natgillin/translations-raw huggingface dataset:
8. uzstāj, ka shēmas juridiskā pamata un izdevumu kategorijas maiņa nedrīkst izraisīt atbalsta samazinājumu Eiropas vistrūcīgākajām personām; prasa Komisijai uz noteiktu laiku aizstāt pašreizējo shēmu ar pagaidu pasākumu, lai nodrošinātu programmas darbības turpināšanu tādā pašā līmenī;
Insists that changing the legal basis of the scheme and the heading under which it is situated must not result in the reduction of support to Europe's most deprived persons; urges the Commission to replace, in the meantime, the current scheme with an interim measure so as to ensure the continuity of the programme at the same level;
4.7.2011 B7-0400/2011 REZOLŪCIJAS PRIEKŠLIKUMS iesniegts, noslēdzot debates par Komisijas paziņojumu,
4.7.2011 B7-0400/2011 MOTION FOR A RESOLUTION to wind up the debate on the statement by the Commission
par pārmaiņām Šengenas zonā
on the changes to Schengen
PE465.728v01-00 B7‑0400/2011 Eiropas Parlamenta rezolūcija par pārmaiņām Šengenas zonā
PE465.728v01-00 B7‑0400/2011 European Parliament resolution on the changes to Schengen
– ņemot vērā Komisijas 2011. gada 5. maija paziņojumu par migrāciju (COM (2011)0248 galīgā redakcija),
– having regard to the European Commission Communication on Migration of 5 May 2011, ( COM(2011)0248 final),
– ņemot vērā Direktīvu 2004/38/EK par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā,
– having regard to Directive 2004/38/EC on the right of citizens of the Union and their family members to move and reside freely within the territory of the Member States,
– ņemot vērā priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes regulai par novērtēšanas mehānisma izveidi, lai pārbaudītu Šengenas acquis piemērošanu ( COM(2010)0624 – C7-0370/2010 – 2010/0312(COD) ),
– having regard to the proposal for a Regulation of the European Parliament and of the Council on the establishment of an evaluation mechanism to verify application of the Schengen acquis ( COM(2010)0624 – C7-0370/2010 – 2010/0312(COD) ),
– ņemot vērā Eiropas Parlamenta 2009. gada 2. aprīļa rezolūciju par to, kā piemērojama Direktīva 2004/38/EK par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā ( 2008/2184(INI) ),
– having regard to European Parliament resolution of 2 April 2009 on the application of Directive 2004/38/EC on the right of citizens of the Union and their family members to move and reside freely within the territory of the Member States ( 2008/2184(INI) ),
– ņemot vērā ziņojuma projektu par priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes regulai par novērtēšanas mehānisma izveidi, lai pārbaudītu Šengenas acquis piemērošanu ( COM(2010)0624 ),
– having regard to the draft report on the proposal for a regulation of the European Parliament and of the Council on the establishment of an evaluation mechanism to verify application of the Schengen acquis ( COM(2010)0624 ),
– ņemot vērā LES 2. pantu un LESD 18., 20., 21., 67., 77., 80. pantu,
– having regard to Article 2 TEU and to Articles 18, 20, 21, 67, 77, 80 TFEU,
– ņemot vērā Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 45. pantu,
– having regard to Article 45 of the Charter of Fundamental Rights of the European Union,
A. tā kā Šengenas zonas izveide un Šengenas acquis integrēšana ES sistēmā ir viens no lielākajiem Eiropas integrācijas procesa sasniegumiem, šīs zonas izveidei nozīmējot kontroles atcelšanu uz iekšējām robežās un līdz šim nepieredzētu pārvietošanās brīvību Eiropas Savienības iekšienē;
A. whereas the creation of the Schengen area and the integration of the Schengen acquis into the EU framework were one of the greatest achievements of the European integration process, marked by the removal of border controls on persons at internal borders and by unprecedented freedom of movement inside the European Union,
B. tā kā pārvietošanās brīvība ir kļuvusi par vienu no ES pilsonības pīlāriem un vienu no Eiropas Savienības kā brīvības, drošības un tiesiskuma telpas pamatiem, nosakot tiesības brīvi pārvietoties un uzturēties visās dalībvalstīs ar vienādām tiesībām, aizsardzību un garantijām, tostarp aizliedzot jebkādu diskrimināciju tautības dēļ;
B. whereas freedom of movement has become one of the pillars of EU citizenship and one of the foundations of the European Union as an area of freedom, security and justice, enshrining the right to move and reside freely in all Member States enjoying the same rights, protection and guarantees, including the ban on all discrimination based on nationality,
C. tā kā Šengenas noteikumi, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām ir noteikti Šengenas robežu kodeksā, kura 23. līdz 26. pantā ir paredzēti precīzi noteikti pasākumi un kārtība attiecībā uz robežkontroles pagaidu atjaunošanu pie iekšējām robežām;
C. whereas the Schengen rules governing the conditions of movement of persons across internal borders have been defined in the Schengen Borders Code, Articles 23 to 26 of which already set out the precise measures and procedures for the temporary reintroduction of border controls at internal borders,
D. tā kā saskaņā ar Šengenas Robežu kodeksu un ES Pamattiesību hartas 45. pantu pārvietošanās brīvību ar īpašiem nosacījumiem var attiecināt arī uz trešo valstu pilsoņiem, kuri likumīgi dzīvo Eiropas Savienībā;
D. whereas according to the Schengen Borders Code and Article 45 of the EU Charter of Fundamental Rights, freedom of movement in the EU may be extended at precise conditions also to third-country nationals legally residing in the EU,
E. tā kā izveidojoties Šengenas zonai, līdztekus arī ir izveidojusies kopēja ārējā robeža, par kuru ES ir kopīga atbildība to pārvaldīt saskaņā ar LESD 80. pantu; tā kā ES vēl nav pilnībā izpildījusi šo uzdevumu, cenšoties izveidot efektīvu kontroli un sadarbību starp muitas, policijas un tiesu iestādēm, kopēju imigrācijas, patvēruma un vīzu politiku un izveidot otrās paaudzes Šengenas Informācijas sistēmu (SIS II) un Vīzu informācijas sistēmu (VIS);
E. whereas the creation of the Schengen area has in parallel defined a common external border, which the EU has a joint responsibility to manage, according to Article 80 TFEU; whereas the EU has not yet fully complied with this task, while seeking to establish efficient controls and cooperation between customs, police and judicial authorities, a common immigration, asylum and visa policy and the creation of the second generation Schengen Information System (SIS II) and the Visa Information System (VIS),
F. tā kā ir ļoti svarīgi novērtēt dalībvalstu atbilstību Šengenas acquis, lai nodrošinātu Šengenas zonas netraucētu darbību un tā kā novērtēšanas mehānisms, kas pamatojas uz starpvaldību organizāciju, proti, Šengenas Novērtēšanas darba grupu (SCH-EVAL) — izteiktu starpvaldību struktūru, izrādījies nepietiekami iedarbīgs;
F. whereas the evaluation of Member States’ compliance with the Schengen acquis is critical to ensure the smooth functioning of the Schengen area and whereas the evaluation mechanism based on the Schengen Evaluation Working Group (SCH-EVAL), a purely intergovernmental body, has not proven sufficiently effective,
G . tā kā priekšlikumā regulai par novērtēšanas mehānisma izveidi, lai pārbaudītu Šengenas acquis piemērošanu, ir ierosināts jauns novērtēšanas mehānisms, kurā būta iesaistīta gan Komisija, gan valstu eksperti, un tajā jau ir precizētas procedūras, principi un instrumenti, lai atbalstītu un novērtētu dalībvalstis attiecībā uz to, kā tās ievēro Šengenas acquis, tostarp arī neparedzētu notikumu gadījumā, un šo regulas priekšlikumu pašlaik izskata Eiropas Parlamentā saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru;
G. whereas a new evaluation mechanism has been set out in the proposal for a Regulation establishing an evaluation mechanism to verify application of the Schengen acquis, involving both Commission and national experts, currently being examined in ordinary legislative procedure by the European Parliament, which already defines procedures, principles and tools for supporting and assessing Member States’ compliance with the Schengen acquis, also in cases of unforeseen events,
1. atkārtoti apliecina, ka Šengenas zonas izveide un tās nodrošinātās tiesības brīvi pārvietoties pār atvērtām robežām ir vēsturisks Eiropas integrācijas procesa sasniegums,
Reaffirms that the creation of the Schengen area and the consequent right to move freely across open borders have been historic achievements in the European integration process;
4. uzskata arī, ka efektīvs atbalsts dalībvalstīm, lai nodrošinātu atbilstību Šengenas acquis problēmu gadījumā pie ārējām robežām, jau var tikt īstenots, izmantojot jauno Šengenas novērtēšanas sistēmu, kura pašlaik tiek izskatīta parastajā likumdošanas procedūrā;
Equally believes that effective support to Member States in order to ensure compliance with the Schengen acquis in case of pressure at external borders can already be fully addressed via the new Schengen evaluation system, currently being redefined in ordinary legislative procedure;
4.7.2011 B7-0441/2011 REZOLŪCIJAS PRIEKŠLIKUMS iesniegts, noslēdzot debates par Komisijas paziņojumu,
4.7.2011 B7-0441/2011 MOTION FOR A RESOLUTION to wind up the debate on the statement by the Commission
PE465.731v01-00 B7‑0441/2011 Eiropas Parlamenta rezolūcija par pārmaiņām Šengenas zonā
PE465.731v01-00 B7‑0441/2011 European Parliament resolution on the changes to Schengen
– ņemot vērā 1985. gada 14. jūnija Šengenas līgumu un 1990. gada 19. jūnija Konvenciju, ar ko īsteno Šengenas Līgumu,
– having regard to the Schengen Agreement of 14 June 1985 and the Convention applying the Schengen Agreement (CSA) of 19 June 1990,
– ņemot vērā Direktīvu 2004/38/EK par tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties,
– having regard to Directive 2004/38/EC on the right to move and reside freely,
– ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 77. pantu,
– having regard to Article 77 of the Treaty on the Functioning of the EU,
– ņemot vērā to, ka Padome nesen pieņēma lēmuma projektu par Šengenas acquis noteikumu pilnīgu piemērošanu Bulgārijā un Rumānijā,
– having regard to the recent adoption of the draft Council decision on the full application of the provisions of the Schengen acquis in the Republic of Bulgaria and Romania,
– ņemot vērā Komisijas 2011. gada 4. maija paziņojumu par migrāciju Eiropas Parlamentam, Padomei, Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai,
– having regard to the Communication from the Commission to the European Parliament, the Council, the Economic and Social Committee and the Committee of the Regions on migration of 4 May 2011,
– ņemot vērā Eiropadomes 2011. gada 23. un 24. jūnija secinājumus,
– having regard to the European Council Conclusions of 23 and 24 June 2011,
A. tā kā Šengenas līgums pirmo reizi tika pieņemts 1985. gadā — pirms 26 gadiem;
A. whereas the Schengen agreement was first adopted in 1985, 26 years ago,
B. atzīmē, ka Šengenas zona šobrīd ir vairāk nekā piecas reizes lielāka nekā sākotnējās īstenošanas laikā;
B. notes that the Schengen area is now more than five times the size it was at its initial implementation,
C. tā kā Komisija un Padome ir paziņojušas, ka darbības apturēšanas klauzula attiecībā uz Šengenas sistēmu dotu iespēju uz laiku atjaunot kontroles uz iekšējām robežām; tomēr atzīmē, ka šādas robežkontroles būtu iespējamas vienīgi saskaņā ar ļoti stingriem noteikumiem, ārkārtas apstākļos un uz stingri ierobežotu laiku, un tās tiku uzraudzītas Eiropas līmenī,
C. whereas the Commission and the Council have stated that the suspension clause to the Schengen system would allow for the temporary reintroduction of checks at internal borders; notes, however, that such border checks would be possible only under very strict conditions under exceptional circumstances for a strictly limited period of time and would be monitored at a European level,
D. tā kā nepieciešamību pēc izmaiņām Šengenas sistēmā ir noteikuši tādi apstākļi, kā politiskā situācija Ziemeļāfrikā, pieaugošie ceļošanas apjomi, liela mēroga migrācija un bezdarbs;
D. whereas the political situation in North Africa, increased travel, large-scale migration and unemployment have all contributed to the changing needs of the Schengen system,
E. tā kā pieaugošā pārrobežu noziedzība, cilvēku tirdzniecība un starptautiskais terorisms arī ir negatīvi ietekmējuši Šengenas sistēmas īstenošanu;
E. whereas increases in cross-border crime, people trafficking and international terrorism have also had a negative impact on the implementation of the Schengen system,
F. tā kā ir svarīgi, lai Eiropas pilsoņu pamattiesības un pārvietošanās brīvība tiktu ievērota visā Šengenas zonā,
F. whereas it is important that the fundamental rights of European citizens and freedom of movement are observed throughout the Schengen area,
6. prasa, lai novērtēšanas mehānismā tiktu paredzēts atbalsts režīms un sankciju režīms, kurā augstākais sankciju mērs būtu robežkontroles atjaunošana;
Calls for the evaluation mechanism to include a support regime and a sanctions regime with, as a maximum consequence, the reintroduction of border controls;
4.7.2011 B7-0446/2011 REZOLŪCIJAS PRIEKŠLIKUMS iesniegts, noslēdzot debates par Komisijas priekšsēdētāja vietnieces / Savienības augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos paziņojumu,
4.7.2011 B7-0446/2011 MOTION FOR A RESOLUTION to wind up the debate on the statement by the Vice-President of the Commission/High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy
par Sīriju, Jemenu un Bahreinu saistībā ar situāciju, kas izveidojusies arābu valstīs un Ziemeļāfrikā
on Syria, Yemen and Bahrain the context of the situation in the Arab World and North Africa
PE465.736v01-00 B7‑0446/2011 Eiropas Parlamenta rezolūcija par Sīriju, Jemenu un Bahreinu saistībā ar situāciju, kas izveidojusies arābu valstīs un Ziemeļāfrikā
PE465.736v01-00 B7‑0446/2011 European Parliament resolution on Syria, Yemen and Bahrain the context of the situation in the Arab World and North Africa
– ņemot vērā iepriekšējās rezolūcijas, jo īpaši 2011. gada 7. aprīļa rezolūciju par situāciju Sīrijā, Bahreinā un Jemenā,
– having regard to its previous resolutions, in particular its resolution on the situation on Syria, Bahrain and Yemen of 7 April 2011,
– ņemot vērā 1966. gadā pieņemto Starptautisko paktu par pilsoniskajām un politiskajām tiesībām, kuram ir pievienojušās arī Sīrija, Bahreina un Jemena,
– having regard to the International Covenant on Civil and Political Rights (ICCPR) of 1966, to which Syria, Bahrain and Yemen are parties,
– ņemot vērā 1975. gada ANO Konvenciju pret spīdzināšanu un citādu cietsirdīgu, necilvēcīgu vai cilvēka cieņu pazemojošu apiešanos vai sodīšanu, kurai ir pievienojušās arī Sīrija, Bahreina un Jemena,
– having regard to the UN Convention against Torture and Other Cruel, Inhuman or Degrading Treatment or Punishment of 1975, to which Syria, Bahrain and Yemen are parties,
– ņemot vērā ES 2004. gada pamatnostādnes par cilvēktiesību aizstāvjiem, kas aktualizētas 2008. gadā, kā arī ES 2001. gada pamatnostādnes pret spīdzināšanu un citādu cietsirdīgu, necilvēcīgu vai cilvēka cieņu pazemojošu apiešanos vai sodīšanu, kas pārskatītas 2008. gadā,
– having regard to the EU Guidelines on Human Rights Defenders of 2004 as updated in 2008 as well as its EU Guidelines on torture and other cruel, inhumane or degrading treatment or punishment, of 2001 and reviewed in 2008,
– ņemot vērā Eiropadomes 2011. gada 11. un 25. marta, kā arī 23. un 24. jūnija sanāksmes secinājumus,
– having regard to the conclusions of the European Councils of 11 March 2011, 25 March 2011, and 23 and 24 June 2011,
– ņemot vērā Parlamenta 2011. gada 24. marta ziņojumu par Eiropas Savienības attiecībām ar Persijas līča Sadarbības padomi,
– having regard to its report on European Union relations with the Gulf Cooperation Council of 24 March 2011,
– ņemot vērā Komisijas priekšsēdētāja vietnieces / Savienības augstās pārstāves 2011. gada 9. maija un 9. jūnija paziņojumu par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju, 2011. gada 6. jūnija paziņojumu par Sīrijā notiekošo vardarbību un nepieciešamību veikt ticamas reformas, kā arī 2011. gada 11. un 31. maija un 3. jūnija paziņojumu par Jemenu,
– having regard to the statements of the High Representative/Vice-President of the Commission on restrictive measures against Syria of 9 May and of 9 June 2011 and on the ongoing violence and the necessity for credible reforms in Syria of 6 June 2001, and on Yemen of 11 May 2011, 31 May 2011 and 3 June 2011,
– ņemot vērā ANO ģenerālsekretāra Ban Ki-moon 2011. gada 23. jūnija paziņojumu par sodiem, kas piespriesti kopumā 21 politiskajam aktīvistam, cilvēktiesību aizstāvim un opozīcijas vadītājam,
– having regard to the statement of the UN Secretary-General, Ban Ki-moon, on the sentences against 21 Bahraini political activists, human rights defenders and opposition leaders of 23 June 2011,
– ņemot vērā Komisijas priekšsēdētāja vietnieces / Savienības augstās pārstāves un Komisijas 2011. gada 25. maija kopīgo paziņojumu „Jauna atbilde mainīgam kaimiņreģionam”, kas papildina 2011. gada 8. marta kopīgo paziņojumu „Partnerattiecības demokrātijai un kopīgam uzplaukumam ar Vidusjūras dienvidu reģionu”,
– having regard to the Joint Communication by the High Representative and the Commission on ‘A new response to a changing Neighbourhood’ of 25th May which complements the Joint Communication on ‘A Partnership for Democracy and Shared Prosperity with the Southern Mediterranean’ of 8 March 2011,
– ņemot vērā 2011. gada 7. aprīļa rezolūciju „Eiropas kaimiņattiecību politikas dienvidu dimensijas pārskatīšana”
– having regard to its resolution on the review of the European Neighbourhood Policy – Southern Dimension of 7 April 2011,
– ņemot vērā augstās pārstāves Catherine Ashton 2011. gada 7. jūnija lēmumu par taktiskās grupas izveidi Vidusjūras dienvidu reģionam,
– having regard to the decision of 7 June 2011 by the High Representative Catherine Ashton to set up a Task Force for the Southern Mediterranean,
– ņemot vērā Padomes 2011. gada 20. jūnija secinājumus par Sīriju un Jemenu un augstās pārstāves Catherine Ashton piezīmes pēc šīs Ārlietu padomes sēdes,
– having regard to the Council conclusions on Syria and on Yemen of 20 June 2011, and the remarks by High Representative Catherine after the Foreign Affairs Council,
– ņemot vērā paziņojumu, ar kuru nāca klajā ANO Drošības padome 2011. gada 24. jūnijā pirms plānotās ANO Augstā komisāra cilvēktiesību jautājumos pārstāvju vizītes, kurā paustas „nopietnas bažas par drošības un cilvēktiesību stāvokļa pasliktināšanos Jemenā” un „visas ieinteresētās personas mudinātas izrādīt maksimālu savaldību un problēmas risināt vienīgi ar politiska dialoga palīdzību”,
– having regard to the UN Security Council statement of 24 June 2011 ahead of a visit of representatives from the UN High Commissioner for Human Rights expressing ‘grave concern on the deteriorating security and humanitarian situation in Yemen’ and ‘urged all parties to show maximum restraint and to engage in an inclusive political dialogue’,
– ņemot vērā Starptautiskās Krimināltiesas lēmumu apcietināt Lībijas vadītāju Muammar Mohammed Abu Minyar Gaddafi (Kadafi), Saif Al-Islam Gaddafi un Abdullah Al-Senussi par noziegumiem pret cilvēci (slepkavībām un vajāšanām), ko, iespējams, viņu uzdevumā veicis valsts aparāts un drošības spēki visā Lībijas teritorijā laikā no 2011. gada 15. februāra līdz 28. februārim,
– having regard to the arrest warrant issued by the International Criminal Court for Libyan leader Muammar Mohammed Abu Minyar Gaddafi (Gaddafi), Saif Al-Islam Gaddafi and Abdullah Al-Senussi for crimes against humanity (murder and persecution) allegedly committed across Libya from 15 February 2011 until at least 28 February 2011, through the State apparatus and Security Forces,
Par arābu pasauli
On the Arab World
A. tā kā Tunisijas ielu tirgotāja Tareq al-Tayyib Muhammad Bouazizi nāve 2011. gada 4. janvārī bija par iemeslu miermīlīgai tautas revolūcijai Tunisijā; tā kā Tunisijas revolūcijas iedvesmoti arī Ēģiptes iedzīvotāji uzsāka miermīlīgu tautas revolūciju,
A. whereas the death on 4 January 2011 of the Tunisian street vendor Tareq al-Tayyib Muhammad Bouazizi was a catalyst for a popular and peaceful revolution in Tunisia; whereas the revolution in Tunisia inspired another popular and peaceful revolution in Egypt,
B. tā kā arī Lībijā, Sīrijā, Bahreinā, Jemenā, Jordānijā, Alžīrijā un Marokā miermīlīgi demonstranti pieprasa brīvību un cilvēka cieņas ievērošanu un pauž likumīgus demokrātiskus centienus un stingru vispārēju prasību pēc politiskām, ekonomiskām un sociālam reformām, kuru mērķis būtu nodrošināt patiesu demokrātiju, cilvēktiesību un pamatbrīvību, jo īpaši vārda brīvības, ievērošanu, samazinot sociālo nevienlīdzību un radot labākus ekonomiskos un sociālos apstākļus; tā kā daudzas miermīlīgas demonstrācija visā šajā reģionā tika apspiestas ar brutālu un nāvējošu spēku, masveidā nelikumīgi arestējot cilvēkus, jo īpaši Lībijā, Sīrijā, Bahreinā un Jemenā;
B. whereas also in Libya, Syria, Bahrain, Yemen, Jordan, Algeria and Morocco, peaceful demonstrators are expressing their calls for freedom, human dignity, their legitimate democratic aspirations and strong popular demand for political, economic and social reforms aimed at achieving genuine democracy, respect for human rights and fundamental freedoms, in particular freedom of expression, reducing social inequalities and creating better economic and social conditions; whereas many peaceful demonstrations throughout the region were cracked down on by the use of brutal and lethal force and large-scale unlawful detentions, in particular in Libya, Syria, Bahrain and Yemen,
C. tā kā 2011. gada 17. jūnijā sievietes Saūda Arābijā atklāti vadīja automašīnas, spītējot oficiālajam aizliegumam sievietēm vadīt automašīnu;
C. whereas on 17 June 2011 women in Saudi Arabia have been openly driving cars in defiance of an official ban on female drivers,
D. tā kā Eiropas Savienības reakcija uz pārmaiņām arābu pasaulē, jo īpaši attiecībā uz sacelšanos Tunisijā, Ēģiptē un Lībijā, paužot nepārprotamu atbalstu cilvēku likumīgajām prasībām, ir bijusi lēna un brīžiem neizlēmīga, tādējādi negatīvi ietekmējot ticību Eiropas Savienībai;
D. whereas the European Union’s response to the changes in the Arab world, in particular regarding the uprisings in Tunisia, Egypt and Libya has been slow and at times hesitant in unequivocally supporting the people’s legitimate demands, thereby negatively affecting the credibility of the European Union,
E. tā kā vairāk nekā trīs mēnešus pēc Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes rezolūciju Nr. 1970 un Nr. 1973 pieņemšanas, Kadafi režīms vēl joprojām nemitīgi pārkāpj savu pienākumu aizsargāt Lībijas iedzīvotājus, tā kā Eiropas Savienība vēl joprojām nav atzinusi Lībijas Pārejas perioda nacionālo padomi kā Lībijas iedzīvotāju likumīgu pārstāvi, lai gan Eiropas Savienība jau ir izveidojusi pārstāvniecību Bengāzī, kā arī paplašinājusi kontaktus ar Pārejas perioda nacionālo padomi; tā kā Eiropas Savienība cieši sadarbojas ar ANO īpašo sūtni Lībijā, kurš koordinē politisko pārmaiņu procesu;
E. whereas more than three months after the adoption of the UNSCRs 1970 and 1973, the Gaddafi regime remains in constant breach of its responsibility to protect Libyan citizens; whereas the European Union has still not recognized the Libyan Transitional National Council as the legitimate representative of the Libyan people, whereas the European Union did establish a representation in Benghazi as well as promoted contacts with the Transitional National Council; whereas the European Union is working closely with the UN Special Envoy for Libya as the focal point for the political transition process,
F. tā kā Eiropas Savienība saskaņo savas darbības ar ANO, Pasaules Banku un citiem dalībniekiem, jo īpaši reģionālajām organizācijām, lai mobilizētu savus resursus politiskās pārejas atbalstīšanai Ēģiptē un Tunisijā, kā arī drošības situācijas uzlabošanai Lībijā;
F. whereas the European Union has engaged in coordination with the UN, the World Bank and other actors, notably regional organizations in mobilising its resources to support the political transition in Egypt, Tunisia and the security situation in Libya,