natgillin/translations-raw huggingface dataset:
uzskata, ka kaimiņattiecību politikā ir svarīgi saglabāt pārdomātu līdzsvaru starp austrumu un dienvidu dimensiju, jo īpaši tādēļ, ka austrumu kaimiņvalstis patlaban īsteno ar Austrumu partnerību saistītās programmas un reformas un savu nākotni saista ar ES; tomēr pauž pārliecību, ka šo līdzsvaru nevar uzskatīt par paliekoši nemainīgu; pilnībā atbalsta principu, ka finansiālajai palīdzībai jābūt diferencētai, elastīgai un atkarīgai no panāktajiem rezultātiem un tā piešķirama atbilstīgi reālajām vajadzībām, spējai līdzekļus izmantot un sasniegtajiem mērķiem;
Considers that maintaining a reasonable balance between East and South components is important, especially since Eastern neighbouring countries are in the process of implementing Eastern Partnership related programmes and reforms and have an EU perspective; believes, however, that this balance cannot be considered permanently fixed; fully supports the principle of differentiated and performance-driven flexible financial assistance, based on real needs, absorption capacity and targets attained;
uzskata, ka EKI pārskatīšana ir jāveic līdztekus 2007.–2013. gada daudzgadu finanšu shēmas pašreizējai novērtēšanai un sarunām par laikposmu pēc 2013. gada un saskaņā ar šiem procesiem, lai 2012. un 2013. gadā nebūtu no jauna jāatsāk sarunas par kaimiņattiecību politikas finansēšanu;
Considers that the review of the ENI must be consistent with, and be conducted in the context of, the current evaluation of the 2007-2013 MFF and the negotiations on the post-2013 period, with the aim of not reopening negotiations on the financing of neighbourhood policy during 2012 and 2013;
prasa būtiski paaugstināt griestus ES budžeta 4. izdevumu kategorijai, konkrēti Eiropas kaimiņattiecību un partnerības instrumentam, ņemot vērā, ka pēdējos gados attiecībā uz Eiropas Savienību un partnervalstīm gan tika sasniegts zināms progress sadarbības veicināšanā un to ekonomiku pakāpeniska integrācija, tomēr vēl ir daudz darāmā, jo parādās jauni uzdevumi un sadarbības jomas;
Demands a sizeable increase in the Heading 4 ceiling of the EU budget for the European Neighbourhood Partnership Instrument, given that over the last years despite some progress in promoting enhanced cooperation and progressive economic integration between the European Union and the partner countries, more needs to be done as new challenges and areas for cooperation emerge;
uzsver, ka apropriāciju, kas vajadzīgas, lai palielinātu EKP finansējumu, pārdales pamatā jābūt skaidrām prioritātēm, un tāpēc jānodrošina, lai šis process neradītu nelabvēlīgu ietekmi uz Savienības vienīgo krīzes seku mazināšanas un miera veidošanas instrumentu, proti, Stabilitātes instrumentu, kā to ierosinājusi Komisija; uzsver, ka pašreizējai valsts parāda krīzei nevajadzētu ietekmēt EKP finansējumu;
Underlines that the reallocation of appropriations needed for the increased funding for the ENP should be based on clear priorities and should therefore not be to the detriment of the Union's only crisis response and peace-building tool, the Instrument for Stability, as proposed by the Commission; emphasises that the funding of the ENP should not be affected by the current sovereign debt crisis;
pauž nožēlu par to, ka liela daļa EKP pieejamā finansējuma tiek tērēta nevis projektiem un programmām, bet gan konsultācijām, un šai sakarībā aicina nekavējoties līdzsvarot finansējuma izlietojumu jaunajā instrumentā;
Regrets that a high percentage of the ENP funds available are spent on consultancy instead of going to projects and programmes and calls, in this respect, for a quick rebalance in their use under the new instrument;
uzsver, ka gadījumos, kad ES ir mobilizējusi līdzekļus humānajai palīdzībai, ir svarīgi nodrošināt pienācīgu rehabilitācijas, atjaunošanas un attīstības sasaisti, lai daļēji mazinātu revolūciju radītās destruktīvās sekas;
Highlights the importance, in cases where the EU has mobilised humanitarian aid, of ensuring a suitable transition between rehabilitation, reconstruction and development in order to remedy some of the destructive consequences of the revolutions;
uzskata, ka pilsoniskās sadarbības instruments varētu būt plānots kā neatņemama Eiropas kaimiņattiecību instrumenta (EKI) daļa; ierosina apsvērt EKI līdzekļu pārvaldības nodošanu pilsoniskās sadarbības instrumentam, ja valstis neatbilst finansēšanas noteikumiem neapmierinošas darbības dēļ;
Considers that the CSF could be envisaged as an integral part of ENI; suggests considering the idea of redirecting the management of the ENI funds to the CSF if states fail to meet the conditions for financing due to unsatisfactory performance;
uzsver EKI izšķirošo nozīmi, atbalstot ES makroreģionālās stratēģijas, piemēram, Baltijas jūras reģiona stratēģiju un Donavas reģiona stratēģiju, jo ar šo instrumentu var finansēt minēto stratēģiju ārējos aspektus, galvenokārt pasākumus, kuros iesaistītas kaimiņvalstis;
Emphasises the critical role of the ENI in supporting EU macro-regional strategies, such as the EU Strategy for the Baltic Sea Region and the EU Strategy for the Danube Region, by providing funding for the external dimension of these strategies, most importantly activities which involve neighbouring countries;
uzsver, ka līdzekļu piešķiršanas pamatā jābūt ierobežotam skaitam skaidri noteiktu prioritāšu un izmērāmu mērķu, kas saskaņoti ar partnervalstīm, ņemot vērā to vajadzības un pamatojoties uz skaidru nosacītību un līdz šim panākto progresu; norāda, ka budžeta atbalsts jāizmanto tikai tad, ja ir nodrošināta pārdomāta budžeta pārvaldība un tiek izmantots visu pieejamo instrumentu klāsts, lai labāk atspoguļotu prioritātes; šai sakarībā uzsver, ka jāpilnveido EKP valstu publiskā iepirkuma tiesību akti un publisko finanšu pārvaldība;
Emphasises that the allocation of resources should be based on a limited number of clearly defined priorities and measurable objectives, in agreement with partner countries, taking into account their needs and based on clear conditionality and on the progress already achieved; underlines that budget support should be used only where there are guarantees for sound budgetary management and that the full range of available tools should be used to better reflect the priorities; outlines, in this context, the need for enhanced public procurement legislation and public finances management of the ENP countries;
uzsver, ka vajadzīga saskaņota pieeja attiecībā uz palīdzību, ko kaimiņvalstīm sniedz katra ES dalībvalsts un ES saistībā ar EKP programmu; atbalsta visus mehānismus, kas palīdzētu koordinēt un racionalizēt dažādu ES līdzekļu devēju darbību EKP valstīs, nepalielinot birokrātiju;
Underlines the need for a consistent approach in the assistance provided to neighbouring countries by each individual EU Member State and the EU within the ENP framework; favours every mechanism that would help to coordinate and streamline the action of the different EU donors in the ENP countries, without adding unnecessary bureaucratic layers;
norāda, ka, lai gan palīdzība var sniegt atbalstu EKP valstīm, ar to nepietiek, lai garantētu ilgtspējīgu un stabilu attīstību; tādēļ aicina EKP valstis stiprināt un mobilizēt iekšzemes resursus, izveidot pārredzamas nodokļu sistēmas, efektīvi iesaistīt privāto sektoru, pašvaldības iestādes un pilsonisko sabiedrību EKP darba kārtības jautājumu risināšanā un censties panākt lielāku līdzdalību EKP projektos;
Points out that although aid can act as a leverage for ENP countries, it is not enough to guarantee sustainable and lasting development; therefore calls on ENP countries to strengthen and mobilise their domestic resources, set up transparent taxation systems, involve the private sector, local governments and civil society effectively in the ENP agenda and aim for their greater ownership of ENP projects;
ņemot vērā “arābu pavasari”, kā arī dažās Austrumu partnerības valstīs vērojamo atkāpšanos no demokrātijas principiem, aicina paškritiski izvērtēt Eiropas kaimiņattiecību un partnerības instrumenta ietvaros iepriekš izmantotos finanšu instrumentus, izanalizējot to iedarbību uz demokrātiju, cilvēktiesībām, pārvaldību, korupcijas apkarošanu, iestāžu izveidi un pilsoniskās sabiedrības atbalstīšanu; uzskata, ka Eiropas Savienībai ir jārod jauna pieeja, kā pilnveidot sadarbību konfliktu risināšanas jomā;
Calls, in the light of the Arab Spring as well as the retreat from democracy in some of the Eastern partnership countries, for a specific self-critical evaluation of the financial instruments used in the past within the ENPI, with regard to their functioning in the fields of democracy, human rights, governance, fighting corruption, institution-building and support to civil society; believes that the EU must assume a newer approach enhancing cooperation for conflict prevention;
pauž stingru pārliecību, ka, veicot minēto pārskatīšanu, ir jāizvērtē arī Palestīniešu pašpārvaldei un ANO Palīdzības un darba aģentūrā Palestīnas bēgļiem Tuvajos Austrumos sniegtā finansiālā palīdzība un ka šo palīdzību kā kaimiņattiecību politikas neatņemamu elementu nepieciešams plānot ilgtermiņā; nevar piekrist argumentam, ka reģiona politiskās nestabilitātes un miera procesa īpatnību dēļ ir iespējama tikai provizoriska plānošana un katrai situācijai individuāli pielāgoti palīdzības pasākumi;
Is of the firm conviction that financial assistance to the Palestinian Authority and UNRWA must also be examined in the context of this review and be subject to long-term programming, as an integral part of the Neighbourhood Policy; does not consider the argument valid that the political instability in the region and the specificities of the peace process only allow provisional programming and case-by-case reinforcement;
ņemot vērā pašreizējās neatliekamās vajadzības, jo īpaši dienvidu kaimiņvalstīs, prasa Eiropas Parlamentam un Padomei steidzami panākt vienošanos par priekšlikumu 2012. un 2013. gadā palielināt Kaimiņattiecību instrumenta resursus; turklāt aicina dalībvalstis steidzami pildīt savas divpusējās saistības ar Vidusjūras reģiona dienvidu valstīm un Austrumu partnerības valstīm;
Calls, given the current pressing needs, especially in the Southern neighbourhood, for a swift agreement between the European Parliament and the Council on the proposal for reinforcing the Neighbourhood Instrument over the period 2012 to 2013; calls furthermore on Member States to promptly fulfil their bilateral pledges to the Southern Mediterranean and Eastern Partnership;
uzstāj, ka Padomei bez turpmākas kavēšanās jāpieņem tiesību akta priekšlikums, lai grozītu Komisijas 2008. gada maijā iesniegtās un Parlamenta 2008. gada 8. jūlijā pieņemtās EKPI Regulas 23. pantu, kas ļauj atkārtoti ieguldīt līdzekļus, kas iepludināti no iepriekš veiktām darbībām; atgādina, ka šis pasākums jau ir apsvērts un ņemts vērā priekšlikumā par EKP pārskatīšanas finansēšanu 2011.–2013. gada budžetā; aicina Eiropas Komisiju apsvērt alternatīvas iespējas, lai ar EIB starpniecību nodrošinātu papildu riska kapitāla fondu tūlītēju pieejamību gan dienvidu, gan arī austrumu dimensijai;
Insists that the Council should adopt without further delay the legislative proposal to amend Article 23 of the ENPI Regulation presented by the Commission in May 2008 and adopted by Parliament on 8 July 2008, which would make it possible to reinvest funds returned following past operations; recalls that this measure is already considered as a given and is reflected in the proposal for financing the review of the ENP in the 2011-2013 budget; calls on the Commission to consider alternative ways to ensure additional risk capital funds to be immediately made available through the EIB, for both the Southern and the Eastern dimensions;
atzinīgi vērtē darbu, ko paveikusi Eiropas Investīciju banka, it īpaši izmantojot Eiropas un Vidusjūras reģiona Ieguldījumu un partnerības instrumentu, un Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības banka (ERAB), un uzsver, ka ir svarīgi veidot lielāku sinerģiju ar citām starptautiskajām finanšu iestādēm, kas darbojas šajās valstīs; atbalsta grozījumus ERAB statūtos, lai arī dienvidu kaimiņvalstis varētu saņemt tās sniegto palīdzību, un vēlas nodrošināt, ka EIB un ERAB ‐ abu banku kapitāla izcelsmes reģions ir galvenokārt Eiropa ‐ veido veiksmīgas attiecības, kuru pamatā ir sadarbība, nevis konkurence;
Welcomes the work carried out by the European Investment Bank, in particular through the Facility for Euro-Mediterranean Investment and Partnership, and the European Bank for Reconstruction and Development (EBRD) and underlines the importance of and the need for more synergies with other national and international financial institutions also active in these countries; supports the modification of the EBRD's statutes in order for the Southern neighbourhood partners also to be eligible for its assistance and wishes to ensure that the EIB and the EBRD, whose capital is for the most part, in both cases, of European origin, are brought into a fruitful relationship based on cooperation, not driven by competition;
uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei, Komisijai, Komisijas priekšsēdētāja vietniecei/ Savienības augstajai pārstāvei ārlietās un drošības politikas jautājumos, Eiropas Ārējās darbības dienestam, dalībvalstu un EKP valstu valdībām un parlamentiem un Savienības Vidusjūrai ģenerālsekretāram.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission, the High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy/Vice-President of the Commission, the EEAS, the governments and parliaments of the Member States and the ENP countries and the Secretary-General of the Union for the Mediterranean.
Eiropas Parlamenta 2011. gada 14. decembra rezolūcija par ES pretterorisma politiku ‐ galvenie sasniegumi un nākotnes uzdevumi ( 2010/2311(INI) )
European Parliament resolution of 14 December 2011 on the EU Counter-Terrorism Policy: main achievements and future challenges ( 2010/2311(INI) )
ņemot vērā Pamattiesību hartu, Līguma par Eiropas Savienību 2., 3. un 6. pantu un attiecīgos Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) pantus,
having regard to having regard to the Charter of Fundamental Rights, to Articles 2, 3 and 6 of the Treaty on European Union, and to the relevant Articles of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU),
un tās 2008. gada īstenošanas ziņojumu Ziņojums par Eiropas Drošības stratēģijas īstenošanu ‐ “Sniegt drošību mainīgā pasaulē”, S 407/08.
and its implementation report of 2008 Report on the Implementation of the European Security Strategy - Providing Security in a Changing World, S 407/08
, un it īpaši tā 10. pantu par palīdzību cietušajiem un to aizsardzību,
, and notably Article 10 thereof on the protection and assistance of victims,
ņemot vērā 2005. gada ES pretterorisma stratēģiju Padomes dokuments 14469/4/05.
having regard to the 2005 EU Counter-Terrorism Strategy Council Document 14469/4/05.
ņemot vērā ES stratēģiju, lai apkarotu radikalizāciju un vervēšanu terorismam Padomes dokuments 14781/1/05.
having regard to the EU Strategy for Combating Radicalisation and Recruitment to Terrorism Council Document 14781/1/05.
Padomes dokuments Nr. 15175/08.
Council Document 15175/08.
ņemot vērā Eiropola ziņojumu par terorisma situāciju un tendencēm ES 2011. gadā (TE-SAT 2011),
having regard to the Europol EU Terrorism Situation and Trend Report for 2011 (TE-SAT 2011),
ņemot vērā Komisijas 2010. gada 20. jūlija paziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei “ES Pretterorisma politika: galvenie sasniegumi un nākotnes uzdevumi” ( COM(2010)0386 ),
having regard to the Communication from the Commission to the European Parliament and the Council of 20 July 2010 on the EU Counter-Terrorism Policy: main achievements and future challenges ( COM(2010)0386 ),
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu par paziņojumu “ES Pretterorisma politika: galvenie sasniegumi un nākotnes uzdevumi” SOC/388 – CESE 800/2011.
having regard to the Opinion of the European Economic and Social Committee on the Communication on the EU Counter-Terrorism Policy: main achievements and future challenges SOC 388 - CESE 800/2011.
ņemot vērā Komisijas paziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei “ES iekšējās drošības stratēģija darbībā ‐ pieci soļi pretim drošākai Eiropai” ( COM(2010)0673 ),
having regard to the Communication from the Commission to the European Parliament and the Council on the EU Internal Security Strategy in Action: Five steps towards a more secure Europe ( COM(2010)0673 ),
ņemot vērā Eiropas Padomes 1983. gada Konvenciju par kompensācijām vardarbīgos noziegumos cietušajiem (Eiropas Padomes līgumu sērija (EPLS) Nr. 116), Eiropas Padomes 2005. gada Konvenciju par terorisma apkarošanu (EPLS Nr. 196), Eiropas Padomes 2005. gada Vadlīnijas par terorisma aktos cietušo aizsardzību, Eiropas Padomes 2006. gada Rekomendāciju Rec(2006)8 par palīdzību noziegumos cietušajiem un Komisijas 2011. gada priekšlikumu direktīvai, ar ko nosaka noziegumos cietušo tiesību, atbalsta un aizsardzības minimuma standartus ( COM(2011)0275 ),
having regard to the 1983 Council of Europe Convention on the Compensation of Victims of Violent Crimes (CETS No. 116), the 2005 Council of Europe Convention on the Prevention of Terrorism (CETS No. 196), the 2005 Council of Europe Guidelines on the Protection of Victims of Terrorist Acts, the 2006 Council of Europe Recommendation (2006)8 on Assistance to Crime Victims, and the 2011 Commission proposal for a Directive establishing minimum standards on the rights, support and protection of victims of crime ( COM(2011)0275 ),
ņemot vērā 7. pētniecības pamatprogrammas termiņa vidusposma pārskatu un Zaļo grāmatu “No problēmām uz iespējām: virzība uz vienotu stratēģisko satvaru ES pētniecības un inovāciju finansējumam”,
having regard to the mid-term review of the 7th Framework Programme for Research and to the Green Paper entitled ‘From challenges to opportunities: towards a common strategic framework for EU research and innovation funding’,
ņemot vērā daudzas iepriekšējās rezolūcijas par terorisma novēršanu,
having regard to its various resolutions related to counter-terrorism,
ņemot vērā Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejas ziņojumu un Ārlietu komitejas un Juridiskās komitejas atzinumus ( A7-0286/2011 ),
having regard to the report of the Committee on Civil Liberties, Justice and Home Affairs and the opinions of the Committee on Foreign Affairs and the Committee on Legal Affairs ( A7-0286/2011 ),
tā kā pēc 2001. gada 11. septembrī notikušajiem nežēlīgajiem uzbrukumiem 21. gadsimta pirmo desmitgadi var raksturot kā “karu pret terorismu”, it īpaši saistībā ar ASV pieeju; tā kā, lai gan šie vai citi līdzīgu apmēru uzbrukumi nenotika Eiropas teritorijā, tomēr uzbrukumu plānošana un gatavošanās daļēji notika Eiropā un daudzi eiropieši to uztvēra kā uzbrukumu viņu vērtībām un dzīvesveidam;
whereas after the atrocious attacks of 11 September 2001 the first decade of the 21st century has been marked by the ‘War on Terrorism’, especially with regard to the U.S. approach; whereas, although these attacks or other attacks of similar magnitude did not take place on European soil, the planning and preparation of the attacks took place partially in Europe, and many Europeans felt them to be an attack on their values and their way of life;
tā kā Eiropas Savienība 21. gadsimtā arvien biežāk ir bijusi terorisma mērķis un cietusi no tā un joprojām ir apdraudēta;
whereas the European Union has been a greater target for, and victim of, terrorism in the 21st century and faces an ever present threat;
tā kā Eiropola ziņojumā par terorisma situāciju un tendencēm ES 2011. gadā (TE-SAT 2011) norādīts, ka joprojām saglabājas nopietni draudi saistībā ar teroristu uzbrukumiem Eiropas Savienībā un ka saikne starp terorismu un organizēto noziedzību, šķiet, palielinās, un konstatēts, ka salīdzinājumā ar 2006. gadu ir vērojama tendence samazināties teroristu uzbrukumiem, par kuriem atbildību uzņēmušās separātistu teroristiskās organizācijas vai kuri tām piedēvēti, tomēr ar tām joprojām ir saistīta lielākā daļa no ES notikušajiem teroristu uzbrukumiem;
whereas the Europol 2011 EU Terrorism Situation and Trend Report (TE-SAT 2011) indicates that the threat of terrorist attacks in the EU remains serious, and that the links between terrorism and organised crime appear to be growing, and points to the fact that there is a decreasing trend of terrorist attacks claimed or attributed to separatist terrorist organisations as compared with 2006, although they still account for the majority of overall terrorist attacks in the EU;
tā kā Stokholmas Programmā identificēti divi iekšējās drošības apdraudējumi ‐ starptautiskais terorisms un organizētā noziedzība, kas daudzos gadījumos darbojas vienādās jomās, piemēram, tādās kā ieroču un narkotiku kontrabanda;
whereas the Stockholm Programme identifies two threats to internal security – international terrorism and organised crime – which, in many cases, operate in the same areas of activity, such as arms and drugs trafficking for example;
tā kā terorisms nav jauna parādība; tā kā pēdējās desmitgadēs terorismam ir parādījušās jaunas izpausmes, piemēram, kiberterorisms, un teroristu tīklu struktūra, līdzekļi un finansējums ir kļuvuši sarežģītāki, tādējādi padarot terorisma draudus kopumā vēl sarežģītākus; tā kā terorisma apkarošana vienmēr ir bijusi dalībvalstu kompetencē un parasto tiesībaizsardzības pasākumu jomā; tā kā 11. septembra notikumi un uzbrukumi Madridē un Londonā būtiski mainīja izpratni par terorisma parādību un tā apkarošanai izmantotajām metodēm un līdzekļiem; tā kā šo uzbrukumu rezultātā terorismu sāka uzskatīt par jautājumu, kas ietekmē visas Eiropas Savienības drošību, nevis tikai nacionālo drošību dalībvalstīs, kurām ir ļoti atšķirīgs tiesiskais regulējums;
whereas terrorism is not a recent phenomenon; whereas in recent decades terrorism has taken new forms such as cyber–terrorism, and terrorist networks have become more complex in structure, means and financing, thus making the terrorist threat all the more complex; whereas counter-terrorism has always been part of the sphere of competence of the Member States and of regular law enforcement action; whereas the 9/11, Madrid and London attacks led to a fundamental change in perception of the terrorist phenomenon and in the methods and instruments used to fight terrorism; and whereas as a result of those attacks terrorism became a matter affecting the security of the whole European Union and not just the national security of the Member States, with a very different legal framework;
tā kā, lai gan terorismam nav viennozīmīgas starptautiskas definīcijas, ES ir definējusi teroristiskus nodarījumus Pamatlēmumā 2002/475/TI;
whereas, in spite of the lack of unambiguous international definitions of terrorism, the EU has defined terrorist offences in Framework Decision 2002/475/JHA;
tā kā starptautiskā sadarbība ir būtiska, lai terorismam liegtu finansiālo, loģistisko un operatīvo pamatu;
whereas international cooperation is essential to deprive terrorism of its financial, logistical and operational bases;
tā kā, kaut arī pieredze ar terorismu, kā arī apdraudējuma līmenis ES dalībvalstīs ir atšķirīgs, ir vajadzīga kopēja ES pieeja, jo teroristu operācijām bieži ir paneiropeisks raksturs un teroristi savas darbības īstenošanā izmanto Eiropā pastāvošās atšķirības tiesību aktos, terorisma apkarošanas iespējās un robežkontroles atcelšanu;
whereas although experiences of terrorism, as well as threat levels, vary across the EU Member States, a common EU approach is needed since terrorist operations are often pan-European and terrorists make use of European diversity in laws and anti-terrorism capabilities and the abolition of border controls when committing their acts;
tā kā ES pilsoņi un arī citas personas vēlas, lai tiktu nodrošināta viņu drošība un aizsardzība ES un citur, un ES šai sakarā ir nozīmīga loma;
whereas EU citizens and other persons also want their safety and security guaranteed within the EU and elsewhere and the EU has an important role to play in this regard;