natgillin/translations-raw huggingface dataset:
tā kā Savienības rīcībā ir plašs demokrātijas un cilvēktiesību atbalsta līdzekļu klāsts, (politiski, ekonomiski un tirdzniecības nolīgumi un partnerības, kas ietver cilvēktiesību un demokrātijas klauzulas, īpašais ilgtspējīgas attīstības un labas pārvaldības veicināšanas režīms (VPS+), politiski dialogi, KĀDP pasākumi, EDAP misijas, īpaši finansēšanas instrumenti, sadraudzības projekti un novērošanas misijas); bet tā kā ir nepieciešams nonākt pie saskaņotas un uz rezultātiem vērstas cilvēktiesību un demokrātijas politikas, kas balstīta uz standarta metodoloģiju un ir pielāgota atkarībā no stāvokļa katrā valstī, kas izskauž ES demokratizācijas atbalsta ārpolitikā pastāvošās nekonsekvences un dubultstandartus un novērš to atkārtotu rašanos, īpašu uzmanību pievērš konkrētām vajadzībām nestabilās un pēckonflikta situācijās un atbalsta demokrātiju, cilvēktiesības un attīstību kā saistītus mērķus;
whereas the Union has at its disposal a wide range of instruments for supporting democracy and human rights (including political, economic and trade agreements and partnerships, which contain clauses on human rights and democracy, the special incentive arrangement for sustainable development and good governance (GSP+), political dialogues, Common Foreign and Security Policy (CFSP) actions, European Security and Defence Policy (ESDP) missions, specialised financing instruments, twinning projects and observation missions); but whereas it is essential to develop a coherent and results-oriented Human Rights and Democracy policy based on a standard methodology tailored to the situation in each country, which removes existing inconsistencies and double standards in EU external policies in favour of democratisation and avoids introducing any new ones, pays particular attention to the specific needs of fragile and post-conflict situations and promotes democracy, human rights and development as interlinked objectives,
tā kā, lemjot par tādu tirdzniecības priekšrocību kā GSP+ piešķiršanu vai atņemšanu, ES vairāk jāievēro valstu sociālās, politiskās, ekonomiskās un stratēģiskās realitātes;
whereas the EU should be more sensitive to the social, political, economic and strategic realities of a country when deciding whether to award or withdraw trading preferences such as GSP+,
tā kā ES, darbojoties starptautiskās organizācijās, ir pastiprināti jāatbalsta ar demokrātiju saistīti standarti un arī turpmāk jāveicina efektīva to saistību un pienākumu pildīšanu, kas noteikti organizācijās, kurās piedalās ES dalībvalstis;
whereas the EU should intensify its efforts to promote democracy-related norms and elements through its activities within international organisations and should continue to promote effective implementation of the commitments and obligations undertaken within and through the fora in which EU Member States participate,
tā kā lielas problēmas joprojām pastāv ES starptautiskajos nolīgumos noteikto juridiski saistošo cilvēktiesību klauzulu uzraudzības un īstenošanas jomā; tā kā starptautiska nolīguma atcelšana starp Savienību un tās partnervalsti nopietnu cilvēktiesību un demokrātijas pārkāpumu gadījumā ir instruments, kas atsevišķās situācijās ir jāizmanto; tā kā, neskatoties uz biežiem cilvēktiesību un demokrātijas klauzulas pārkāpumiem un starptautiskos nolīgumos noteiktu saistību neievērošanu dažās valstīs, šo valstu valdības reti tiek sodītas vai sauktas pie atbildības pat lielu cilvēktiesību pārkāpumu gadījumos; tā kā ES nespēja izmantot šo instrumentu nepārtraukti mazina ticamību Savienībai kā spēcīgai un apņēmīgai starptautiska mēroga organizācijai;
whereas major challenges persist with regard to monitoring and implementing the legally binding human rights clauses in the EU's international agreements; whereas the suspension of an international agreement between the Union and its partner country in response to severe violations of human rights or democracy is a tool which exists to be used in certain situations; whereas, despite frequent breaches of the human rights and democracy clause and the failure of some third countries to honour the commitments made in the relevant international agreements, the governments of the countries in question are rarely penalised or held sufficiently accountable even in the face of gross human rights violations; whereas the EU's failure to employ this tool consistently undermines the Union's credibility as a strong and resolute actor on the international stage,
tā kā sankciju izvēlei jābūt taisnīgai, līdzsvarotai un pārdomātai un tā kā iedzīvotājiem nekādā gadījumā nav jābūt pirmajiem, kas cieš no šīm sankcijām;
whereas sanctions must be chosen in a fair, measured and intelligent way, and whereas the people of the country concerned must in no circumstances be the primary victims of these sanctions,
tā kā Savienības rīcībā šajā jomā ir reāli politiski stimuli, ar kuriem ir iespējams ietekmēt reformas, bet politisku iemeslu dēļ to potenciāls netiek pilnībā izmantots un īpaši tāpēc, ka ES nav vienotas pārliecības par demokrātijas veicināšanas un cilvēktiesību ievērošanas nozīmi iepretim citām prioritātēm; tā kā teorētiski nepastāv nekādi strukturāli vai juridiski šķēršļi, kas varētu kavēt ārēju finanšu instrumentu koordinētu izmantošanu demokratizācijas atbalstam;
whereas the Union has a genuine policy of incentives in this area with a view to providing leverage for reform, but whereas the full potential of these incentives has not been exploited, for political reasons and in particular because of a lack of consensus throughout the EU on the importance of promoting democracy and respect for human rights as opposed to other priorities; whereas in theory there is no structural or legal impediment to the coordinated use of the external financing instruments to support democratisation,
tā kā Apvienoto Nāciju Ģenerālās asamblejas 2008. gada 18. decembrī pieņemtā rezolūcija Nr. 63/168 aicina noteikt vispārēju moratoriju nāves soda izmantošanai; tā kā nāves sods joprojām tiek izmantots kā soda metode daudzās pasaules valstīs, dažos gadījumos arī attiecībā uz nepilngadīgajiem;
whereas Resolution 63/168 adopted by the United Nations General Assembly on 18 December 2008 calls for a global moratorium on the use of the death penalty; whereas the death penalty is still used as a method of punishment in many countries of the world and in some cases even on minors,
tā kā Eiropas demokrātijas un cilvēktiesību instruments (EIDHR) ir Eiropas politikas būtisks elements, jo tas ir vērsts uz darbībām, kuras nevar īstenot ar divpusējās sadarbības instrumentiem;
whereas the European Instrument for Democracy and Human Rights (EIDHR) is central to European policy by virtue of its focus on measures which cannot be implemented through bilateral cooperation instruments,
tā kā EIDHR dod iespēju finansēt Eiropas Savienības vēlēšanu novērošanas misijas, kas ir īpaši svarīgs demokrātijas stiprināšanas ietekmes instrumentus, bet tā kā bieži netiek nodrošināta šo misiju ieteikumu pārraudzība un īstenošana;
whereas the EIDHR finances EU election observation missions, which are a crucial tool for interaction in the area of democratic consolidation, but whereas in many cases their recommendations have not been adequately followed up or implemented,
tā kā šāds stāvoklis varētu būt radies to valstu valdību, kas uzņem šīs Eiropas Savienības vēlēšanu novērošanas misijas, politiskās gribas trūkuma dēļ, kā arī tāpēc, ka Eiropas Komisija un dalībvalstis nespēj nodrošināt, lai šiem ieteikumiem tiktu izveidotas konkrētas atbalsta programmas, īpaši tādas, kas paredzētas jaunievēlētājiem parlamentiem;
whereas this situation may stem from a lack of political commitment on the part of the governments of the countries which host EU election observation missions and from the inability of the Commission and the Member States to ensure that the recommendations are followed up with specific support programmes, in particular for newly elected parliaments,
tā kā Eiropas Parlamentam ne vienmēr ir pieejami pietiekami plaši pētījumi, kas tam ļautu novērtēt Eiropas Savienības, tostarp dalībvalstu, demokrātijai sniegtā atbalsta apmēru; tā kā tas daļēji ir saistīts ar pārredzamības, dokumentu pieejamības un konsultāciju jautājumiem, kurus Padome vēl nav atrisinājusi;
whereas the European Parliament does not yet have at its disposal sufficiently detailed studies which would enable it to assess the scope of the support for democracy provided by the Union, including its Member States; whereas this is partly the result of transparency, document-access and consultation issues which have not yet been resolved by the Council,
tā kā demokratizāciju, cilvēktiesību ievērošanu un vietējo iedzīvotāju ekonomisko perspektīvu reālu uzlabošanos var panākt tikai tad, ja tiem piemērots nosacījumu absolūtas ievērošanas princips; tā kā šis nosacījumu ievērošanas princips jādefinē kopā ar saņēmējām valstīm, stingri saskaņojot ne tikai ar valdībām, bet arī ar pilsonisko sabiedrību un pilnībā ievērojot reālās vietējo iedzīvotāju vajadzības;
whereas the only way to achieve the objectives of genuine democratisation, genuine respect for human rights and genuinely better economic prospects for local populations is to apply a principle of full conditionality; whereas this principle of conditionality should be defined together with beneficiary countries, in close consultation not only with governments but also with civil society, and with due respect for the real needs of local populations,
tā kā visos demokrātijas un demokratizācijas procesos liela nozīme ir poliskām partijām un brīvi un likumīgi ievēlētiem parlamentiem, un tā kā atbalsts EIDHR un tā piemērošana vēl līdz šim nav atbildis šo dalībnieku nozīmei;
whereas political parties and freely and fairly elected parliaments are centrally important to each democracy and democratisation process, and whereas support for, and application of, the EIDHR has not yet corresponded to the importance of these actors in the past,
tā kā ANO darbība sieviešu jautājumu risināšanā ir nozīmīgs atbalsts sieviešu ieguldītajam darbam un viņu līdzdalībai demokratizācijas procesos;
whereas the work of UN Women is crucial to supporting women in their contribution to, and participation in, the process of democratisation,
tā kā starp ES iestādēm ir plaša vienprātība par daudzdimensiju, sarežģītu un ilgtermiņa demokrātiju, bet tā kā Komisija un dalībvalstis nav ņēmušas vērā pilnu vēlēšanu ciklu, plānojot un ieviešot demokrātijas atbalsta pasākumus;
whereas there is widespread consensus among the EU institutions as to the multi-dimensional, complex and long-term nature of democracy, but whereas the Commission and the Member States have not taken the full electoral cycle into account when programming and implementing measures in support of democracy,
tā kā valstīs, kurās notiek demokratizācija, sievietes un bērni ir īpaši neaizsargāti pret cilvēku tirdzniecību, tai skaitā prostitūcijas nolūkos,
whereas in states undergoing democratisation, women and young children are particularly vulnerable to human trafficking, including for purposes of prostitution,
Modeļa maiņas nepieciešamība
Need for a paradigm shift
uzskata, ka tikai demokrātija, kas balstīta uz tiesiskumu, var būt par pamatu līdzsvarotām strukturālām partnerattiecībām starp trešām valstīm un ES, ievērojot arī abu pušu un to iedzīvotāju vajadzības un intereses;
Believes that only democracies based on the rule of law can function as a foundation for balanced structural partnerships between third countries and the EU that are also in keeping with the needs and interests of both parties and their respective populations;
uzsver, ka uz dialogu un apspriešanos balstītas partnerattiecības mudina uzņemties atbildību par demokrātijas veidošanu un demokrātiskās pārvaldības elementiem; aicina visas ES iestādes pielikt lielākas pūles, lai izmantotu šos dialogus saskaņotākā, konsekventākā un koordinētākā veidā;
Stresses that partnerships based on dialogue and consultation enhance ownership of democracy-building processes and elements of democratic governance; calls on all EU institutions to make greater efforts to use these dialogues in a more coherent, consistent and coordinated manner;
uzskata, ka ES kā “maigas varas” lomu starptautiskajā sistēmā varēs nostiprināt tikai tad, kad cilvēktiesību aizsardzība kļūs par īstu prioritāti tās politikā attiecībā uz trešām valstīm;
Considers that the EU's role as a ‘soft power’ in the international system can only be consolidated if protection of human rights constitutes a real priority for it in its policy towards third countries;
norāda, ka ir būtiski gan tagad, gan nākotnē ES un tās dalībvalstīs vienmēr ievērot visaugstākā līmeņa cilvēktiesību un demokrātijas politiku, ja ES vēlas panākt savas ārpolitikas ticamību un atbalsta demokrātijas attīstību;
Points out that it is essential, if the EU is to have a credible, consistent foreign policy and support the development of democracy, that an exemplary policy of respect for human rights and democracy is always pursued within the EU and its Member States, both now and in the future;
uzskata, ka nabadzības apkarošana un valstu attīstības šķēršļu likvidēšana var dot izšķirošu ieguldījumu demokrātiskajos procesos;
Considers that combating poverty and removing obstacles to countries' development can make a decisive contribution to democratic processes;
norāda, ka notikumi Ziemeļāfrikā un Tuvajos Austrumos ir apliecinājuši, ka nav iespējams koncentrēties vienīgi uz drošību, īpaši nelegālās migrācijas apkarošanu, un stabilitāti, jo tas nav ļāvis izskaust nabadzību un sociālo nevienlīdzību; uzsver, ka nav pareizi drošību pretnostatīt demokrātijai, jo cilvēki nevar būt drošībā tādā sabiedrībā, kurā nepastāv demokrātija un kurā valdība neatbild par saviem darbiem; uzskata, ka ekonomiskās attīstības rezultātā gūtā peļņa nav taisnīgi sadalīta; tāpēc uzskata, ka sociālā taisnīguma un nevienlīdzības apkarošanas jautājumam jākļūst par galveno Savienības ārējās politikas mērķi, jo tas ir miermīlīgas, labklājīgas un demokrātiskas sabiedrības veidošanas neatņemams faktors;
Notes that the events unfolding in North Africa and the Middle East have demonstrated the limitations of a focus on security – notably the fight against irregular migration – and stability, which has failed to reduce poverty and social injustice; stresses that ‘security versus democracy’ is a false dilemma since there can be no human security in a society without a democratic and accountable government; believes that, although there has been economic growth, its benefits have not been distributed fairly; considers therefore that the question of social justice and the fight against inequalities has to become an essential objective of the Union's external policy, as it is an indispensable factor in the building of a peaceful, prosperous and democratic society;
uzsver nepieciešamību mainīt modeli un pievērsties īstai demokrātijas nostiprināšanai, kas būtu balstīta uz visaptverošu, ilgtspējību un vispārēju attīstību, kas dotu ieguvumu iedzīvotājiem un nodrošinātu tiesiskumu un pamata cilvēktiesības un brīvības; uzskata, ka ES ir jāveicina demokrātiskas sabiedrības attīstībai labvēlīgas vides veidošana;
Highlights the need for a paradigm shift aimed at genuine consolidation of democracy on the basis of endogenous, sustainable and comprehensive development that benefits the population and respects the rule of law and basic human rights and freedoms; takes the view that the EU must encourage the establishment of an environment conducive to the development of a democratic society;
uzsver, ka demokrātija kā pārvaldes sistēma rada politiskās varas dalīšanas un konfliktu pārvaldīšanas mehānismus, kas nodrošina sabiedrības stabilitāti un drošību; tomēr norāda, ka demokrātijai jāveidojas pašā valstī un to nevar mākslīgi uzspiest spēki no ārpuses; norāda, ka ES līdz ar starptautisko sabiedrību var aktīvi darboties demokrātiskās konsolidācijas procesu atbalstīšanā;
Stresses that democracy as a system of government provides mechanisms for allocating political power and managing conflict which are essential for stable and peaceful societies; notes, however, that democracy must be home-grown and cannot be artificially imposed by outside agents; argues that the EU, together with the international community, can play an active role in supporting democratic consolidation processes;
uzskata, ka ir jāveicina attiecīgās valsts sociālā un ekonomiskā attīstība ‐ iedzīvotājiem jānodrošina tādas pamattiesības kā tiesības uz izglītību, veselības aizsardzību un nodarbinātību, lai nodrošinātu demokratizācijas procesu veiksmi;
Considers that if a democratisation process is to be successful, it is crucial that it should address the social and economic development of the country concerned, in order to ensure that the inhabitants' basic rights, such as the right to education, health and employment, are met;
ņem vērā, ka pieredze par pāreju uz demokrātiju, kas gūta pēc komunistiskās diktatūras sabrukuma Centrālajā un Austrumeiropā, ir jānodod jaunajiem demokrātijas spēkiem Ziemeļāfrikā un Tuvajos Austrumos; mudina Komisiju un EĀDD aktīvāk iesaistīties jaunajā demokratizācijas procesā šajā nozīmīgajā kaimiņvalstu reģionā; aicina Eiropas partijas izveidot partiju sadarbības programmas ar jaunajiem partneriem visos kaimiņu reģionos;
Takes the view that the experience of democratic transition following the collapse of communist dictatorships in Central and Eastern Europe should be shared with the newly emerging democratic forces in North Africa and the wider Middle East; encourages the Commission and the EEAS to be more actively engaged in the unfolding democratisation process in this important neighbouring region; encourages European parties to develop party-to-party cooperation programmes with emerging partners in all neighbourhood regions;
uzsver, ka turpmāk prioritāte jāpiešķir plašākai un stingrākai Savienības rīcībā esošo instrumentu un stimulu praktiskai izmantošanai, tos apkopojot stratēģijās, kas pielāgotas stāvoklim katrā no valstīm, kā arī nekonsekvenču un dubultstandartu izskaušanai to piemērošanas procesā, jo šādas nepilnības iedragā Eiropas tēlu un tās spēju īstenot stingru un konsekventu ārējo politiku; uzsver, ka šāds pieejas īstenošanas nolūkā ir pilnībā jāmaina politika, lai demokrātija, tiesiskums un cilvēktiesības kļūtu par Savienības ārējās politikas pamatu ne vien tās politikas mērķos, bet arī par tās koordinēšanas instrumentu un pašas struktūras daļu;
Emphasises that priority must now be given to making greater and more vigorous practical use of the Union's existing range of instruments and incentives, brought together in strategies tailored to the situation in each country, and to the elimination of inconsistencies and double standards in their implementation, which undermine perceptions of Europe and the latter's ability to implement a strong, consistent external policy; stresses that such an approach requires a genuine change of policy whereby democracy, the rule of law and human rights become a cornerstone of the Union's external policy, not only being translated into policy objectives, but also becoming part of its articulation and its very structure;
aicina padarīt stingrākus starptautiskos nolīgumus, valstu stratēģijas dokumentus, rīcības plānus, VPS+ programmu un visās pārējās līgumiskajās attiecības starp Savienību un trešām valstīm, skaidrāk formulējot klauzulas par cilvēktiesībām, demokrātiju, pirmiedzīvotāju tiesībām paust viedokli pirms lēmumu pieņemšanas, labu pārvaldību, īpašiem mehānismiem, ko izmanto prasību neievērošanas gadījumā (kas balstīti vismaz uz Kotonū nolīgumā iekļautajiem mehānismiem), saistībām, kam nosaka konkrētus, izmērāmus, sasniedzamus, laikā ierobežotus kritērijus sasniegumu noteikšanai un ar precīzu īstenošanas grafiku; pauž nožēlu, ka, neskatoties uz cilvēktiesību klauzulām Kotonū nolīgumā, ES bieži piever acis uz ilgstošiem un sistemātiskiem cilvēktiesību pārkāpumiem kādā no Kotonū partnervalstu valdībām, reālās attiecībās saglabājot agrāko attieksmi; aicina Komisiju izvēlēties konsekventu politiku ar mērķi novērst cilvēktiesību pārkāpumus, piemēram, ierobežot finansējumu to valstu valdībām, kuras pieļauj demokrātijas un cilvēktiesību pārkāpums, piemēram, liedzot tām budžeta atbalstu, bet palielinot finanšu līdzekļus pilsoniskās sabiedrības stiprināšanai, lai apietu šīs valdības;
Calls for international agreements, country strategy papers, action plans, the GSP+ programme and all other contractual relations between the Union and third countries to be tightened up by means of more clearly worded clauses on human rights, democracy, the right of indigenous peoples to be consulted before decisions are taken, good governance, specific mechanisms in the event of non-compliance (based, at the very least, on those set out in the Cotonou Agreement), commitments coupled with specific, measurable, achievable, time-bound criteria for assessing the progress made, and a specific timetable for implementation; regrets that despite the human rights clauses in the Cotonou Agreement, the EU often turns a blind eye to continuing systematic human rights violations committed by some Cotonou partner governments, adopting a ‘business as usual’ relationship; calls on the Commission to adopt consistent policies aimed at discouraging human rights violations, such as reducing the financial envelopes for governments that fail to respect democracy and human rights, thus denying them budget support, while increasing financial resources to strengthen civil society which bypass those governments;
atgādina, ka tirdzniecības politikas mērķiem vajadzētu būtu pilnībā saskaņotiem ar Eiropas Savienības vispārējiem mērķiem; uzsver, ka saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 207. pantu ES kopējā tirdzniecības politika ir jāīsteno, ievērojot Savienības ārējās darbības principus un mērķus, un ka saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 3. pantu tai jo īpaši ir jāveicina ilgtspējīga attīstība, nabadzības izskaušana un cilvēktiesību aizsardzība;
Recalls that the objectives of the common commercial policy should be fully coordinated with the EU's overall objectives; points out that, pursuant to Article 207 of the Treaty on the Functioning of the European Union, the EU's common commercial policy must be conducted ‘in the context of the principles and objectives of the Union's external action’, and that, pursuant to Article 3 of the Treaty on European Union, it must contribute, inter alia, to sustainable development, the eradication of poverty and the protection of human rights;
uzsver, ka ir svarīgi pastāvīgi uzraudzīt nolīgumu ieviešanu un tāpēc aicina izmantot ietekmes pētījumus par cilvēktiesībām un demokrātiju papildus pētījumiem par ilgtspējīgu attīstību, lai nodrošinātu nepārtrauktu nolīgumu pilnveidošanu;
Emphasises the importance of constant monitoring of implementation of the agreements, and calls in this respect for the use of impact studies on human rights and democracy in addition to those on sustainable development in order to ensure continuing evaluation of the agreements;
atzīmē, ka demokrātijas principus un vērtības var atbalstīt arī, veicinot Starptautiskās krimināltiesas Romas statūtu ratificēšanu, dodot prioritāti tiem reģioniem, kas ir mazāk pārstāvēti, lai stiprinātu to universālo raksturu un cīņu pret nesodāmību, genocīdu, kara noziegumiem un noziegumiem pret cilvēci;
Notes that democratic principles and values can be further encouraged by promoting ratification of the Rome Statute of the ICC, giving priority to the regions that are underrepresented, in order to reinforce its universal character and the fight against impunity, genocide, war crimes and crimes against humanity;