natgillin/translations-raw huggingface dataset:
atgādina — lai ierobežotu pasaules vidējās temperatūras pieaugumu par ne vairāk kā 2°C virs līmeņa kāds bija pirms rūpnieciskā laika, ir nepieciešams, ka ne vien attīstītās valstis samazina savas emisijas, bet arī jaunattīstības valstīm ir jādod savs ieguldījums šī mērķa sasniegšanā;
Recalls that in order to limit the global average temperature increase to not more than 2°C above pre-industrial levels, it is necessary not only that developed countries significantly reduce their emissions, but also that developing countries should contribute to reaching this objective;
norāda, ka siltumnīcefekta gāzu emisiju samazināšana jaunattīstības valstīs zemāk par noteiktajiem līmeņiem, būs lietderīga, lai ierobežotu vidējo globālo temperatūras pieaugumu zem 2ºC; vienlaicīgi uzsver, ka jaunattīstības valstu emisijas ir jāsamazina ar būtiskām izmaiņām tautsaimniecībā, kam būs nepieciešams plašs rūpniecisko valstu atbalsts;
Points out that the reduction of emissions in developing countries below ‘business as usual’ levels will be instrumental for limiting the average global temperature increase to well below 2ºC; underlines at the same time that emissions in developing countries must be reduced below 'business as usual' levels, requiring broad support from industrialised countries;
uzsver — lai panāktu nepieciešamās klimata pārmaiņas ierobežojošās darbības jaunattīstības valstīs, nepieciešami vēl lielāki finanšu līdzekļi;
Underlines that, in order to allow the necessary mitigation action in developing countries, significantly increased financial resources are needed;
uzsver rūpnieciski attīstīto valstu atbildību sniegt pietiekamu ilgtspējīgu un paredzamu finansiālo un tehnisko atbalstu jaunattīstības valstīm, lai tām dotu iniciatīvas apņemties samazināt siltumnīcefekta gāzu emisijas, pielāgoties klimata pārmaiņu radītajām sekām un samazināt emisijas, kuras izraisa mežu izciršana un mežu degradācija, kā arī uzlabot savas spējas, lai varētu pildīt saistības saskaņā ar turpmākajiem starptautiskajiem nolīgumiem; uzsver, ka lielākā daļa šādu fondu jāizveido no jauna un papildus oficiālajai attīstības palīdzībai (OAP);
Underlines the responsibility of industrialised countries for providing sufficient, sustainable and predictable financial and technical support to the developing countries to give them incentives to commit to the reduction of their greenhouse gas emissions, to adapt to the consequences of climate change and to reduce emissions from deforestation and forest degradation, as well as to enhance capacity-building in order to comply with obligations under the future international agreement; stresses that a majority of such funds must be new and additional to Official Development Assistance (ODA);
atgādina par minēto 2009. gada 4. februāra rezolūciju un īpaši par tām rezolūcijas daļām, kas veltītas starptautiskajai dimensijai un finansēšanai, kā arī budžeta jautājumiem;
Recalls its above-mentioned resolution of 4 February 2009 and in particular those parts devoted to the international dimension and to financing and budgetary matters;
uzsver, ka pašreizējās finanšu un ekonomikas krīzes apstākļos ES mērķi cīnīties pret klimata pārmaiņām varēt apvienot ar būtiskām ekonomiskām iespējām, lai attīstītu jaunas tehnoloģijas, radītu darba vietas un uzlabotu energoapgādes drošību; uzsver, ka vienošanās Kopenhāgenā varētu sniegt nepieciešamo stimulu šādas Jaunās Zaļās vienošanās panākšanai, veicinot ekonomisko izaugsmi, atbalstot zaļās tehnoloģijas un saglabājot šīs jaunās darba vietas ES un jaunattīstības valstīs;
Emphasises that in the current financial and economic crisis, the EU's objective of fighting climate change can be combined with major new economic opportunities to develop new technologies, to create jobs and to enhance energy security; underlines that an agreement in Copenhagen could provide the necessary stimulus for such a 'Green New Deal' boosting economic growth, promoting green technologies and securing these new jobs in the EU and in developing countries;
aicina Eiropadomi censties panākt starptautisku nolīgumu ar rūpnieciskajām valstīm, ar kuru panāktu kopējo siltumnīcefekta gāzu samazinājumu tuvāk 25-40 % amplitūdas augšējai robežai, kā tas ieteikts Klimata pārmaiņu starptautiskās padomes 4. novērtējuma ziņojumā, kā arī nodrošinot, lai šie samazinājumi būtu no attiecīgo valstu pašu teritorijām;
Calls for the European Council to aim for an international agreement with industrialised countries achieving collective greenhouse gas emissions reductions at the high end of the 25-40 % range recommended by the Fourth Assessment Report by the International Panel on Climate Change (IPCC 4AR) and for those reductions to be domestic;
pauž bažas par to, ka minētais Komisijas 2009. gada 28. janvāra paziņojums ir neprecīzs attiecībā uz ES finansiālās atbildības līmeni; aicina Padomi, apstiprinot sarunu pilnvaras Kopenhāgenas konferencei, noteikt reālas saistības par finansējumu, kas ir saskaņā ar pasaules mēroga centieniem, kuri nepieciešami, lai ierobežotu vidējās temperatūras pieaugumu stipri zem 2°C;
Is concerned about the lack of precision regarding the level of the EU’s financial responsibility in the above-mentioned Commission Communication of 28 January 2009; calls on the European Council to make tangible commitments on financing, which are consistent with the global efforts necessary to limit average temperature increase to well below 2°C, when adopting a negotiating mandate for the Copenhagen conference;
uzskata, ka šādās saistībās par finansējumu ir jāiekļauj, kā 2008. gada decembrī noteica Padome, nosacījums dalībvalstīm lielu daļu no ES ETS kvotu izsoles ieņēmumiem izmantot darbību finansēšanai, lai mazinātu un pielāgotos klimata pārmaiņām jaunattīstības valstīs, kuras būs ratificējušas starptautisko nolīgumu, bet uzsver, ka emisiju kvotu tirdzniecības sistēma attiecas uz mazāk nekā 50 % ES emisiju, tāpēc nepieciešams šo nozīmīgo darbību finansēšanā iesaistīt arī citas dalībvalstu tautsaimniecības nozares;
Believes that such commitments on financing should include, as provided for by the European Council in December 2008, a pledge by Member States to use a significant part of the auctioning revenues generated by the EU ETS to finance actions to mitigate and adapt to climate change in developing countries which will have ratified the international agreement, but stresses that as less than 50% of EU emissions are covered by emission trading it is necessary to include other sectors of the economy in the Member States, when it comes to the effort of financing these important actions;
uzstāj, kā šādām saistībām jānodrošina paredzami finansēšanas mehānismi, kas izveidoti saistība ar UNFCCC un kuri ir papildus OAP un neatkarīgi no dalībvalstu ikgadējām budžeta procedūrām;
Insists that such commitments provide for predictable financing for mechanisms set up in the UNFCCC context which are additional to ODA and independent from annual budgetary procedures in the Member States;
atzinīgi vērtē Komisijas domu par to, ka daļa no finansējuma ir piešķirama aizdevumu veidā, tāpēc ka dažas no darbībām var izrādīties jaunattīstības valstīm arī ļoti izdevīgas;
Welcomes the Commission idea that part of the finance should be given in the form of loans because some activities can create a 'win-win' situation also in developing countries;
uzsver ka saistoši mērķi dotu ieguldītājiem iespēju labāk novērtēt ar klimata pārmaiņām saistītos riskus un iespējas un iesaistītu ieguldītājus projektos, kas paredzēti, lai panāktu gan klimata pārmaiņu mazināšanas, gan pielāgošanās mērķus; turklāt uzsver, ka ir nepieciešama skaidrība attiecībā uz privātā kapitāla nozīmi nepieciešamajos ieguldījumos, lai panāktu šos mērķus;
Underlines that binding targets would enable investors to better assess the risks and opportunities associated with climate change and would involve investors in projects that would meet mitigation as well as adaptation targets; underlines furthermore the need for clarity regarding the role of private capital in the investments necessary in order to reach the targets;
tomēr uzskata, ka ir ļoti svarīgi pieņemt daudz plašāku rīcības plānu par turpmāko finansējumu klimata politikai, kas attiektos uz visām atbilstošajām finansējuma jomām un avotiem; uzskata, ka minētais Komisijas 2009. gada 28. janvāra paziņojums ir labs sākuma punkts šim darbam, bet uzsver, ka tas ir jāstiprina ar skaidri noteiktiem mērķiem; aicina Padomi piešķirt Komisijai pilnvaras steidzami izstrādāt šādu rīcības plānu, ņemot vērā Kopenhāgenas sarunas;
Considers it, however, of utmost importance to adopt a more comprehensive action plan on the future financing of climate policy, which would cover all relevant areas and sources of financing; considers the above-mentioned Commission Communication of 28 January 2009 as a good starting point for that work, but stresses that it must be strengthened with clearly defined measures; calls on the European Council to mandate the Commission to urgently develop such an action plan in view of the Copenhagen negotiations;
uzskata, ka lielu daļu no kopīgajiem klimata pārmaiņu mazināšanas un pielāgošanās centieniem jaunattīstības valstīs jāvelta projektiem, kuru mērķis ir apturēt mežu izciršanu un mežu noplicināšanu, kā arī mežu atjaunošanas un apmežošanas projektiem šajās valstīs;
Believes that a large part of the collective contribution towards the mitigation efforts and adaptation needs of developing countries must be dedicated to projects striving to halt deforestation and forest degradation, and to reforestation and afforestation projects in such countries;
atzinīgi vērtē Kioto protokola tīras attīstības mehānismu, kā iespējamo veidu, lai dotu jaunattīstības valstīm iespēju piedalīties oglekļa emisiju tirgū; uzsver, ka rūpnieciski attīstīto valstu izmantotie kompensācijas paņēmieni, lai panāktu emisijas samazinājuma mērķus, nevar būt daļa no jaunattīstības valstu saistībām siltumnīcefekta gāzu emisijas samazināšanai starptautiskajā nolīgumā par klimata pārmaiņām; tāpēc uzskata, ka turpmāko kompensācijas mehānismu daļai ir jābūt stingrākiem projektu kritērijiem, lai izvairītos no tā, ka rūpnieciski attīstītās valstis atņem jaunattīstības valstīm rentablas iespējas emisiju samazināšanai, kā arī lai garantētu šo projektu augstus standartus, ar uzticamiem, pārbaudāmiem un patiesiem emisiju samazinājumiem, kas nodrošina arī ilgtspējīgu attīstību šajās valstīs;
Welcomes the Kyoto Protocol's Clean Development Mechanism (CDM) as a possible way to enable developing countries to participate in the carbon market; underlines that the use of offsets to meet emission reduction targets by industrialised nations cannot be part of the responsibility of developing countries to mitigate their greenhouse gas emissions in an international agreement on climate change; insists therefore that stringent project quality criteria must be part of future offsetting mechanisms to avoid industrialised nations taking away the low-cost reduction options from developing countries, and in addition guarantee the high standard of such projects, with reliable, verifiable and real emission reductions that also provide for a sustainable development in such countries;
uzskata, ka kolektīvs ieguldījums attiecībā uz jaunattīstības valstu emisiju samazināšanas centieniem un ES nepieciešamību pielāgoties nedrīkstētu būt mazāks par 30 000 miljoniem eiro gadā līdz 2020. gadam, un šis skaitlis var pieaugt, pieaugot arī zināšanām par klimata pārmaiņu smagumu un ar tām saistītajām izmaksām;
Considers that the collective contribution towards developing country mitigation efforts and adaptation needs from the EU should not be below EUR 30 000 million/year by 2020, a figure that may increase along with new knowledge on the severity of climate change and the scale of its costs;
uzsver, ka lielas finanšu plūsmas uz jaunattīstības valstīm klimata pārmaiņu mazināšanas un pielāgošanās tām centienu finansēšanai, ir tikai daļa no risinājuma; uzstāj uz to, ka nauda jāiztērē ilgtspējīgi, izvairoties no birokrātijas, īpaši attiecībā uz MVU, kā arī no korupcijas; uzsver, ka finansējumam jābūt paredzamam, koordinētam un pārredzamam, lai tas vairotu jaunattīstības valstu darbspēju gan centrālā gan vietējā līmenī, prioritāti piešķirot cilvēkiem, kuri saskaras ar klimata pārmaiņu radītajām problēmām, nevis valdībām; šajā sakarā uzsver, cik svarīga ir pastāvīga un viegli pieejama informācija par pieejamo finansējumu; aicina Padomi un nākamo — Zviedrijas prezidentūru aktīvi popularizēt šos principus UNFCCC COP15 sarunu laikā Kopenhāgenā 2009. gadā;
Underlines that large financial flows for mitigation efforts and adaptation needs in developing countries are only part of the solution; insists that the money should be spent in a sustainable way, avoiding bureaucracy, in particular for SMEs, and corruption; stresses that the funding must be predictable, coordinated and transparent, building capacity within developing countries both at central and local level, giving priority to the people that face problems with climate change and not only the governments; stresses in this context the importance of continuous and easily accessible information on the funding available; calls on the Council and the upcoming Swedish Presidency to actively promote these principles during the UNFCCC COP15 negotiations in Copenhagen 2009;
aicina Komisiju atteikties no savas negatīvās attieksmes pret mežsaimniecības iekļaušanu emisiju kvotu tirdzniecības sistēmā; uzskata, ka būs vajadzīgs gan uz tirgu balstīts gan no tirgus neatkarīgs finansējums, lai finansētu nākotnē paredzētos mehānismus to emisiju samazināšanu, kas rodas izcērtot un noplicinot mežus (REDD), saskaņā ar vienošanos par laiku pēc 2012. gada; šajā sakarā aicina Komisiju un Padomi uzņemties vadību oglekļa emisiju pilottirgu attīstīšanā saistībā ar REDD; turklāt aicina Komisiju un Padomi izpētīt, kādā veidā tirgū balstīti vai ārpustirgus fondi varētu papildināt vieni otrus;
Calls on the Commission to abandon its previous resistance to including forestry in emissions trading schemes; believes that both market and non-market based finance will be required to fund future 'Reducing Emissions for Deforestation and Degradation' (REDD) mechanisms under a post-2012 agreement; in this context calls on the Commission and Council to take the lead in developing pilot carbon markets for REDD; further calls on the Commission and Council to elaborate on how market and non-market based forestry funds could complement each other;
uzskata, ka Eiropas Savienības vadībā, nodrošinot finansiālo un tehnisko atbalstu jaunattīstības valstīm, ievērojami palielināsies iespējas panākt vienošanos Kopenhāgenas sarunās; uzskata, ka Eiropas Savienības vadošā nozīme finanšu jomā, nodrošinot konkrētus sarunu rādītājus jau sākuma posmā ir nepieciešama gan lai mobilizētu pietiekamu iekšzemes atbalstu, gan lai mudinātu jaunattīstības valstis pieņemt ambiciozus saistošus emisiju samazināšanas mērķus, kā arī lai mudinātu citas Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas valstis sniegt līdzīga veida ieguldījumu;
Believes that with the leadership of the EU in the provision of financial and technical support for developing countries, the chances of succeeding in the Copenhagen negotiations will improve considerably; believes that European leadership in the area of finance by providing concrete negotiating figures at an early stage is necessary in order to mobilise sufficient domestic public support, to encourage developing countries to adopt ambitious binding reduction targets, and to encourage other Organisation for Economic Cooperation and Development (OECD) countries to contribute in a similar manner;
atzīst, ka ES kopumā ir uz pareizā ceļa, lai sasniegtu Kioto mērķus, bet norāda uz to, ka dažas dalībvalstis ir vēl ļoti tālu no Kioto mērķu sasniegšanas, kas varētu kompromitēt ES uzticamību Kopenhāgenas procesā; tāpēc uzstāj, ka tām dalībvalstīm, kas vēl nav ceļā uz Kioto mērķa sasniegšanu, jādara viss iespējamais;
Acknowledges the fact that the EU as a whole is on track to meet the Kyoto target but points out that some Member States are far away from their Kyoto target, which could undermine the credibility of the EU in the Copenhagen process; insists, therefore, that those Member States that are not already on track to meet the Kyoto target should intensify their activities;
uzdod priekšsēdētājam prezidentam nosūtīt šo rezolūciju Eiropadomei, Padomei, Komisijai, dalībvalstu valdībām un parlamentiem, kā arī ANO Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām sekretariātam ar lūgumu nodot to tālāk visām līgumslēdzējam pusēm, kas nav ES dalībvalstis.
Instructs its President to forward this resolution to the European Council, the Council, the Commission, the governments and parliaments of the Member States and the secretariat of UNFCCC with a request to the latter that it be forwarded to all contracting parties which are not EU Member States.
Pamatojoties uz jautājumu B6‑0012/2009 , uz ko sniedz mutisku atbildi,
further to Question for Oral Answer B6‑0012/2009
iesniedza Monica Frassoni, Hélène Flautre, Eva Lichtenberger, Milan Horáček, Raül Romeva i Rueda, Mikel Irujo Amezaga un Helga Trüpel
by Monica Frassoni, Hélène Flautre, Eva Lichtenberger, CityplaceMilan Horáček, Raül Romeva i Rueda, Mikel Irujo Amezaga and Helga Trüpel
par stāvokli Tibetā, Tibetas sacelšanās 50. gadadienu un sarunām starp Ķīnas Tautas Republiku un Viņa Svētības Dalailamas sūtņiem
on the situation in Tibet, the 50th anniversary of the Tibetan uprising and the negotiations between the People's Republic of China and the envoys of His Holiness the Dalai Lama
Eiropas Parlamenta rezolūcija par stāvokli Tibetā, Tibetas sacelšanās 50. gadadienu un sarunām starp Ķīnas Tautas Republiku un Viņa Svētības Dalailamas sūtņiem
European Parliament resolution on the situation in Tibet, the 50th anniversary of the Tibetan uprising and the negotiations between the People's Republic of China and the envoys of His Holiness the Dalai Lama
ņemot vērā iepriekšējās rezolūcijas par Ķīnu un Tibetu, it īpaši 2008. gada 10. aprīļa un 10. jūlija rezolūcijas,
having regard to its previous resolutions on country-regionChinacountry-region and placeTibet, in particular those of 10 April and 10 July 2009,
ņemot vērā Dalailamas runu Eiropas Parlamentā 2008. gada 4. decembrī,
having regard the statement made by the Dalai Lama to the European Parliament on 4 December 2008,
tā kā 2009. gada martā aprit 50. gadadiena, kopš Dalailama aizbēga no Tibetas un sākās viņa trimda Indijā;
whereas March 2009 marks the 50th anniversary of the Dalai Lama’s flight from country-regionTibetcountry-region and the beginning of his exile in placeIndia,
tā kā Dalailamas sūtņu un Ķīnas valdības pārstāvju dialoga astoņās kārtās nav gūti vērā ņemami panākumi un tā kā turpmākas sarunas nav plānotas;
whereas eight rounds of dialogue between the envoys of the Dalai Lama and representatives of the Chinese Government have produced no breakthrough and no further talks are planned,
tā kā „Memorandā par tibetiešu patiesu autonomiju”, kas sagatavots pēc Ķīnas valdības prasības un ko Dalailamas sūtņi izklāstīja astotajā sarunu kārtā 2008. gada novembrī Pekinā, ir ievēroti Ķīnas Konstitūcijas pamatprincipi un Ķīnas Tautas Republikas teritoriālā integritāte, taču Ķīnas valdība noraidīja to kā „daļējas neatkarības” un „maskētas neatkarības” mēģinājumu;
whereas the Memorandum on Genuine Autonomy for the Tibetan People , produced at the request of the Chinese Government and presented by envoys of the Dalai Lama at the eighth round of talks in November 2008 in Beijing, respects the principles underpinning the Chinese Constitution and the territorial integrity of the People’s Republic of China, but was rejected by the Chinese Government as an attempt at 'semi-independence' and 'independence in disguise',
tā kā dažās pēdējās dienās Ķīnas iestādes ir pastiprinājušas drošības pasākumus Tibetā, aizliedzot žurnālistiem un ārzemniekiem apmeklēt reģionu un anulējot ārzemniekiem jau izsniegtās atļaujas,
whereas over the last few days the Chinese authorities have tightened security in country-regionplaceTibet, with journalists and foreigners being banned from visiting the region and permits already issued to foreigners cancelled,
mudina Ķīnas valdību atsākt sarunas ar Dalailamas pārstāvjiem un uzskatīt, ka 2008. gada novembra „Memorands par tibetiešu patiesu autonomiju” ir pamats būtiskai diskusijai, kas Tibetā radītu pozitīvas, nozīmīgas pārmaiņas, kuras atbilst Ķīnas Tautas Republikas Konstitūcijā un tiesību aktos noteiktajiem principiem;
Urges the Chinese Government to resume the talks with the representatives of the Dalai Lama and to consider the Memorandum for Genuine Autonomy for the Tibetan People of November 2008 as a basis for substantive discussion leading towards positive, meaningful change in Tibet consistent with the principles outlined in the Constitution and laws of the People’s Republic of China;
aicina Padomi izveidot tā saucamo Patiesības komiteju, lai noskaidrotu, kas īsti notika to sarunu laikā, kuras risināja Ķīnas Tautas Republika un Viņa Svētības Dalailamas sūtņi;
Calls on the Council to set up a 'Truth Committee' to ascertain what exactly happened during the negotiations between the People's Republic of country-regionplaceChina and the envoys of His Holiness the Dalai Lama;
aicina Padomes prezidentūru sakarā ar 50. gadadienu kopš Dalailamas došanās trimdā uz Indiju pieņemt deklarāciju, mudinot Ķīnas valdību sākt saturīgas un mērķtiecīgas beznosacījumu sarunas ar Dalailamu un viņa sūtņiem, un iekļaut deklarācijā atsauci uz „Memorandu par tibetiešu patiesu autonomiju”;
Calls on the Council Presidency, on the occasion of the 50th anniversary of the exile of the Dalai Lama to India, to adopt a declaration urging the Chinese Government to start meaningful and result-oriented negotiations without preconditions with the Dalai Lama and his envoys and to include a reference to the Memorandum for Genuine Autonomy for the Tibetan People ;
mudina Ķīnas iestādes atļaut ANO cilvēktiesību ekspertiem un citiem neatkarīgiem novērotājiem netraucēti ierasties Tibetā, lai viņi varētu tur izvērtēt stāvokli;
Urges the Chinese authorities to grant UN human rights experts and other independent observers unimpeded access to country-regionplaceTibet so that they can investigate the situation there;
aicina Ķīnas valdību nekavējoties un bez nosacījumiem atbrīvot visus, kas ieslodzīti tikai par iesaistīšanos miermīlīgos protestos, un sniegt pārskatu par visiem nogalinātajiem vai pazudušajiem un visiem ieslodzītajiem, norādot viņu vārdus, atrašanās vietas un viņiem izvirzītās apsūdzības;
Calls on the Chinese Government to release immediately and unconditionally all those detained solely for engaging in peaceful protest and account for all those who have been killed or gone missing and all those detained, indicating their names, their whereabouts and the charges against them;
aicina Ķīnas iestādes nodrošināt neierobežotas iespējas ārzemju plašsaziņas līdzekļu pārstāvjiem ierasties Tibetā, tostarp tibetiešu teritorijās ārpus Tibetas autonomā reģiona, un atcelt īpašās atļaujas, kas vajadzīgas, lai ierastos Tibetas autonomajā reģionā;
Asks the Chinese authorities to provide unrestricted foreign media access to Tibet, including the Tibetan areas outside the Tibet Autonomous Region, and to abolish the special permits required for access to the Tibet Autonomous Region;
uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei, Komisijai, dalībvalstu valdībām un parlamentiem, Ķīnas Tautas Republikas prezidentam, valdībai un parlamentam, kā arī Viņa Svētībai Dalailamam.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission, the governments and parliaments of the PlaceNameMemberPlaceType Statescountry-region, the President, Government and Parliament of the People's Republic of placeChina and His Holiness the Dalai Lama.
Pamatojoties uz jautājumu B6‑0012/2009 , uz ko sniedz mutisku atbildi,
further to Question for Oral Answer B6-0012/2009
iesniedza Charles Tannock, Thomas Mann and Georg Jarzembowski
by Charles Tannock, Thomas Mann and Georg Jarzembowski
par Tibetas sacelšanās 50. gadadienu un Dalailamas un Ķīnas valdības dialogu
on the 50th anniversary of the Tibetan uprising and dialogue between the Dalai Lama and the Chinese Government