natgillin/translations-raw huggingface dataset:
uzsver, ka laba pārvalde, tiesiskums un cilvēktiesības ir stabilas un labklājīgas Afganistānas pamats; tāpēc uzsver, ka uzticami tiesiskie procesi ir galvenais miera procesa aspekts un ka cilvēktiesību ievērošanai un plaši izplatītās nesodāmības novēršanai jābūt neatņemamiem jautājumiem ikvienā miera procesa posmā; šajā sakarībā aicina Afganistānas valdību prioritārā kārtā īstenot tiesiskās reformas stratēģiju;
Stresses that good governance, the rule of law and human rights are the foundations for a stable and prosperous Afghanistan; stresses, therefore, that a credible justice process is a fundamental aspect of the peace process and that respect for human rights and the prevention of widespread impunity should be non-negotiable aspects at all stages of the peace process; calls, in this respect, on the Afghan Government to implement a judicial reform strategy as a matter of priority;
norāda, ka iepriekš īstenotā militārā pieeja nav sniegusi vēlamos rezultātus, un līdz ar to stingri atbalsta tādu pieeju, kuras centrā būtu civiliedzīvotāji;
Points out that the military focus of the past did not achieve the desired results, and therefore strongly supports a more civilian approach;
uzskata arī, ka visi pārējie jautājumi jārisina saskaņā ar Afganistānas tautas gribu un iespējām;
Believes, too, that all other issues should be left to the will and capacity of the Afghan people themselves;
atzinīgi vērtē Afganistānas valdības miera un reintegrācijas programmu, kurā var piedalīties visi Afganistānas bruņotās opozīcijas dalībnieki un to kopienas, pamatojoties uz iepriekš minētā Kabulas komunikē 13. un 14. punktu;
Welcomes the Afghan Government's Peace and Reintegration Programme, which is open to all Afghan members of the armed opposition and their communities on the basis of the above-mentioned paragraphs 13 and 14 of Kabul communiqué;
norāda, ka, īstenojot ikvienu atbruņošanās un reintegrācijas stratēģiju, vērā jāņem problēmas saistībā ar bijušo karavīru un bēgļu atgriešanos savos ciematos;
Points out that any disarmament and reintegration strategy must take close account of the problem of the return of ex-combatants and refugees to their villages of origin;
uzsver, cik svarīgi ir palielināt Afganistānas valdības un administrācijas uzticamību, atbildību un kompetenci, lai uzlabotu tās reputāciju valsts pilsoņu uztverē;
Highlights the importance of increasing the credibility, responsibility and competence of the Afghan Government and administration, in order to improve its reputation among its own citizens;
aicina Komisiju izvērtēt neseno postošo Pakistānas plūdu stratēģisko un politisko ietekmi uz Afganistānu un robežreģionu un veikt visus nepieciešamos pasākumus, lai palīdzētu skartajiem iedzīvotājiem valstī un afgāņu bēgļiem, kuru apmetnes nopostīja plūdi;
Calls on the Commission to evaluate the strategic and political implications for Afghanistan and the broader region of the recent disastrous floods in Pakistan, and to take every necessary step to assist the affected population of the country and the Afghan refugees whose camps were overwhelmed by the flooding;
norāda, ka nemiernieku darbībās iesaistās Pakistānas izlūkdienests, kura nodoms ir panākt, ka arī Pakistāna gūst sev vēlamu iznākumu no ikviena miera procesa risinājuma;
Notes the involvement of the Pakistan Intelligence Service (ISI) aimed at making sure that Pakistan, too, gets a satisfactory outcome from any peace dividend;
tomēr uzsver ‐ lai Afganistāna nostātos uz miera ceļa, būs vajadzīga politiska vienošanās starp galvenajiem reģiona spēkiem, ietverot Indiju, Pakistānu, Irānu un Centrālāzijas valstis, Krieviju, Ķīnu un Turciju, kā arī būs jāpieņem kopīga nostāja par neiejaukšanos un atbalstu neatkarīgai Afganistānai; aicina arī normalizēt Afganistānas un Pakistānas attiecības, proti, panākt galīgo risinājumu jautājumā par abu valstu starptautisko robežu;
Stresses, however, that for peace to be allowed to take root in Afghanistan will require political deals among key regional powers, including India, Pakistan, Iran and the Central Asian States, Russia, China and Turkey, and a common position of non-interference and support for an independent Afghanistan; calls, too, for normalisation of the relationship between Afghanistan and Pakistan, namely through a final settlement on the issue of the international border between the two countries;
atzinīgi vērtē nacionālo prioritāšu programmas, ko Afganistānas valdība izstrādājusi saskaņā ar Afganistānas valsts attīstības stratēģiju un ko atbalsta Kabulas konference, un prasa tās pilnībā un efektīvi īstenot;
Welcomes the National Priority Programmes prepared by the Afghan Government in line with the Afghanistan National Development Strategy and supported by the Kabul Conference, and calls for their full and effective implementation;
jo īpaši uzsver, ka ES daudz aktīvāk ir jāiesaistās Afganistānas rekonstrukcijā un attīstībā, jo pašā valstī vai visā reģionā nav iespējams panākt ilgstošu mieru, ja būtiski nesamazina nabadzību un nenodrošina ilgtspējīgu attīstību; atzīst, ka attīstība nav iedomājama bez drošības, tāpat kā nevar pastāvēt drošība, ja nenotiek attīstība;
Cannot stress strongly enough the need for a much more active EU role in the reconstruction and development of Afghanistan, as no lasting peace is possible in the country itself or in the region as a whole without significant poverty reduction and sustainable development; recognises that there is no development without security, as there is no security without development;
prasa ES un tās dalībvalstīm sadarboties ar ASV, lai lielāku starptautiskā atbalsta daļu apgūtu ar vietējo iestāžu un Kabulas valdības starpniecību, un nodrošināt, lai bezpilota lidmašīnas, īpašie spēki un vietējās policijas vienības pret Taleban līderiem tiktu izmantotas saskaņā ar ģenerāļa D. Petraeus pavēlēm nekādā gadījumā nepieļaut civiliedzīvotāju upurus;
Urges the EU and its Member States to work together with the United States to channel more of the international aid effort through domestic authorities and the Kabul Government, and to ensure that drones, special forces and local militias against Taliban leaders are used according to General Petraeus‘ orders for zero tolerance on the loss of innocent civilians’ lives;
godina visus sabiedroto spēku dienestā nosūtītos vīriešus un sievietes, kas krituši, aizstāvot brīvību, un izsaka līdzjūtību bojāgājušo ģimenēm, kā arī visu to nevainīgo afgāņu ģimenēm, kuri zaudējuši dzīvību;
Pays tribute to the servicemen and women of all the Allied Forces who have lost their lives in defending freedom, and expresses its condolences to their families, as well as to the families of all innocent Afghan victims;
norāda, ka atsevišķu ES dalībvalstu un to sabiedroto militārā klātbūtne Afganistānā ir daļa no NATO/ SDUS operācijas un tās mērķiem novērst starptautiskā terorisma draudus un cīnīties pret narkotiku ražošanu un tirdzniecību;
Points out that the military presence of some EU Member States and their allies in Afghanistan is part of the NATO/ISAF operation and its objectives of combating the threat of international terrorism and tackling drug cultivation and trafficking;
uzsver, ka šī klātbūtne var palīdzēt radīt drošības apstākļus, kas ļautu īstenot Afganistānas valdības nesenos plānus izpētīt valsts, iespējams, lielos kalnrūpniecības un minerālvielu ieguves resursus nolūkā tos izmantot un tādējādi valsts budžetā nodrošināt tik nepieciešamos pašu resursus;
Stresses that this presence can help create the security conditions that would allow for recent plans by the Afghan Government to exploit the country's potentially vast mining and minerals industry to be put into practice, thus providing it with sorely needed own resources for the national budget;
uzsver, ka šie, iespējams, lielie kalnrūpniecības un minerālvielu resursi Afganistānas teritorijā pieder tikai un vienīgi Afganistānas tautai un ka šo resursu “aizsardzība” nevar būt iegansts, lai Afganistānas zemē pastāvīgi uzturētos ārvalsts militārie spēki;
Stresses that the potentially vast mining and minerals resources on Afghan territory belong exclusively to the people of Afghanistan, and that ‘protection’ of these assets can never be used as an excuse for the permanent presence of foreign troops on Afghan soil;
norāda, ka Afganistānā nav iespējams panākt stabilitāti vai mieru, ja vispirms netiek garantēta iedzīvotāju drošība, par ko atbildīga ir pati valsts;
Notes that there can be no stability or peace in Afghanistan without the state first of all guaranteeing security for its citizens on its own responsibility;
uzsver, ka Afganistānā jābūt efektīvam policijas spēkam un autonomai armijai, kas spēj garantēt drošību, un līdz ar to no valsts varētu izvest ārvalstu militāros spēkus;
Stresses that Afghanistan must be provided with an efficient police force and an autonomous army capable of ensuring security so as to permit a subsequent withdrawal of the foreign military presence from the country;
tomēr atzīst, ka pašpietiekamu drošības spēku izveide ir ilgtermiņa mērķis, un tāpēc īpašu uzmanību vērš uz to, ka policijas apmācībā ir jāizmanto saskaņotāka un integrētāka pieeja, kā arī atsevišķa pieeja ir jāpiemēro armijas amatpersonu apmācībā, un norāda, ka policijas apmācībā tiek ieguldīti finanšu līdzekļi, taču rezultāti tikai daļēji ir sekmīgi; aicina visas iesaistītās personas rūpīgi saskaņot darbību, lai novērstu darba nevajadzīgu dubultošanu un izpildītu stratēģiskajā un operatīvajā jomā izvirzītos papildu uzdevumus;
Recognises, however, that having self-sustaining security forces is a somewhat long-term goal and therefore draws particular attention to the need for a more coordinated and integrated approach in the training of police, as well as, separately, the training of army officers, and draws attention to the funding being invested in police training, with limited results; calls on all those involved to coordinate their work closely in order to avoid unnecessary duplication and to fulfil complementary tasks at strategic and operational levels;
pauž bažas par to, ka saskaņā ar SDUS datiem no Afganistānas Nacionālās policijas 94 000 ierindnieku gandrīz 90 % ir analfabēti, 20 % lieto narkotikas un vairāk nekā 30 % pēc gada dezertē, kā arī ap 1000 policistiem gadā iet bojā, pildot dienesta pienākumus;
Is disturbed by the ISAF figures indicating that of the 94 000 men in the Afghan National Police almost 90% are illiterate, 20% are drug users, and over 30% go missing after a year, not to mention the 1 000 or so killed in service every year;
uzskata, ka galvenie faktori, kādēļ apmācība kopumā ir bijusi neefektīva, ir tādi, ka dažādie policijas apmācības aspekti nav bijuši saskaņoti un ka pienākumi tikuši deleģēti privātiem militāriem un drošības uzņēmumiem (PMDU);
Believes that major factors behind the ineffectiveness of the overall training are a lack of coordination of the various aspects of police training and the practice of transferring duties to private military and security companies (PMSC);
norāda, ka ES un tās dalībvalstu apņemšanās izveidot profesionālu Afganistānas policijas spēku var neizdoties, ja tiek piekopta šāda “operatīvā” prakse (vāja jauniesaukto pārbaude, sešu nedēļu apmācība, neizmantojot drukātus mācību līdzekļus, jo apmācāmie ir analfabēti, minimāls praktiskais darbs, jauniesaucamajiem izsniedz žetonu, formas tērpu un ieroci un sūta patrulēt), ko īsteno dažas lielas ASV drošības kompānijas; uzsver, ka policijas apmācībai ir jābūt saskaņotākai un ilgtspējīgākai, lai dažādi Afganistānas policijas spēki varētu sastrādāties; uzsver, ka policijas apmācības misijās uzmanība jāpievērš ne tikai tehniskajiem aspektiem, bet jānodrošina, ka iesauktie prot lasīt un rakstīt, un jāsniedz viņiem valsts un starptautisko tiesību pamatzināšanas;
Notes that the commitment by the EU and its Member States to the creation of a professional Afghan police force risks being compromised by the prevalence of practices such as the ‘fast-track’ approach (poor vetting of recruits, six weeks of training with no textbooks because of trainee illiteracy, minimal field training, recruits then given a badge, uniform and gun and sent out on patrol) implemented by a few big US security companies; emphasises the need for more coherent and sustainable police training enabling different Afghan police forces to work together; stresses that police training missions should not only focus on technical aspects but must guarantee recruits‘ literacy and give them a basic knowledge of national and international law;
ir nobažījies par šo privāto struktūru vājo finanšu kontroli un atsaucas uz ASV Aizsardzības departamenta un ASV Valsts departamenta 2006. gada kopīgo ziņojumu, kurā minētie dati joprojām ir aktuāli, secinot, ka Afganistānas policijas spēki nespēja īstenot tiesībaizsardzības ikdienas darbu un nepastāvēja efektīva praktiskā darba programma; atzīst atbildīgā ģenerāļa mēģinājumus saskaņā ar pretnemieru politiku zināmā mērā kontrolēt privāto ārvalsts policijas vienību darbu, kas Afganistānā netika pakļauts nekādam regulējumam;
Is disturbed to learn of the poor financial controls being applied to these private companies, and cites a 2006 joint US Defense and State Department report, the findings of which are still valid today, concluding that the police force in Afghanistan was incapable of carrying out routine law enforcement work and that no effective field training programme existed; acknowledges the attempts by the general command, and under the counter-insurgency policy, to exercise some degree of control over the private foreign militias operating with impunity in Afghanistan;
iesaka pēc iespējas drīz pārtraukt policijas apmācības uzticēšanu privātiem līgumslēdzējiem;
Recommends that police training should, as soon as possible, cease to be carried out by private contractors;
iesaka palielināt Afganistānas policistu algas un pārskatīt visu rekrutēšanas procesu, priekšroku dodot rakstpratīgiem iesaucamajiem, kuri nelieto narkotikas un psiholoģiski un fiziski ir piemērotāki nekā pašreizējais personāls;
Recommends that salaries for the Afghan police be increased and that the whole recruitment process be reviewed, giving preference to recruits with a basic standard of literacy who are not drug users and are better qualified psychologically and physically than the present cohort;
uzsver, ka policijas apmācību nav iespējams īstenot, ja nepastāv pienācīgi funkcionējoša tieslietu sistēma, un tāpēc aicina starptautisko sabiedrību piešķirt papildu finanšu un tehnisko atbalstu, lai nostiprinātu tieslietu sistēmu, tostarp palielinot tiesnešu atalgojumu visos līmeņos; turklāt prasa Padomei sadarbībā ar ANO īstenot īpašu misiju tiesnešu, kā arī valsts ierēdņu apmācībai Afganistānas Iekšlietu ministrijā un sankciju sistēmā;
Stresses that police training cannot deliver without a properly functioning judiciary and calls, therefore, on the international community to provide increased financial and technical support to strengthen the judicial system, including through an increase in the salary of judges at all levels; further requests the Council to put in place, in coordination with the UN, a specialised mission to train judges, as well as public officials in the Ministry of Justice and the penal system, in Afghanistan;
atzinīgi vērtē to, ka Afganistānas valdība Kabulas konferencē apņēmās ar starptautisko partneru atbalstu uzlabot piekļuvi tiesu iestādēm visā valstī, nākamajos 12 mēnešos īstenojot konkrētus pasākumus, kā arī uzlabot tiesu iestāžu veiktspēju, tostarp izstrādājot un īstenojot arī visaptverošu cilvēkresursu stratēģiju;
Welcomes the fact that the Afghan Government pledged at the Kabul Conference to improve, with the support of international partners, access to the delivery of justice throughout the country by implementing concrete measures within the next 12 months, as well as the capacity of judicial institutions, including through the design and implementation of a comprehensive human resources strategy;
norāda, ka Afganistānā tiek saražoti 90 % no pasaules nelegālā opija un ka, 2001. gadā koalīcijas spēkiem ienākot Kabulā, Afganistānā netika audzētas opija magones, jo ANO panāca to audzēšanas aizliegumu;
Points out that Afghanistan is the source of 90% of the world's illicit opium, and yet that when coalition forces entered Kabul in 2001 no opium poppies were being grown in Afghanistan owing to the UN's success in achieving a ban on their cultivation;
tomēr norāda, ka opija ražošana joprojām ir lielākā sociālā, ekonomiskā un drošības problēma, un aicina ES savā Afganistānas politikā to noteikt par stratēģisku prioritāti;
Notes, however, that opium production is still a key social, economic and security issue, and calls on the EU to consider this as a strategic priority in its policies towards Afghanistan;
atgādina, ka Afganistāna saražo vairāk nekā 90 % no Eiropā nonākušā kopējā heroīna daudzuma un ka sabiedrības veselības izmaksas Eiropas valstīs ir mērāmas miljardos ASV dolāru; atgādina, ka problēmas, ko Afganistānai rada narkotiku ekonomika, jārisina ne tikai valsts, bet arī starptautiskā mērogā, vēršoties pret visiem narkotiku ķēdes posmiem, un šajā ziņā jo īpaši jāsniedz atbalsts lauksaimniekiem, lai samazinātu piegādi, kā arī jāīsteno narkomānijas novēršana un ārstēšana, lai samazinātu pieprasījumu, un jānostiprina tiesībaizsardzība nolūkā vērsties pret starpniekiem; jo īpaši ierosina ieguldīt ievērojamus līdzekļus, lai īstenotu vispārēju lauksaimniecības un lauku attīstības politiku, ar ko opija ražotājiem piedāvā reālistisku un ilgtspējīgu alternatīvu; turklāt prasa lauksaimniecības un lauku stratēģijā iekļaut vides jomu, jo vides degradācija, ko rada, piemēram, slikta ūdens resursu pārvaldība vai dabisko mežu izciršana, ir viens no lielākajiem šķēršļiem lauksaimniecības ekonomikas attīstībai;
Points out that more than 90% of heroin in Europe originates from Afghanistan and that the cost to public health in European countries runs into billions of dollars; emphasises that the challenges posed by the drug economy in Afghanistan must be tackled not only nationally but internationally by addressing all links in the drug chain and that this requires, in particular, assistance to farmers to reduce supply, as well as drug prevention and treatment to curb demand, and law enforcement against the intermediaries; proposes, in particular, massive investment in the establishment of a comprehensive agricultural and rural policy to offer opium producers a credible, lasting alternative; insists also on the need to integrate environment into the agriculture and rural strategy, as degradation of the environment – caused for instance by poor management of water resources or the destruction of natural forest – is one of the main barriers to the development of the agricultural economy;
norāda ‐ tā kā opija magoņu audzētāju un tirgotāju darbības netika uzskatītas par noziedzīgām, divos gados audzēšanas apmērs bija tāds pats kā pirms 2001. gada un neliels skaits ietekmīgu militāristu pārvaldīja milzīgu karteli;
Notes that, as a result of the impunity given to growers and traffickers, within two years cultivation reached pre-2001 levels, with a small number of powerful warlords running a huge cartel;
norāda ‐ lai gan sākotnēji pārprodukcijas dēļ cenas nedaudz kritās, 2009. gadā narkotiku tirdzniecība ienesa 3,4 miljardus ASV dolāru, opija eksporta īpatsvara bruto vērtība bija 26 % no Afganistānas IKP un ap 3,4 miljoniem afgāņu (12 % iedzīvotāju) bija iesaistīti nelegālajā narkotiku industrijā;
Points out that, despite an earlier dip in prices caused by excessive production, in 2009 trade in narcotics totalled USD 3.4 billion and the potential gross export value of opium was 26% of Afghanistan's GDP, with around 3.4 million Afghans (12% of the population) said to be involved in the illicit narcotics industry;
norāda, ka drošības un stabilitātes mērķi reģionā būs sasniegti tikai tad, kad uz visiem laikiem būs izbeigta Afganistānas ekonomikas atkarība no narkotikām un būs atrasts dzīvotspējīgs alternatīvas ekonomikas izaugsmes modelis;
Points out that, unless the dependence of the Afghan economy on drugs is ended once and for all and a viable alternative economic growth model found, the goals of restoring security and stability to the region will not be achieved;
uzsver, cik svarīgi ir centieni izskaust opija magoņu audzēšanu Afganistānā, kas līdz šim nav izdevies, un šajā sakarībā aicina īstenot ekonomiski ilgtspējīgas alternatīvas, kas būtu piemērotas 3,4 miljoniem afgāņu, kuri pārtiek no opija ražošanas, kā arī aicina uzlabot pārējo Afganistānas lauku iedzīvotāju stāvokli;
Emphasises the importance of efforts to phase out opium cultivation in Afghanistan – which have had little success so far – and calls, in this connection, for viable alternative livelihoods to be provided for the 3.4 million Afghans who make a living from opium, and for the situation of rest of the Afghan rural population to be improved;
norāda, ka Pakistānā, Laosā un Taizemē ir īstenoti sekmīgi mēģinājumi izskaust opija magoņu audzēšanu, to aizstājot ar alternatīviem kultūraugiem; norāda arī, ka Afganistānā tiek sākta tādu jaunu perspektīvu kultūraugu audzēšana kā safrāns, kas var būt ienesīgāks par opija magonēm;
Notes successful attempts in Pakistan, Laos and Thailand to phase out the cultivation of opium through its replacement by alternative crops; notes, too, the emergence in Afghanistan of promising new crops, such as saffron, that can deliver a much higher income than opium poppies;
norāda, ka līdzīgu plānu opija magoņu plantāciju izskaušanai varētu izstrādāt Afganistānai, kas izmaksātu 100 miljonus euro gadā, īpaši piešķirot 10 % no Eiropas Savienības ik gadu sniegtā atbalsta valstij piecu gadu periodā;
Notes that a similar process of phasing out opium poppy cultivation could be envisaged for Afghanistan at a cost of EUR 100 million per year by specifically earmarking 10% of the EU's annual aid to the country for a period of five years;
norāda, ka nesen parakstītais Afganistānas un Pakistānas Tirdzniecības un tranzīta nolīgums atvērs tirgu granātābolu audzētājiem, kas ir reģiona nozīmīgākais legālais kultūraugs un ko ārvalstu atbalsta sniedzēji vairākkārt minējuši kā produktu, kas var nodrošināt pienācīgu alternatīvu dzīvesveidu opija magoņu audzētājiem Afganistānas dienviddaļā;
Notes that the recently signed Afghanistan-Pakistan Trade and Transit Agreement will give an opening to producers of pomegranates, the most famous legal crop in the area, and one repeatedly been cited by foreign development workers as a key to creating decent alternative livelihoods for poppy-growers in the south of Afghanistan;
aicina izstrādāt piecgades valsts plānu, paredzot konkrētus termiņus un kritērijus, lai iznīcinātu nelegālās opija magoņu plantācijas, un šis plāns jāīsteno profesionālam birojam, kuram ir savs personāls un budžets;
Calls for a five-year national plan for the elimination of illicit opium crops, with specific deadlines and benchmarks, to be implemented through a dedicated office with its own budget and staff;
uzsver, ka šis plāns jāīsteno sadarbībā ar Eiropas Savienību un Krievijas Federāciju, kuru visvairāk skārusi Afganistānas heroīna ietekme un kura pēc opiātu tirgus lieluma pasaulē ieņem otro vietu aiz ES;
Stresses that this plan should be promoted through cooperation between the EU and the Russian Federation, the latter being the major victim of Afghan heroin and the world's second-largest opioids market after the EU;
aicina Afganistānas valdību un parlamentu ierosināt īpašu tiesību aktu, ar ko aizliedz visas iznīcināšanas metodes, kas var būt saistītas ar tādu līdzekļu pielietošanu, kas neprasa roku darbu un kas nav mehāniski;
Calls on the Government and Parliament of Afghanistan to enact specific legislation aimed at prohibiting all eradication practices that may involve the use of non-manual and non-mechanical means;
aicina Padomi un Komisiju šo ierosināto stratēģiju pilnībā integrēt pašreizējās stratēģijās un mudina ES dalībvalstis šo priekšlikumu pilnībā ņemt vērā savos valsts plānos;
Calls on the Council and the Commission fully to incorporate this proposed strategy into their existing strategies, and urges EU Member States to take the proposal fully into account within their own national plans;