natgillin/translations-raw huggingface dataset:
turklāt atzinīgi vērtē Vides padomes 2010. gada 15. marta sanāksmes secinājumus, tostarp jauno pamatmērķi par bioloģiskās daudzveidības samazināšanās un ekosistēmas pakalpojumu pasliktināšanās apturēšanu Eiropas Savienībā līdz 2020. gadam un šo pakalpojumu atjaunošanu, ciktāl tas iespējams, neskarot dabiskās izmaiņas bioloģiskajā daudzveidībā, kā arī Eiropadomes 2010. gada 25. un 26. marta sanāksmē pieņemtos secinājumus, kuros apstiprināta steidzama nepieciešamība mazināt bioloģiskās daudzveidības samazināšanās un ekosistēmu degradācijas tendenču turpināšanos;
Welcomes furthermore the conclusions on biodiversity of the Environment Council of 15 March 2010, including the new headline target of halting the loss of biodiversity and the degradation of ecosystem services in the EU by 2020 and restoring them in so far as feasible, without prejudice to natural changes in biodiversity, as well as the European Council Conclusions of 25-26 March 2010 confirming the urgent need to reverse continuing trends of biodiversity loss and ecosystem degradation;
uzskata, ka bioloģiskās daudzveidības samazināšanās apturēšana nepārprotami ir obligāts uzdevums, kas jāizpilda līdz 2020. gadam;
Believes that halting biodiversity loss constitutes the absolute minimum level of ambition to be realised by 2020;
norāda, ka vērtīgas iniciatīvas, kas paredzētas, lai atjaunotu bioloģisko daudzveidību un ekosistēmas pakalpojumus, jau tiek īstenotas, un uzskata, ka šādiem atjaunojošiem pasākumiem jābūt arī daļai no 2020. gada pamatmērķa;
Points to the valuable initiatives aimed at restoring biodiversity and ecosystem services already taking place and believes that such restoration activities must also be part of the 2020 headline target;
uzskata, ka gadījumos, kad trūkst datu, vajadzīgs pamatīgs ietekmes uz vidi un ekonomiku, kā arī sociālās ietekmes novērtējums;
Considers that a thorough environmental, economical and social impact assessment is needed in cases where data are lacking;
turklāt uzsver, ka politikā, kuras mērķis ir bioloģiskās daudzveidības aizsardzība un uzlabošana, ir nepieciešama kopēja ES politika, lai risinātu problēmu, kas saistīta ar invazīvām svešzemju sugām, un uzsver īpaši ciešo saikni starp transporta koridoriem un svešzemju sugu liela mēroga ieviešanos;
Underlines furthermore that, as a part of a policy aimed at protecting and improving biodiversity, a common EU policy to tackle the problem of invasive alien species is necessary, and points out the particularly close link between transport corridors and the large-scale introduction of alien species;
aicina Komisiju un dalībvalstis pilnībā īstenot Dzīvotņu direktīvas 6. pantu;
Calls on the Commission and Member States, to fully implement Article 6 of the Habitats Directive;
neraugoties uz dažās dalībvalstīs sasniegtajiem pozitīvajiem un acīmredzamajiem rezultātiem attiecībā uz vairāku sugu saglabātības stāvokli, joprojām pauž bažas par Natura 2000 tiesību aktu pilnīgu un rūpīgu īstenošanu; prasa dalībvalstīm lielāku uzmanību veltīt Natura 2000 īstenošanai;
Remains concerned, despite the positive and tangible results achieved by some Member States in the conservation status of several species, about the full and thorough implementation of Natura 2000 legislation; urges the Member States to give higher priority to the implementation of Natura 2000;
norāda, ka ES tiesību aktos bioloģiskās daudzveidības jomā jūras sugas un biotopi ir mazāk aizsargāti nekā sauszemes sugas un biotopi, un tādēļ aicina Komisiju novērtēt nepilnības tiesību aktos un to ieviešanā un izveidot aizsargājamās jūras teritorijas, kurās attiecībā uz saimnieciskām darbībām, tostarp zveju, piemērotu pastiprinātu, uz ekosistēmas principu pamatotu pārvaldību;
Notes that marine species and habitats enjoy less protection than terrestrial species and habitats in EU biodiversity legislation, and therefore calls on the Commission to assess the weaknesses in the legislation and its implementation, and to develop MPAs in which economic activities, including fishing, are the subject of strengthened ecosystem-based management;
uzskata, ka ir jāļauj dalībvalstīm uzņemties iniciatīvu jūras bioloģiskās daudzveidības aizsargāšanā un veikt pasākumus papildus tiem, kas paredzēti ES tiesību aktos;
Considers that Member States must be allowed to take initiatives to protect marine biodiversity going beyond the action required under EU legislation;
atgādina, ka, lai izveidotu saskaņotu Natura 2000 tīklu, ir jāsaglabā tās ainavas iezīmes, kurām ir liela nozīme savvaļas augu un dzīvnieku eksistencē; tādēļ aicina Komisiju un dalībvalstis aktīvi iesaistīties aizsargāto sauszemes vai jūras teritoriju, kā arī lauksaimniecības zemju ar lielu dabas vērtību savienojamības saglabāšanā un pilnveidošanā;
Recalls that the establishment of a coherent NATURA 2000, requires the maintenance of those features of the landscape which are of major importance for wild flora and fauna; calls therefore on the Commission and Member States to actively engage in maintaining and developing the connectivity of protected areas, whether terrestrial or marine, as well as agricultural areas of high nature value;
atbalsta Eiropas Vides aģentūras secinājumus, ka “ar ES Dzīvotņu direktīvu aizsargāto sugu un dzīvotņu saglabātības stāvoklis rada bažas” un ka “nevajadzētu veltīt visu uzmanību tikai bioloģiskās daudzveidības salu saglabāšanai, zaudējot dabu citviet”, jo tie atbilst viedoklim, ko Eiropas Savienības pilsoņi bieži vien pauž Eiropas Parlamentam sūtītajos lūgumrakstos;
Supports the findings of the European Environment Agency when it states that the conservation status of species and habitats protected under the EU Habitats Directive is a cause for concern and that we should not ‘focus all our efforts on preserving islands of biodiversity, while losing nature everywhere else’, as this reflects the views very often expressed by European citizens in their petitions to the European Parliament;
atgādina Komisijai un dalībvalstīm, ka Jūras stratēģijas direktīva attiecas ne tikai uz Natura 2000 iekļautajām aizsargājamajām jūras teritorijām, un tādēļ pieprasa, lai dalībvalstis un Komisija ņemtu vērā visas aizsargājamās jūras teritorijas, tostarp arī tās, kas par tādām atzītas reģionālajās jūras konvencijās, un radītu saiknes starp šīm teritorijām ar mērķi radīt saskaņotu un visaptverošu tīklu;
Reminds the Commission and Member States that the Marine Strategy Directive does not limit the use of marine protected areas to Natura 2000, and therefore requests that Member States and the Commission take account of and create linkages between all marine protected areas, including those designated under regional seas conventions, with the aim of creating a coherent and comprehensive network;
ņemot vērā šīs dalībvalstu atšķirības, aicina Komisiju nepieciešamības gadījumā sniegt precīzāku direktīvu skaidrojumu vai norādījumus, ideālā variantā šo skaidrojumu vai norādījumus pamatojot un/vai ilustrējot ar paraugprakses piemēriem;
Given these differences between Member States, invites the Commission to provide further clarification of the Directives or guidance where necessary, with such clarification or guidance ideally being based on and/or illustrated by best practices;
uzsver, ka piesardzības principu tajos jautājumos par dabu, kas saistīti ar bioloģisko daudzveidību, ir svarīgi īstenot saskaņā ar Tiesas nolēmumiem;
Emphasises the importance of implementing the precautionary principle on nature related to biodiversity in line with the decisions of the Court of Justice;
prasa stiprināt direktīvu par ietekmes uz vidi novērtējumu un daudz stingrāk interpretēt tās mērķus tā, lai nebūtu nekādu zaudējumu un, ja iespējams, lai bioloģiskā daudzveidība no tā gūtu labumu, un ieviest īpašas prasības nepārtraukti uzraudzīt projektu ietekmi uz bioloģisko daudzveidību un risku mazinošu pasākumu efektivitāti, paredzot attiecīgus noteikumus par piekļuvi šai informācijai un par to īstenošanu;
Calls for a strengthening of the Environmental Impact Assessment Directive, and a much more rigorous interpretation of its objectives, in order to achieve no net loss, and, where possible, gains in biodiversity, and to introduce specific requirements for the ongoing monitoring of the biodiversity impacts of projects and the effectiveness of mitigation measures, with appropriate provisions for access to this information and for enforcement;
uzskata, ka labāka pārrobežu sadarbība varētu būtiski veicināt Natura 2000 mērķu sasniegšanu;
Believes that better cross-border cooperation could have significant benefits for meeting the Natura 2000 objectives;
turklāt pauž bažas par pārrobežu sadarbības neesamību, kas var novest pie tā, ka jautājumu par divām vienādām teritorijām risina atšķirīgi, un uzsver tādu pašreizējo instrumentu izmantošanas lietderību kā Eiropas teritoriālās sadarbības grupa (ETSG), kas ir juridisks instruments;
Furthermore expresses its concern about the lack of cross-border cooperation, which can lead to identical areas being approached differently, and stresses the usefulness of harnessing existing instruments, such as the European Grouping for Territorial Cooperation (EGTC), a judicial tool;
prasa, lai Komisija gaidāmajā bioloģiskās daudzveidības stratēģijā un Natura 2000 kontekstā vairāk pievērstos ekosistēmu pakalpojumiem, vienlaikus īstenojot un pastiprinot centienus panākt labvēlīgu saglabātības statusu sugām un to dzīvotnēm;
Urges the Commission to focus more on ecosystem services in its future biodiversity strategy and within the context of Natura 2000 while at the same time building on and strengthening efforts to achieve favourable conservation status for species and their habitats;
Integrācija citās politikas jomās
Integration into other policy areas
pauž pārliecību, ka Natura 2000 sauszemes un jūras teritoriju tīkls nav vienīgais ES instruments bioloģiskās daudzveidības saglabāšanai, tomēr, lai ES bioloģiskās daudzveidības politika būtu sekmīga, ir nepieciešama integrētāka pieeja;
Is convinced that the Natura 2000 land and marine network is not the only EU instrument for biodiversity conservation, but that a more integral approach is needed for the EU biodiversity policy to be successful;
tādēļ aicina Komisiju nodrošināt, lai bioloģiskā daudzveidība citās ES politikas jomās, piemēram, lauksaimniecībā, mežsaimniecībā, zivsaimniecībā, reģionālajā politikā un kohēzijā, enerģētikā, rūpniecībā, transportā, tūrismā, attīstības sadarbībā, pētniecībā un jaunradē, turpmāk tiktu ietverta, ievērojot savstarpējo izdevīgumu, un veicināt nozaru un budžeta politikas saskaņotību Eiropas Savienībā; uzsver pašreizējās lieliskās iespējas, ko nodrošina jo īpaši kopējā lauksaimniecības politika, reģionālā politika un kopējā zivsaimniecības politika, lai bioloģiskajai daudzveidībai piešķirtu lielāku prioritāti;
Therefore, calls on the Commission to ensure a further mainstreaming of biodiversity into other EU policy areas – such as agriculture, forestry, fisheries, regional policy and cohesion, energy, industry, transport tourism, development cooperation, research and innovation – in a mutually reinforcing way and to make the European Union's sectoral and budgetary policies more consistent; stresses the great opportunities that exist, particularly in the common agricultural policy, regional policy and the common fisheries policy, to give biodiversity a higher priority;
akcentē ūdens apsaimniekošanas saistību ar bioloģisko daudzveidību, jo tā ir noteicošais dzīvības un ilgtspējīgas attīstības atbalsta elements;
Highlights the link between water management and biodiversity as a key factor in supporting life and in sustainable development;
uzskata, ka lauksaimniekiem ir būtiska nozīme ES mērķa sasniegšanā bioloģiskās daudzveidības jomā; norāda, ka 1992. gadā tika sākta iniciatīva integrēt bioloģiskās daudzveidības aizsardzību kopējā lauksaimniecības politikā (KLP) un ka vēlākā 2003. gada reforma ieviesa tādus pasākumus kā savstarpējā atbilstība, vienreizējs saimniecības maksājums (atsaiste) un lauku attīstība, kam bija labvēlīga ietekme uz bioloģisko daudzveidību;
Takes the view that farmers play a vital role in achieving the EU's biodiversity objective; points out that in 1992 an initial impetus was given to integrating protection of biodiversity into the common agricultural policy (CAP), and that subsequently the 2003 reform has introduced measures such as cross compliance, the single farm payment (decoupling) and rural development which have benefits for biodiversity;
tomēr pauž bažas par ES lauksaimnieku spēju turpināt kvalitatīvu, konkurētspējīgu pārtikas produktu ražošanu; uzskata, ka KLP reformai būtu atbilstīgi jāatlīdzina ES lauksaimniekiem par viņu centieniem sasniegt ES mērķi bioloģiskās daudzveidības jomā;
Expresses, however, its concerns about the EU farmers' ability to continue to produce high-quality food competitively; believes that the CAP reform should properly reward EU farmers for their efforts in achieving the EU's biodiversity objective;
norāda, ka zemes un mežu platību saimnieciska izmantošana Eiropā būtiski veicinājusi bioloģisko un biotopu daudzveidību, kā arī tradicionālo ainavu daudzveidību, kas mūsdienas tiek uzskatītas par aizsargāšanas vērtām; tālab uzsver, ka, vienīgi saimnieciski izmantojot zemes un mežu platības, ir iespējams ilgstoši nodrošināt tradicionālo ainavu saglabāšanu un bioloģiskās daudzveidības noturīgumu ES;
Points out that agricultural and forestry-related activity in Europe has contributed substantially to a diversity of species and biotopes and a varied agricultural landscape now considered in need of protection; underlines, therefore, that in the long term it is only through agricultural and forestry-related activity that the agricultural landscape can be retained and biological diversity conserved in Europe;
aicina Komisiju pievērst lielāku uzmanību tam, lai nodrošinātu atbilstību visām Eiropas regulām un direktīvām, kuras jo īpaši attiecas uz bioloģiskās daudzveidības saglabāšanu;
Calls on the Commission to pay greater attention to ensuring compliance with all European regulations and directives dealing in particular with maintaining biodiversity;
uzskata, ka ES lauksaimniecības politikā ir pieņēmusi noteikumus, strikti ievērojot atbilstību, lai saglabātu bioloģisko daudzveidību, bet pauž nožēlu par to, ka bieži vien šos noteikumus neīsteno un neuzrauga visā ES;
Finds that the EU has, in the Union's agricultural policy, laid down regulations under cross compliance which conserve biodiversity, but regrets that they are often not implemented and monitored throughout the EU;
apzinās, ka zemes izmantošanas politika ir vēl viens būtisks dabas aizsardzības elements, un prasa Komisijai un dalībvalstīm turpināt uzlabot bioloģiskās daudzveidības kritēriju ietveršanu lēmumu pieņemšanas procesos vietējā un reģionu līmenī jautājumos par zemes izmantošanu un teritoriālās plānošanas politiku, tostarp reģionu un kohēzijas politikā;
Is aware that land use policy is another key element in the conservation of nature and urges the Commission and Member States to continue to improve the integration of biodiversity criteria in decision-making processes at local and regional level in matters concerning land use and territorial policy, including in regional and cohesion policy;
uzsver, ka zemes platību apsaimniekošana un bioloģiskā daudzveidība nav pretstati un ka integrēta apsaimniekošana nodrošina dzīves telpu bioloģiskajai daudzveidībai;
Emphasises that land management and the conservation of biodiversity are not opposites and that integrated management creates habitats for biodiversity;
uzsver, ka ir svarīgi apturēt un atjaunot kultivētu augu sugu un šķirņu daudzveidības samazināšanos, kas izraisa tāda ģenētiskā pamata eroziju, no kura ir atkarīga cilvēku un dzīvnieku uzturs; uzsver nepieciešamību veicināt tradicionālās lauksaimniecībā izmantojamās šķirnes, kas raksturīgas noteiktiem reģioniem;
Stresses the importance of halting and reversing the decline in the diversity of cultivated plant species and varieties, which leads to the erosion of the genetic basis on which human and animal nutrition depends; underlines the need to promote the use of traditional agricultural varieties specific to certain regions;
ņemot vērā lauksaimniecības un lauksaimniecības dzīvnieku ģenētiskās daudzveidības ekonomisko, sociālo un vides vērtību, prasa Komisijai noteikt īpašus, prioritārus mērķus, lai apturētu ģenētiskās daudzveidības un vietējo sugu samazināšanos; turklāt aicina pieņemt jēdziena “vietēja šķirne' un ”sveša šķirne' definīciju un šādu šķirņu aizsardzības pasākumus;
Taking into account the economic, social and environmental value of agricultural and livestock genetic diversity, urges the Commission to define specific priority targets to halt the loss of genetic diversity and halt the loss of native species; calls further for the adoption of a definition of ‘native’ / ‘non-native’ breeds and measures for their conservation;
uzskata, ka, izmantojot tiešos platību papildu maksājumus no ES budžeta, KLP būtu jāatlīdzina tiem lauksaimniekiem, kuri sniedz papildu ekosistēmu pakalpojumus, kas palīdz saglabāt bioloģisko daudzveidību; atkārtoto prasību par savstarpējās atbilstības “prēmiju sistēmu”, ar kuru saskaņā lauksaimniekiem piešķir punktus par darbībām, kas sekmē bioloģisko daudzveidību un kas īstenotas papildus saistībām, ko nosaka laba agrovides savstarpējā atbilstība;
Considers that the CAP should reward farmers who provide additional ecosystem services which help conserve biodiversity via an EU-funded top-up direct area payment; reiterates its request for ‘bonus’ cross-compliance that awards farmers bonus points for actions fostering biodiversity and implemented in addition to the obligations arising from good agro-environmental cross-compliance;
konstatē, ka attiecībā uz tiesību aktiem vides jomā panākti daudzi pozitīvi sasniegumi, piemēram, integrētās augu aizsardzības ieviešana un jaunie ES tiesību akti attiecībā uz pesticīdiem, kas nodrošina īpašu fitosanitāro aizsardzību, mērķtiecīgi iedarbojoties uz kaitīgiem organismiem un vienlaicīgi sargājot derīgos organismus;
Notes that much progress has been made in environmental legislation, such as the introduction of integrated pest management and the new EU pesticide legislation, which makes it possible for pest management to target harmful organisms, thereby protecting beneficial organisms;
atzinīgi vērtē pašreiz notiekošo kopējās zivsaimniecības politikas reformas sagatavošanu un aicina Komisiju nākamajos likumdošanas priekšlikumos iekļaut bioloģiskās daudzveidības kritērijus; turklāt uzstāj, ka saskaņā ar Komisija paziņojumā ( COM(2009)0162 ) par ilgtspējīgas nākotnes veidošanu akvakultūrai paustajiem ierosinājumiem un ņemot vērā Eiropas Parlamenta 2010. gada 17. jūlija rezolūcijā pausto nostāju, būtu jāizstrādā ilgtspējīgi akvakultūras modeļi, kas, iespējams, būtu alternatīva iespēja zivsaimniecības vietā;
Welcomes the reform of the common fisheries policy currently being prepared and calls on the Commission to mainstream biodiversity criteria in its future legislative proposals; furthermore, insists that, as a possible alternative to fishing, sustainable aquaculture models should be developed along the lines proposed by the Commission in its communication on building a sustainable future for aquaculture ( COM(2009)0162 ), taking into account the European Parliament's position in its resolution of 17 July 2010;
apgalvo, ka galvenie jūras vides bioloģiskās daudzveidības mērķu sasniegšanas instrumenti papildus Dzīvotņu un Savvaļas putnu direktīvai ir Ūdens pamatdirektīva attiecībā uz piekrastes ūdeņiem un Jūras stratēģijas pamatdirektīva attiecībā uz visu jūras vidi;
States that the major tools for achieving biodiversity objectives in the marine environment, in addition to the Habitats and Birds Directives, are the Water Framework Directive for coastal waters and the Marine Strategy Framework Directive for all marine waters;
uzskata, ka vienam no galvenajiem KZP mērķiem ir jābūt zivju izmetumu samazināšanai, un aicina Komisiju noteikt šādu izmetumu cēloņus un izstrādāt katrai zivsaimniecībai specifiskus risinājumus, īpaši ieviešot daudzu sugu kopējas vai biomasas kvotas, izmantojot tādus pasākumus kā zvejas rīku diferencēšana, piemēram, kvadrātveida acu tīklu vispārēja izmantošana, un zivju krājumu teritoriāla apsaimniekošana;
Considers that a reduction in discards must be a major objective of the CFP and calls on the Commission to identify the causes of discards and to work out solutions specific to each fishery, in particular through the introduction of multi-species or biomass quotas, through the selectivity of gear, such as the general use of square-meshed nets, and through spatial management of stocks;
uzskata, ka par zivsaimniecības vadību ir atbildīgas reģionālās zivsaimniecības pārvaldības organizācijas (RFMO), kurām ir arī jānodrošina atbildīga tāljūras zveja; tāpēc uzskata, ka ir svarīgi pastiprināt to pilnvaras jo īpaši saistībā ar kontroli un preventīvām sankcijām un ka pirmām kārtām reģionālajām zivsaimniecības pārvaldības organizācijām vajadzētu veikt noteiktu komerciālas nozīmes jūras sugu krājumu apsaimniekošanu un pieprasīt nozvejas apliecību izmantošanu;
Considers that regional fisheries management organisations (RFMOs) are responsible for the management of fisheries and guarantors of responsible fishing on the high seas; considers that it is therefore essential to strengthen their powers, in particular with regard to controls and deterrent penalties, and that it is first and foremost up to RFMOs to manage the stocks of certain marine species of commercial importance and to require the use of catch certificates;
uzsver, ka ir nepieciešama turpmāka rīcība integrētas piekrastes zonas apsaimniekošanas (IPZA) un jūras teritoriālās plānošanas jomā, jo tās varētu būt ekosistēmas līdzdalības pieejas svarīgi elementi, nodrošinot jūras un piejūras resursu saglabāšanu un ilgtspējīgu apsaimniekošanu, ievērojot dabas procesus un ekosistēmu ekoloģisko kapacitāti;
Stresses the need for further action in the field of integrated coastal zone management (ICZM) and maritime spatial planning as these could be important elements of a participatory ecosystem approach, ensuring the conservation and sustainable management of marine and coastal resources, respecting natural processes and ecosystem carrying capacity;
ņemot vērā ūdens bioloģiskās daudzveidības ievērojamo samazināšanos un saldūdens ekosistēmu stāvokļa pasliktināšanos, uzsver, ka ir svarīgi nodrošināt Ūdens pamatdirektīvas pilnīgu īstenošanu, kā arī uzsver nepieciešamību, plānojot upju baseinu apsaimniekošanu, risināt jautājumu par bioloģiskās daudzveidības samazināšanos;
Given the significant decline in aquatic biodiversity and degradation of freshwater ecosystems, emphasises the importance of ensuring the full implementation of the Water Framework Directive and stresses the need to address biodiversity decline in river basin management planning;
prasa, lai dalībvalstis izstrādātu katra savu mežsaimniecības politiku tā, lai tajā pilnībā tiktu ņemta vērā mežu nozīme, proti, tas, ka meži ir bioloģiskās daudzveidības saglabātāji, saglabā un veido augsni, piesaista oglekli un tiem piemīt gaisu attīrošas īpašības, turklāt iedzīvotājiem tajos ir iespēja atpūsties;
Urges Member States to design their forestry policy in a way that takes fully into account the role of forests as a reserve for biodiversity, soil retention and formation, carbon sequestration and air purification characteristics and for purposes of recreation for our citizens;
atzinīgi vērtē Komisijas paziņojumu par atmežošanas un meža degradācijas radīto problēmu risinājumiem cīņai ar klimata pārmaiņām un bioloģiskās daudzveidības izzušanu ( COM(2008)0645 , galīgais), kurā pausta prasība vēlākais līdz 2030. gadam apturēt mežu platību samazināšanos pasaulē;
Welcomes the Commission's communication on addressing the challenges of deforestation and forest degradation to tackle climate change and biodiversity loss ( COM(2008)0645 final), which calls for halting the global forest cover loss by 2030 at the latest;