute prohibition of torture and cruel, inhuman and degrading treatment;
sagaida, ka Padome un Komisija veicinās sadarbību ar Eiropas Padomi, lai izveidotu Eiropas zonu, kurā nepraktizē spīdzināšanu un citas nežēlīgas izturēšanās formas, kā nepārprotamu zīmi, ka Eiropas valstis ir cieši apņēmušās vispirms izskaust šo praksi savās teritorijās, tādējādi esot par piemēru citām pasaules valstīm, kurās diemžēl šāda prakse joprojām tiek īstenota;
Expects the Council and the Commission to enhance the cooperation with the Council of Europe for the purposes of creating a Europe-wide zone free from torture and other forms of ill-treatment, as a clear signal that European countries are firmly committed to eradicating those practices within their borders in the first place, thereby setting an example for other countries of the world where such practices unfortunately still exist;
atzinīgi vērtē ES Pamatnostādņu par spīdzināšanu un citas nežēlīgas, necilvēcīgas un pazemojošas izturēšanās vai sodīšanas novērtējumu, kas ietver jaunus ieteikumus un īstenošanas pasākumus nolūkā turpināt pasākumus šajā jomā; ar atzinību norāda uz pētījumā "Eiropas Savienības Pamatnostādņu par spīdzināšanu un citu nežēlīgu, necilvēcīgu un pazemojošu izturēšanos vai sodīšanu īstenošana" ietverto ieteikumu iekļaušanu, ko 2007. gada 28. jūnijā iesniedza Parlamenta Cilvēktiesību apakškomitejai un 2007. gada decembrī – Cilvēktiesību jautājumu darba grupai (COHOM); ar gandarījumu norāda uz secinājumiem, kas izdarīti pēc pamatnostādņu īstenošanas izpētes; atzinīgi vērtē īstenošanas pasākumus, ar kuriem paredzēts šajā sakarībā sniegt pamatnostādnes ES misijām un Komisijas delegācijām; šajā sakarībā atzinīgi vērtē īpašos kritērijus rīcībai atsevišķos gadījumos un izsaka nožēlu par pasākumu trūkumu, lai nepieļautu personu nodošanu valstij, kurās šīs personas var pakļaut spīdzināšanas vai citas necilvēcīgas izturēšanās, vai pazemojoša soda riskam; šajā sakarībā vēlreiz prasa ES nodrošināt atbilstību normām un standartiem, kas noteikti starptautiskajos un reģionālajos instrumentos attiecībā uz spīdzināšanu un nežēlīgu izturēšanos;
Welcomes the assessment of the EU Guidelines on Torture and other Cruel, Inhuman and Degrading Treatment or Punishment, which includes new recommendations and implementation measures designed to further strengthen action in this area; notes with satisfaction the incorporation of the recommendations contained in the study entitled "The Implementation of the European Union Guidelines on torture and other cruel, inhuman or degrading treatment or punishment", presented to Parliament's Subcommittee on Human Rights on 28 June 2007 and to COHOM in December 2007; notes with satisfaction the conclusions drawn from the examination of the implementation of the guidelines; welcomes the implementation measures, which are designed to provide guidance in that regard for EU missions and Commission delegations; in this context, welcomes the specific criteria for action concerning individual cases, and regrets the lack of measures to prevent the transfer of persons to a country where they may be at risk of torture or other inhuman or degrading punishment; in this regard, once again urges the EU to comply with the norms and standards laid down by the international and regional instruments relating to torture and ill-treatment;
prasa Padomei un Komisijai turpināt izmantot demarša praksi attiecībā uz visiem Eiropas Savienības starptautiskajiem partneriem saistībā ar to starptautisko konvenciju ratifikāciju un īstenošanu, kuras aizliedz spīdzināšanu un nežēlīgu izturēšanos, kā arī nodrošina rehabilitācijas atbalstu spīdzināšanas upuriem; aicina Padomi un Komisiju uzskatīt cīņu pret spīdzināšanu un nežēlīgu izturēšanos par svarīgāko ES cilvēktiesību politiku, jo īpaši pastiprināti īstenojot Eiropas Savienības pamatnostādnes un visus pārējos ES instrumentus kā Eiropas demokrātijas un cilvēktiesību instruments (EIDHR) un nodrošinot, ka dalībvalstis atturas no diplomātisku apgalvojumu pieņemšanas no trešām valstīm, kurās pastāv reāls risks, ka cilvēkus spīdzina vai pret viņiem nežēlīgi izturas;
Urges the Council and the Commission to continue the practice of demarches in respect of all of the European Union's international partners as regards the ratification and implementation of international conventions banning the use of torture and ill-treatment, as well as the provision of rehabilitation assistance to torture survivors; calls on the Council and the Commission to regard the fight against torture and ill-treatment as a top priority of the EU's human rights policy, in particular through enhanced implementation of the European Union guidelines and all other EU instruments such as the EIDHR, and by ensuring that Member States refrain from accepting diplomatic assurances from third countries where there is a real risk of people being subjected to torture or ill-treatment;
kas aizliedz preču, kurām nav cita praktiska izmantojuma kā tikai nāvessoda izpilde, spīdzināšana vai citāda nežēlīga, necilvēcīga vai pazemojoša rīcība vai sodīšana, eksportu un importu, un kas stājās spēkā 2006. gada 30. jūlijā; prasa Padomei un Komisijai veikt novērtējumu par šīs regulas īstenošanu dalībvalstīs un izpētīt iespējas paplašināt šīs regulas darbības jomu;
, which prohibits the export and import of goods which have no practical use other than for the purposes of capital punishment, torture and other cruel, inhuman or degrading treatment or punishment, and which entered into force on 30 July 2006; urges the Council and the Commission to carry out an assessment of the implementation of that Regulation by the Member States, and to explore the possibilities for widening the scope of the Regulation;
atkārtoti uzsver īpaši būtisko nepieciešamību īstenot ES Pamatnostādnes par bērniem un bruņotiem konfliktiem; prasa visām valstīm pieņemt 2007. gada Parīzes saistības aizsargāt bērnus no nelikumīgas vervēšanas vai izmantošanas bruņotajos spēkos vai bruņotās grupās;
Stresses once again the crucial need to implement the EU Guidelines on Children and Armed Conflict; urges all States to adopt the 2007 Paris Commitments to protect children from unlawful recruitment or use by armed forces or armed groups;
atzinīgi vērtē 2008. gada 16. jūnijā pieņemto atjaunināto pamatnostādņu izdevumu un norāda, ka ES ir uzdevusi vēstniekiem izstrādāt individuālas stratēģijas attiecībā uz 13 prioritārajām valstīm, lai rīkotos attiecībā uz sešiem jauniem tematiskajiem jautājumiem, kas noteikti pamatnostādnēs: vervēšana, nogalināšana un kropļošana, uzbrukumi skolām un slimnīcām, humānās palīdzības piekļuves bloķēšana, seksuāla un uz dzimumu balstīta vardarbība un pārkāpumi, un nelikumības;
Welcomes the updated version of those guidelines, adopted on 16 June 2008, and notes with satisfaction that the EU has instructed ambassadors to devise individual strategies regarding the 13 priority countries for the implementation of the six new thematic issues identified in the guidelines: recruitment, killing and maiming, attacks on schools and hospitals, blockage of humanitarian access, sexual and gender-based violence and violations and abuses;
atzinīgi vērtē 2008. gada jūnija Eiropadomes secinājumu par bērnu tiesībām pieņemšanu, jo īpaši attiecībā uz tiem bērniem, kuri cietuši bruņotos konfliktos; norāda, ka Padome aicināja Komisiju un dalībvalstis turpināt nodrošināt cilvēktiesību, drošības un attīstības politikas virzienu un programmu saskaņotību, papildinātību un koordinēšanu nolūkā efektīvi, ilgtspējīgi un visaptverošā veidā risināt jautājumus saistībā ar īstermiņa, vidēja termiņa un ilgtermiņa bruņotu konfliktu ietekmi uz bērniem;
Welcomes the adoption in June 2008 of the European Council conclusions on the rights of the child, in particular children affected by armed conflict; notes that the Council called on the Commission and the Member States to continue to ensure the coherence, complementarity and coordination of human rights, security and development policies and programmes with a view to addressing the short, medium and long-term impacts of armed conflict on children in an effective, sustainable and comprehensive manner;
atzinīgi vērtē 2008. gada jūnijā ES pieņemto pārskatīto pārbaudes protokolu, kura mērķis ir iekļaut bruņotos konfliktos cietušu bērnu aizsardzību Eiropas drošības un aizsardzības politikā; norāda, ka tas ietver ievērojamus uzlabojumus, jo īpaši definīcijas par bērnu aizsardzību izstrādi, īpašu apmācību, kā apieties ar bērniem, kuri cietuši bruņotos konfliktos, uzraudzību un ziņošanu, pārredzamības un informētības uzlabojumus, iespēju saņemt īpašu eksperta slēdzienu uz vietas un ekspertu saziņas starp misijām/operācijām un Briseli sekmēšanu;
Welcomes the adoption by the EU in June 2008 of the revised checklist, which aims to integrate the protection of children affected by armed conflict into the European Security and Defence Policy; notes that this includes substantive improvements, particularly as regards the elaboration of the definition of child protection, specific training in respect of children affected by armed conflict, monitoring and reporting, improving visibility and awareness, the possibility of having specific expertise on the ground, and enhancing expert communication between missions/operations and Brussels;