natgillin/translations-raw huggingface dataset:
uzskata, ka demogrāfiskās izmaiņas prasīs jaunu un labāku jauniešiem, kā arī vecāka gadagājuma cilvēkiem domātu izglītības un sociālo infrastruktūru, tostarp vairāk mūžizglītības, bērnu aprūpes, slimnieku un vecāka gadagājuma cilvēku aprūpes iestāžu; uzsver, ka jāuzlabo sociālās infrastruktūras, kuru uzdevums ir veicināt vecu cilvēku vitalitāti un viņus no jauna aktīvāk iesaistīt sabiedrības dzīvē;
Considers that demographic change will require new and enhanced educational and social infrastructure for young and elderly people alike, including increased facilities for life-long learning, childcare, nursing care and care for the elderly; points out the need for enhanced social infrastructures designed to promote old people's vitality and reintegrate them more actively into societal life;
uzsver, ka daudzās dalībvalstīs nozīmīgs riska faktors ir iespēja, ka ilgtermiņā valsts finansiālās saistības var tikt mainītas, un tas apliecina, ka reforma ir steidzami vajadzīga; uzsver, ka ir ļoti svarīgi, lai ES lēmumu pieņēmēji ņemtu vērā jauno un spēkā esošo normatīvo tiesību aktu finansiālo ietekmi;
Stresses that, in many Member States, there is the significant risk of public finance commitments becoming unsustainable in the long term, illustrating the urgent need for reform; underlines the vital importance that EU decision-makers take into account the financial impact of new and existing social legislation;
aicina dalībvalstis veicināt darbavietu un darba vides kvalitāti, lai atvieglotu profesionālās mūžizglītības programmu īstenošanu, kas sievietēm un vīriešiem ļautu vienlaikus gan veikt ģimenes pienākumus, gan piemēroties darba tirgus prasībām;
Calls on the Member States to promote the quality of jobs and of the working environment so as to facilitate the implementation of lifelong professional training, enabling women and men to meet both their family obligations and labour market demands;
aicina dalībvalstis noteikt, ka valdības prioritātes ir dzimumu līdztiesība, kā arī darba un privātās dzīves līdzsvars;
Calls on the Member States to identify equality of the sexes and a balance between work and private life as government priorities;
atzīmē, ka būs vajadzīga dinamiska ekonomikas izaugsme, lai finansētu aizvien lielākās sociālās nodrošināšanas izmaksas; norāda, ka tas var notikt tikai tad, ja tiek veicināti jauninājumi; konstatē, ka tādas fiskālās metodes kā nodokļu palielināšana, lai finansētu sociālo nodrošināšanu, ilgtermiņā ir nedrošākas, jo samazinās nodokļu bāze un augstāks ir apgādājamo personu īpatsvars, kā arī steidzami ir jāveicina uzņēmējdarbība Eiropā; tāpēc uzsver, ka, apsverot sociālās nodrošināšanas reformu, ir vajadzīga vienota politiska koncepcija;
Notes that mounting social security costs will require dynamic economic growth to finance them; points out that this can occur only if innovation is encouraged; observes that fiscal methods such as increasing taxes to fund social security are less sustainable in the long-term given the falling tax base and higher dependency ratio as well as the urgent need to stimulate entrepreneurship in Europe; highlights therefore the need for a holistic policy approach when considering social security reform;
uzskata, ka koncepcija jāmaina, atsakoties no principa "sociālās labklājības valsts", atbilstīgi kuram par labklājību galvenokārt atbildīga ir valsts, vairāk orientējoties uz principu "sociālās labklājības sabiedrība", kurā visas ieinteresētās puses atzīst, ka arī tām ir pienākums rūpēties citam par citu un ka šo atbildību var savstarpēji pastiprināt;
Believes that there is a need to develop beyond the concept of a 'welfare state', whereby the primary responsibility for welfare lies with the state, and more towards a 'welfare society' in which all stakeholders recognise that they too have responsibilities for looking after each other and that these responsibilities can be mutually reinforcing;
aicina Komisiju apspriesties ar abām darba tirgū iesaistītajām pusēm - gan darba devējiem, gan tā ņēmējiem - par labāku darba un ģimenes dzīves līdzsvarošanu;
Calls on the Commission to consult both sides of industry on the issue of a better balance between working life and family life;
uzskata, ka daudz noteiktāk jāuzsver priekšrocības, kādas ir labvēlīgākai attieksmei darbavietās pret ģimenes pienākumiem; iesaka, ka dalībvalstīm, ņemot vērā konkrētas mazo un vidējo uzņēmumu (MVU) problēmas, jāizstrādā pamatnostādnes uzņēmumiem, kas vēlas ieviest šādus pasākumus;
Considers that the business case for making work places more family-friendly should be made more strongly; recommends that Member States should establish guidelines for companies wishing to adopt such measures, taking into account the particular challenges for small and medium-sized enterprises (SMEs);
aicina dalībvalstis īstenot noteikumus par apmaksātu mātes vai tēva atvaļinājumu pēc bērna piedzimšanas un veicināt bērna kopšanas atvaļinājuma tiesību izmantošanu vienlīdzīgi starp vīriešiem un sievietēm; mudina dalībvalstis šajā nolūkā novērst saimnieciskos, sociālos un kultūras aizspriedumus, kas saistīti ar tiesībām uz bērna kopšanas atvaļinājumu vīriešiem; aicina Komisiju pārskatīt Padomes Direktīvu 96/34/EK (1996. gada 3. jūnijs) par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu attiecībā uz bērna kopšanas atvaļinājumu OV L 145, 19.6.1996, 4.lpp.
Calls on the Member States to implement rules establishing paid maternity/paternity leave following the birth of a child and to promote the use of the right to parental leave shared equitably between women and men; urges the Member States, to this end, to combat the economic, social and cultural prejudices associated with the right of parental leave for men; calls on the Commission to revise Council Directive 96/34/EC of 3 June 1996 on the framework agreement on parental leave concluded by UNICE, CEEP and the ETUC OJ L 145, 19.6.1996, p.
atgādina dalībvalstīm Eiropas Mazo uzņēmumu hartas trešo principu, proti, ka mazos uzņēmumus varētu atbrīvot no noteiktām regulatīvajām prasībām; aicina dalībvalstis, kā arī Komisiju īstenot šo principu dzīvē;
Reminds Member States of the third principle of the European Charter for Small Enterprises, namely that small enterprises could be exempted from certain regulatory obligations; calls on Member States as well as the Commission to translate this principle into action;
vēl un vēlreiz uzsver, ka liela nozīme ir izglītībai, prasmju attīstīšanai, tehnoloģiju pieejamībai un mūžizglītības iespējām, kā arī mācību motivācijas veicināšanai, kas iedrošina mācībās iesaistīties visu vecumu cilvēkus, it īpaši tos, kuri sāk un atsāk darba gaitas; uzsver, ka augstāka prioritāte ir jāpiešķir konkrētai kvalifikācijai, piemēram, tehniskajām un valodu prasmēm, lai uzlabotu cilvēku mobilitāti, spēju pielāgoties un nodarbinātību, kā arī pašizpausmi; uzsver, ka svarīgi ir novērst gadījumus, kad skolēni pamet mācību iestādes, tās nepabeiguši, un ka jāmeklē alternatīvas metodes, kā novērtēt mācību atsākšanas iespējas; īpaši uzsver, ka vecākiem cilvēkiem, lai likvidētu šķēršļus viņu pastāvīgai līdzdalībai darba tirgū, ir vajadzīgas mācības tādā jomā kā informācijas tehnoloģijas; mudina izstrādāt šim nolūkam īpašas vecākiem cilvēkiem paredzētas izglītības metodes;
Cannot stress strongly enough the importance of access to education, skills development, technology and life long learning opportunities plus the promotion of a training culture that encourages participation by people of all ages, particularly those entering and re-entering the job market; stresses that real qualifications such as technical and language skills should be given higher priority to optimise individual mobility, adaptability and employability as well as self-fulfilment; stresses the importance of preventive early-school leaving interventions and the need to look at alternative means of assessment for access to further training; specifically highlights the need for training for older people in areas such as information technology to remove obstacles to their ongoing participation in the labour market; encourages the development of special education methods for older people to this end;
tāpēc aicina dalībvalstis it īpaši gados vecākiem darba ņēmējiem dot iespēju piedalīties profesionālo mācību programmās, lai nodrošinātu, ka viņi var aktīvi iesaistīties darba tirgū līdz pensijas vecuma sasniegšanai; šajā sakarā aicina Komisiju apstiprināt Eiropas Sociālā fonda darbības programmas tikai tad, ja tajās ir paredzēti konkrēti punkti par vecu cilvēku izglītības pasākumiem;
Calls on the Member States, therefore, to give older workers, in particular, the opportunity to pursue professional training programmes, so as to ensure that they may play an active part in the world of work until they reach retirement age; invites the Commission, in this connection, to approve the operational programmes for the European Social Funds only if they include a specific element relating to training measures for old people;
atbalsta partnerības nolīgumu noslēgšanu starp valdību un abām darba tirgū iesaistītajām pusēm saskaņā ar dalībvalstu paražām un praksi, lai veicinātu vecāku darba ņēmēju nodarbinātību, īstenojot vecuma diskriminācijas novēršanas pasākumus, elastīgāku darba laiku un pasākumus gados vecāku bezdarbnieku iekļaušanu darba tirgū no jauna;
Advocates the conclusion of partnership agreements between governments and both sides of industry in accordance with national custom and practice to promote the employment of older workers through measures to combat age discrimination, more flexible working time and measures to reintegrate older workers who are unemployed;
uzskata, ka, it īpaši ņemot vērā nepieciešamību aizsargāt šīs visvairāk apdraudētās sociālās grupas, to skaitā vecus cilvēkus, cilvēkus ar īpašām vajadzībām un it sevišķi jaunus vecākus, nepieciešamību uzlabot drošību darba vietās un sekmēt darba organizācijas veidus, kas var paplašināt darba tirgū iesaistīto personu loku, Eiropas uzņēmumiem ir svarīgi pienākumi, lai aktīvi veicinātu un īstenotu vienlīdzības iespējas, it īpaši attiecībā uz ģimeņu veicināšanas politiku un diskriminācijas novēršanu vecuma, dzimuma un ģimenes stāvokļa dēļ; piebilst, ka uzņēmumiem jāuzņemas korporatīvā sociālā atbildība un jārisina ar iedzīvotāju novecošanos saistītās problēmas, atbalstot tādas ierosmes kā elastīga darba laika un nepilna darba laika veicināšana, piemēram, attiecībā uz vecākiem, topošajiem vecākiem un gados vecākiem darba ņēmējiem;
Considers that European companies, especially in view of the need to protect those social groups most at risk (including old people, persons with disabilities and, in particular, young parents), to improve workplace safety and to promote forms of work organisation that can help extend accessibility, have a vital role to play in actively promoting and implementing equal opportunities, particularly in regard to family policy and combating discrimination on grounds of age, gender and family status; adds that companies should shoulder their Corporate Social responsibility and embrace the challenges associated with an ageing population by such initiatives as the promotion of flexible working hours and part-time work, for example especially in regard to parents, prospective parents and older workers;
atzīmē, ka līdz šim neefektīvi ir bijuši un iecerēto nav panākuši ES tiesību akti par tādas diskriminācijas novēršanu, kura notiek vecuma dēļ, un aicina dalībvalstis censties vairāk īstenot spēkā esošos ES tiesību aktus par šāda veida diskriminācijas novēršanu, it īpaši Direktīvu 2000/78/EK, ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju;
Notes that EU legislation on age discrimination has so far been ineffective in achieving its aims and calls on the Member States to improve their efforts to implement existing EU anti-discrimination legislation in this field, in particular Directive 2000/78/EC on equal treatment in employment and occupation;
atbalsta Komisijas iniciatīvu par pamatdirektīvu EK Līguma 13. panta īstenošanai;
Endorses the Commission initiative for a framework directive to implement Article 13 of the EC Treaty;
secina, ka daudz noteiktāk jāuzsver priekšrocības, kādas ir gados vecāku darba ņēmēju paturēšanai darbā, ņemot vērā šīs grupas potenciālu; uzskata, ka lielāka uzmanība jāpievērš tam, lai cilvēkus mudinātu strādāt ilgāk un dotu viņiem tādu iespēju, un ka jācenšas pārliecināt darba devējus - tas ir abu pušu interesēs; uzskata, ka vecāki cilvēki ar labu veselību jāuztver kā pozitīva sabiedrības resursu pozīcija, nevis kā saimniecisks risks; uzskata, ka lielāka uzmanība jāpievērš pozitīvajiem rezultātiem, kas gūti Eiropas Vecāka gadagājuma personu gadā, t.i., 1993. gadā;
Concludes that the business case for retaining older workers needs to be made more strongly considering the potential of this group; considers that the emphasis should be to encourage and enable people to work longer, and that employers should be led to realise that this is in the interest of both parties; considers that healthy older people should represent a positive resource for society rather than an economic threat; considers that more emphasis to the positive outcome of the European Year of the Elderly and of Solidarity between Generations (1993) should be given;
aicina uzņēmumus piedāvāt elastīgāku darba laika režīmu, kurā ņemti vērā dzīves dažādi posmi, kā arī piedāvātas, pilnveidotas un plānotas tādas darba iespējas, kas it īpaši atbilst bērnu vecāku un gados vecāku darba ņēmēju vajadzībās;
Appeals to companies to offer more flexible working time arrangements which take account of the different stages of life and open up, develop and design job opportunities consistent with the needs of parents and older workers, in particular;
uzskata, ka sociālajiem partneriem jāgarantē pielāgojams darba tirgus, lai ieviestu vairāk elastīgu darbavietu, kuras nodrošina, ka darba tirgū iespējams atrast vietu ikvienam un ka iespējams izmantot ikvienu darba ņēmēju;
Takes the view that the social partners should ensure that there is an adaptable labour market in order to create more flexible jobs, which ensures that there is a possibility of a place and a use for everyone on the labour market;
atzīmē, ka tagad, ņemot vērā Eiropas darba ņēmēju mobilitāti un darba tirgu centralizāciju, ir ne tikai jāuzlabo vienošanās starp dažādām sociālās nodrošināšanas sistēmām, bet arī jānodrošina netraucēta pāreja no vienas valsts sistēmas uz citu atbilstīgi noteikumiem, ko piemēro valsts, privātajai un citu veidu apdrošināšanai;
Notes that, given the mobility of European workers and the centralisation of the labour markets, it is now necessary not only to improve mutual understanding of the different social security systems, but also to ensure a smooth passage between one national system and another, in a form that applies to public, private and other forms of insurance;
uzsver, ka svarīgi ir pārņemt zināšanas no darba ņēmējiem, kas pensionējas, un īpaši nozīmīgi tas ir valsts sektorā, kur, piemēram, Francijā, 50 procenti valsts iestādēs strādājošo būs tiesīgi pensionēties nākamo desmit gadu laikā; mudina dalībvalstis sekmēt to, ka gan privātajā, gan valsts sektorā īsteno situācijas kontroles pasākumus vērtīgas pieredzes un atziņu saglabāšanai, piemēram, darba tirgū ienākošo personu darbaudzināšanu, vecāku cilvēku pakāpenisku pensionēšanos un mūžizglītības programmu īstenošanu; aicina dalībvalstis šajā sakarā piešķirt īpašu palīdzību MVU;
Highlights the importance of knowledge-capture from retiring employees, particularly in the public sector where, in France for example, 50% percent of the public workforce will be eligible for retirement in the next ten years; urges Member States to encourage both the private and public sector to adopt proactive measures to avoid the loss of valuable experience and insight such as the mentoring of those entering the labour market, phased retirement and the implementation of lifelong-learning programmes; calls on Member States to afford special assistance to SMEs in this regard;
uzskata, ka īpaša uzmanība jāpievērš visvecāko cilvēku grupai, t.i., tiem, kas vecāki par 80 gadiem, no kuriem 25% nespēj sevi apgādāt, un aicina Komisiju iesniegt priekšlikumu par šo personu skaita samazināšanu, izmantojot kopējus un individuālus pasākumus, un par to, kā risināt valsts sociālās nodrošināšanas, veselības aprūpes un sociālo pakalpojumu problēmas saistībā ar apgādājamām personām;
Believes that particular attention should be paid to the oldest age group (that is, the over-80s), 25% of whom are not self-sufficient, and calls on the Commission to submit a proposal aimed at achieving a reduction in that percentage by means of collective and individual measures and tackling the problems of state welfare provision and health and social services for those who are not self-sufficient;
tomēr atzīst, ka lielākas problēmas ar gados vecāku darba ņēmēju produktivitātes izmantošanu un jauno darba ņēmēju iedrošināšanu ir profesijās, kurās vajadzīgs liels strādājošo skaits, piemēram, jumiķu darbos, būvniecībā un lauksaimniecībā; mudina dalībvalstis apkopot labu praksi šajās profesijās, lai izvairītos no darbinieku trūkuma un prasmju zuduma;
Recognises however that labour-intensive professions such as roofing, construction and farming face greater challenges in harnessing the productive capacity of older workers and encouraging young recruits; encourages Member States to develop good practice for these professions so as to avoid staff shortages and skills loss;
atzīst, ka daudzsološa perspektīva ir atbalstītas dzīves vides mājokļi, kur gados vecākiem cilvēkiem iespējams ilgāk dzīvot neatkarīgi, jo ir izveidota mikrorajona vide, kurā viņi var dzīvot sev līdzīgu cilvēku sabiedrībā un, ja vajadzīgs, saņemt medicīnisko palīdzību, kā arī palīdzību mājas darbos;
Recognises the potential of assisted-living housing, which enables older people to live independently for longer by creating a community environment in which they can live among their peers with medical assistance and home-help provision where appropriate;
mudina dalībvalstis un privātos uzņēmumus neuzskatīt, ka lielāks vecums automātiski nozīmē augstāku algas līmeni, un atzīst, ka atsevišķi cilvēki pirmspensijas vecumā, rēķinoties ar zināmiem ienākumiem, tomēr nevar prasīt to pašu algas līmeni vai darba laiku kā agrāk; uzsver, ka svarīgi ir nodrošināt elastīgākas darba iespējas vēlākos gados, kā iespējamu risinājumu piedāvājot, piemēram, nepilnas slodzes nodarbinātību;
Encourages Member States and private companies to decouple higher ages and automatically higher wage levels, recognising that some pre-retirement people, while appreciating some income, may not require the same level of salary or working hours as during their earlier years; highlights the importance of more flexible working opportunities, such as part-time working, in later years as a potential solution;
mudina dalībvalstis novērst visus šķēršļus, it īpaši ar nodokļiem un pensijām saistītos kavēkļus, kas vecākiem cilvēkiem traucē turpināt darbu, kā arī rosina apsvērt iespējas pensijas vecuma darba ņēmējiem saņemt daļu pensijas, kamēr viņi turpina gūt darba ienākumus;
Encourages Member States to remove all disincentives for older people to continue working, particularly in relation to tax and pensions, and to explore possibilities for retirement age workers to withdraw part of their pension whilst continuing to receiving income from employment;
norāda, ka vecāka gadagājuma cilvēki var palīdzēt bērnu aprūpē un, arī otrādi, jaunāku paaudžu pārstāvjiem bieži vien jāuzņemas apgādājamu personu aprūpe; aicina dalībvalstis un darba devējus apliecināt, ka viņi to pilnībā apzinās;
Points out that elderly people can play a positive role in providing child care, and that conversely younger generations often have to play a role in providing care for dependants; calls on Member States and employers to show that they recognise this more fully;
konstatē, ka atsevišķos gadījumos, piemēram, tiesību akti, kuru mērķis ir novērst diskrimināciju vecuma dēļ, var radīt pretēju rezultātu un tādējādi bremzēt uzņēmumu iespējas pieņemt darbā vecākus darbiniekus vai pat neļaut to darīt; aicina dalībvalstis daudz rūpīgāk izpētīt šādu tiesību aktu ietekmi un piemērošanu, lai novērtētu, vai šie pasākumi ir devuši vēlamo rezultātu; mudina ievērot šādu pret diskrimināciju vērstu tiesību aktu garu un burtu;
Observes that in some cases, such as anti-age-discrimination legislation, the law can on occasion be counter-productive in that it can discourage or even prevent companies taking on older workers; asks that Member States investigate more thoroughly the impact and application of such legislation in order to assess whether such measures are having the desired effect; urges that the spirit as well as the letter of such anti-discrimination legislation is observed;
uzsver, ka, iespējams, ES sabiedrības novecošanās palielina tādu cilvēku skaitu, kam ir īpašas vajadzības; atzīmē, ka šajā grupā ir noturīgi augsts bezdarba līmenis; aicina valdības un uzņēmumus demonstrēt labu piemēru un atvieglot šo cilvēku pieņemšanu darbā;
Highlights that an ageing EU population is likely to lead to an increasing proportion of people having a disability; notes the persistent high levels of unemployment among this group; calls on governments and companies to facilitate the entry of such people into work by example;
pauž nožēlu, ka Lisabonas stratēģijā jēdziens "aktīvas vecumdienas" ir minēts gandrīz vienīgi attiecībā uz algotu darbu, kaut gan šis jēdziens ir jāpiemēro daudz plašāk, lai aptvertu arī tādas neapmaksātas darbības kā darbu sabiedriskās, politiskās un citās brīvprātīgās organizācijās; atzīst, ka, šādā veidā aktīvi iesaistoties sabiedrības dzīvē neapmaksātā darbā, vajag pienācīgus ienākumus no citiem avotiem; atzīst, ka jēdziens "aktīvas vecumdienas" ir cieši saistīts ar aizvien lielāko pensionēšanās vecumu, un uzskata, ka minētais var būt viens no iespējamiem pasākumiem, kā reaģēt uz demogrāfiskām izmaiņām;
Regrets that 'active ageing' is almost exclusively defined in the Lisbon strategy in terms of paid employment, whereas the concept should be applied more broadly to include unpaid activities such as work in civic, political and other voluntary organisations; recognises that such active engagement in society in unpaid work requires an adequate income from other sources; recognises that 'active ageing' is closely bound up with raising the retirement age and considers such a move to be one possible response to demographic change;
atzīst, ka pensiju sistēmas ir dalībvalstu kompetencē; tomēr uzskata, ka attiecībā uz pensijas tiesībām ir vajadzīga vienāda attieksme pret darba ņēmējiem valsts un privātajā sektorā bez kādiem atvieglojumiem vienai vai otrai grupai; uzskata, ka jāveic pasākumi, lai sekmētu pakāpenisku un elastīgu pensionēšanos, ņemot vērā paredzamo mūža ilguma palielināšanos un labāku sabiedrības veselību; atzīst, ka, jo ilgāk cilvēki dzīvo, jo ilgāk viņi var strādāt, un aicina valdības apsvērt finansiālus stimulus, lai rosinātu iedzīvotājus tā darīt;
Recognises that pension systems are a Member State competence; considers however that with regards pension entitlements, workers in the public and private sector should be treated equally rather than those from one sector receiving preferential treatment; considers that steps must also be taken to promote phased and flexible retirement, taking account of increased life expectancy and better public health; recognises that as people are living longer they can also work longer and calls on governments to consider financial incentives to encourage people to do so;
uzskata, ka visas dalībvalstis var vairāk mācīties cita no citas, aktīvāk apmainoties ar pensijas reformas paraugpraksi;
Believes that all Member States can learn more from each other by exchanging best practices more vigorously as regards pensions reform;