natgillin/translations-raw huggingface dataset:
ja pakalpojums vai programma/projekts nav pabeigts un ja ziņojuma sagatavošanas laikā nav pieejams pietiekami daudz datu, rezultātus mēra saskaņā ar šī pielikuma 2.2. punktu.
If the service or programme/project is not finalised or sufficient data are not available at the time of reporting, the results shall be measured according to point 2.2 in this Annex.
Šīs direktīvas I pielikumā ir norādīts, kā aprēķināt bāzes gadā patērēto enerģiju, pārrēķinu tabula ir sniegta II pielikumā, un III pielikumā ir uzskaitīti
How to calculate the base year energy consumption is described in Annex I, a conversion table is contained in Annex II and examples of energy
pakalpojumu, energoefektivitātes programmu un citu energoefektivitātes pasākumu piemēri.
services, energy efficiency programmes and other energy efficiency measures are listed in Annex III.
Izmantojamie dati un metodes (mērāmība)
Data and Methods that may be used (Measurability)
Ir vairākas datu vākšanas metodes, lai izmērītu un novērtētu enerģijas ietaupījumu.
Several methods for collecting data to measure and estimate energy savings exist.
pakalpojumu, energoefektivitātes programmu, pasākumu vai projektu, ne vienmēr ir iespējams paļauties tikai uz mērījumiem.
service, energy efficiency programme, measure or project, it will not always be possible to rely strictly on measurements.
Tāpēc ir jānošķir metodes, ko izmanto enerģijas ietaupījumu mērīšanai, un tās, kuras izmanto enerģijas ietaupījumu novērtēšanai.
A distinction is therefore made between methods measuring energy savings and methods estimating energy savings.
Dati un metodes, kas balstās uz mērījumiem
Data and Methods based on Measurements
No sadales uzņēmumiem vai mazumtirgotājiem saņemtie rēķini
Bills from Distribution Companies or Retailers
Komunālo pakalpojumu rēķini ar skaitītāju rādījumiem par pienācīgu un pietiekami ilgu laiku var būt pamats uzskaitei pirms
Metered utility bills may form the basis for measurement for a suitable and sufficiently long period before the introduction of the energy
pakalpojumu, energoefektivitātes pasākumu, pakalpojumu vai programmu ieviešanas.
service, energy efficiency measure, service or programme.
Tādējādi tos pienācīgu un atbilstīgi ilgu laiku var salīdzināt ar rēķiniem, kuros uzrādīti skaitītāju rādījumi periodā pēc pasākuma ieviešanas un īstenošanas.
These may then be compared to metered bills for the period after the introduction and use of the measure, also for a suitable and adequately long period of time.
Iegūtos datus, ja iespējams, arī salīdzina ar datiem, kas iegūti kontrolgrupā (kura energoefektivitātes pasākumos nepiedalījās).
The findings shall also be compared to a control group (no participation group) if possible.
Dati par enerģētikas produktu pārdošanu
Energy Product Sales Data
Izmanto kontrolgrupu.
A control group shall be used.
Dati par iekārtu un aparatūras pārdošanu
Equipment and Appliance Sales Data
Iekārtu un aparatūras jaudu var aprēķināt, pamatojoties uz informāciju, ko iegūst tieši no ražotāja.
Performance of equipment and appliances may be calculated on the basis of information obtained directly from the manufacturer.
Ziņas par iekārtu un aparatūras pārdošanu parasti var saņemt no mazumtirdzniecības uzņēmumiem.
Data on equipment and appliance sales can generally be obtained from the retailers.
Atsevišķos gadījumos var sagatavot īpašus pārskatus un veikt īpašus mērījumus, lai no mazumtirdzniecības uzņēmuma vai ražotāja iegūtu precīzākus datus.
In some cases special surveys and measurements may also be carried out to obtain more precise data from the manufacturer or the retailer.
Pieejamos datus var salīdzināt ar pārdošanas rezultātiem, lai noteiktu, cik liels ir ietaupījums.
The accessible data can be checked against sales figures to determine the size of savings.
Dati par gala patēriņa slodzi
End-Use Load Data
Ēkas vai iekārtas energopatēriņu var pilnībā uzraudzīt, lai reģistrētu energopieprasījumu pirms
Energy use of a building or facility can be fully monitored to record energy demand before and after the introduction of an energy
pakalpojuma, programmas vai cita energoefektivitātes pasākuma ieviešanas un pēc tās.
service, programme or other energy efficiency measure.
Būtiskus faktorus (piemēram, ražošanas procesu, īpašas iekārtas, apkures iekārtas utt.) var mērīt precīzāk.
Important relevant factors (e.g. production process, special equipment, heating installations, etc.) can be metered more closely.
Lai reģistrētu enerģijas pieprasījumu pirms jauna pasākuma ieviešanas un pēc tās, zemākā līmenī var uzraudzīt arī īpašas ķēdes vai iekārtas, kuras iespaido jaunā pasākuma ieviešana.
At the micro level, specific circuits or equipment affected by the introduction of the new measure can also be monitored to record energy demand before and after.
Dati un metodes, kas balstās uz novērtējumu
Data and Methods based on Estimates
Datus par enerģijas patēriņu var aprēķināt, pamatojoties uz informāciju, ko iegūst pieaicināts eksperts, veicot viena vai vairāku energopatērētāju auditu vai tos apmeklējot.
Energy data may be calculated on the basis of information obtained by an external expert during an audit of, or other type of visit to, one or several targeted sites.
Uz šī pamata var izstrādāt sarežģītākus algoritmus/simulācijas modeļus un piemērot tos plašākam energopatērētāju lokam (piemēram, ēkām, iekārtām, transporta līdzekļiem utt.).
On this basis, more sophisticated algorithms/simulation models could be developed and be applied to a larger population of sites (e.g. buildings, facilities, vehicles, etc.).
Ar šo metodi var apstiprināt enerģijas ietaupījumu, bet to nevar pārbaudīt.
This method will only confirm energy savings, not verify them.
Datus var novērtēt, neapmeklējot energopatērētāju, bet izmantojot tehniskos principus un ziņas, ko var iegūt no iekārtu specifikācijām, jaudas raksturlielumiem, īstenoto pasākumu darbības rakstura un pieņēmumiem, kas balstīti statistikas datos.
Data may be estimated using engineering principles, without using on-site data, but with assumptions based on equipment specifications, performance characteristics, operation profiles of measures installed and stipulations based on statistics.
Precīzi neapstiprinātu datu izvērtēšana
How to Deal with Uncertainty
Visām šī pielikuma 2. nodaļā minētajām metodēm var būt zināma neprecizitātes pakāpe.
All the methods listed in Chapter 2 of this Annex may contain some degree of uncertainty.
Neprecizitātes cēlonis var būt Modelis, ar kura palīdzību var noteikt skaitļos izteiktu neprecizitātes līmeni, kas izriet no šīm trim kļūdām, ir sniegts Starptautiskā izpildes rādītāju mērījumu un pārbaudes protokola B pielikumā.
Uncertainty may derive from A model for establishing a level of quantifiable uncertainty based on these three errors is given in Appendix B in the International Performance Measurement & Verification Protocol (IPMVP).
kļūda ierīcēs; tās parasti gadās tāpēc, ka preces ražotāja izsniegtajās specifikācijās ir kļūdas;
instrumentation errors: these typically occur because of errors in specifications given by the product manufacturer;
modelēšanas kļūdas; tās parasti ir kļūdas modelī, kuru lieto, lai novērtētu interesantākos savākto datu parametrus;
modelling errors: these typically refer to errors in the model used to estimate parameters of interest from the data collection;
kļūdas paraugos; tās parasti rodas, ja novēro kādu atsevišķu vienību, nevis visu pētāmo vienību kopu.
sampling error: this typically refers to errors resulting from the fact that a sample of units was observed rather than the entire set of units under study.
Neprecizitātes var rasties arī plānotu un neplānotu pieņēmumu dēļ; tās parasti saistāmas ar aplēsēm, pieņēmumiem un/vai tehnisko datu izmantošanu.
Uncertainty may also derive from planned and unplanned assumptions; these are typically associated with estimates, stipulations and/or the use of engineering data.
Kļūdu biežums ir atkarīgs no izvēlētās datu vākšanas metodes, kas izklāstīta šī pielikuma 2. nodaļā.
The occurrence of errors is related to the chosen system of data collection that is outlined in Chapter 2 of this Annex.
Ir vēlams detalizētāk aprakstīt neprecizitātes.
A further specification of uncertainty is advised.
Dalībvalstis var lietot kvantitatīvās neprecizitātes sistēmu, sagatavojot ziņojumu par šajā direktīvā noteiktajiem mērķiem.
Member States may choose to use the system of quantified uncertainty when reporting on the targets set out in this Directive.
Tādā gadījumā kvantitatīvo neprecizitāti izsaka statistiski jēgpilnā veidā, norādot precizitātes un ticamības līmeni.
Quantified uncertainty shall then be expressed in a statistically meaningful way, declaring both accuracy and confidence level.
Piemēram, "kvantitatīvā kļūda ar 90% ticamību ir ± 20%".
For example, "the quantifiable error is found with 90% confidence to be ± 20%".
Ja lieto kvanitatīvās neprecizitātes metodi, dalībvalstīm arī jāņem vērā, ka ietaupījumu aprēķiniem vajadzīgais pieņemamais neprecizitātes līmenis ir ietaupījumu līmeņa un rentabilitātes neprecizitātes samazināšanās funkcija.
If the method of quantified uncertainty is used, Member States must also take account of the fact that the acceptable level of uncertainty required in savings calculations is a function of the level of savings and the cost-effectiveness of decreasing uncertainty.
Enerģijas ietaupījuma pārbaude
How to Verify the Energy Savings
To var veikt sertificēti konsultanti, EAPU vai citi tirgus dalībnieki.
This could be done by certified consultants, ESCOs or other market players.
Dalībvalstu atbildīgās iestādes vai aģentūras, kas minētas 4. pantā, šajā jautājumā var sniegt sīkākus norādījumus.
The appropriate Member State authorities or agencies referred to in Article 4 may give further instructions on this matter.
Kritērijus var izstrādāt šādiem energopārveides tirgiem un tirgus segmentiem:
For the following energy conversion markets and sub-markets benchmarks may be calculated:
Mājsaimniecības preču, informācijas tehnoloģiju un apgaismojuma tirgus:
The market for household appliances/information technology and lighting:
virtuves ierīces (lielizmēra preces);
Kitchen appliances (white goods);
izklaides un informācijas tehnoloģijas;
Entertainment/information technology;
Mājokļu apkures tehnoloģiju tirgus:
The market for domestic heating technology:
karstā ūdens nodrošināšana;
Hot water provision;
gaisa kondicionēšana;
Air conditioning;
Rūpniecības krāšņu tirgus.
The market for industrial ovens.
Sabiedrisko iestāžu tirgus:
The market for public-sector institutions:
skolas un valsts pārvaldes iestādes;
Schools/public administration;
ielu apgaismošana.
Street lighting.
Transporta pakalpojumu tirgus.
The market for transport services.
ņemot vērā Komisijas priekšlikumu Eiropas Parlamentam un Padomei ( KOM(2004)0516 ) Nav vēl publicēts OV.
having regard to the Commission proposal to the European Parliament and the Council ( COM(2004)0516 ) Not yet published in OJ.
ņemot vērā EK līguma 251. panta 2. punktu un 175. panta 1. punktu, saskaņā ar kuriem Komisija tam iesniedz priekšlikumu ( C6-0099/2004 ),
having regard to Articles 251(2) and 175(1) of the EC Treaty, pursuant to which the Commission submitted the proposal to Parliament ( C6-0099/2004 ),
ņemot vērā Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas ziņojumu ( A6-0108/2005 ),
having regard to the report of the Committee on the Environment, Public Health and Food Safety ( A6-0108/2005 ),
Eiropas Parlamenta 2005. gada 7. jūnija.
Position of the European Parliament of 7 June 2005.
Kopienai vides politikas izstrādē jāņem vērā pieejamie zinātniskie un tehniskie dati, vides apstākļi dažādajos tās reģionos, ekonomikas un sociālā attīstība Kopienā kopumā un līdzsvarota attīstība tās reģionos.
In preparing its policy on the environment, the Community is required to take account of available scientific and technical data, environmental conditions in the various regions of the Community, the economic and social development of the Community as a whole and the balanced development of its regions.
Dažādās vides politikās ir jāizmanto ar telpiskām iezīmēm saistīta tematiskā informācija.
Many information themes related to spatial features are required for a broad range of environmental policies.
Turklāt viena un tā pati informācija bieži vien ir vajadzīga, lai izstrādātu un īstenotu citas Kopienas politikas, kurās saskaņā ar Līguma 6. pantu ir jāiekļauj vides aizsardzības prasības.
Moreover, the same information is often needed for the formulation and implementation of other Community policies, which must integrate environmental protection requirements, in accordance with Article 6 of the Treaty.
Lai panāktu šādu integrāciju, jāizveido koordinācija starp tiem, kuri lieto, un tiem, kuri sniedz informāciju par šiem tematiem, lai varētu kombinēt no dažādajām nozarēm saņemto informāciju un iegūtās zināšanas.
In order to bring about such integration, it is necessary to establish a measure of coordination between the users and providers of the information on those themes so that information and knowledge from different sectors can be combined.
Sestā vides rīcības programma, kas pieņemta ar Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 1600/2002/EK OV L 242, 10.9.2002, 1. lpp.
The Sixth Environment Action Programme adopted by Decision No 1600/2002/EC of the European Parliament and of the Council OJ L 242, 10.9.2002, p.
Turpmāk minētajā programmā ir uzsvērta Eiropas iniciatīvu izstrādāšana, veicinot valsts un pašvaldības iestāžu informētību un uzlabojot zinātnisko izpratni par datiem un informāciju attiecībā uz stāvokli un tendencēm vides jomā.
That Programme further calls for emphasis on the development of European initiatives to raise the awareness of the public and of local authorities and to improve scientific knowledge of and data and information on the state and trends of the environment.
Tajā arī prasīts īstenot šādus prioritārus pasākumus: veikt politikas pasākumu iepriekšēju novērtēšanu un paveiktā novērtējumu, izveidot saikni starp vidē un citās nozarēs iesaistītajiem dalībniekiem informācijas, profesionālās apmācības, izpētes, izglītības un politikas jomā, cita starpā regulāri informējot plašāku sabiedrību, kā arī pārskatot un regulāri kontrolējot informācijas un ziņošanas sistēmas.
It also requires the following priority actions to be pursued: ex-ante and ex-post evaluation of policy measures, development of bridges between environmental and other actors in the fields of information, training, research, education and policies, ensuring regular information inter alia to inform the wider public and reviewing and regularly monitoring information and reporting systems.
Turklāt ir vajadzīgs, lai vides likumdošanā, kas tiks pieņemta turpmāk, efektīvā veidā tiktu aplūkots monitorings un datu savākšana, un lai tiktu izstrādāti zemes uzraudzības lietojumi un instrumenti, kas palīdzētu dalībvalstīm izveidot attiecīgas datu savākšanas sistēmas.
It additionally requires monitoring and data collection to be addressed efficiently in future environmental legislation and the development to be stepped up of earth monitoring applications and tools to support Member States in setting up adequate data collection systems.
Ir vairākas nopietnas problēmas attiecībā uz tādas telpiskās informācijas pieejamību, kvalitāti, organizāciju un piekļuvi, kas vajadzīga, lai sasniegtu Sestajā vides rīcības programmā izklāstītos mērķus.
A number of serious problems exist regarding the availability, quality, organisation and accessibility of spatial information needed in order to achieve the objectives set out in the Sixth Environment Action Programme.
Problēmas, kas skar telpiskās informācijas pieejamību, kvalitāti, organizāciju un piekļuvi, ir raksturīgas daudziem politikas un informācijas tematiem un tās ir sastopamas dažādos valsts iestāžu līmeņos.
The problems regarding the availability, quality, organisation and accessibility of spatial information are common to a large number of policy and information themes and are experienced across the various levels of public authority.
To atrisināšanai ir vajadzīgi pasākumi, kuros tiek apskatīta sadarbspējīgu telpisko datu un to pakalpojumu apmaiņa, piekļuve un kopīgs lietojums dažādos valsts iestāžu līmeņos un dažādās nozarēs.
Solving these problems requires measures that address exchange, sharing, access and use of interoperable spatial data and spatial data services from across the various levels of public authority and from across different sectors.
Tāpēc ir jāizveido telpiskās informācijas infrastruktūra Kopienā.
An infrastructure for spatial information in the Community should therefore be established.
Telpiskās informācijas infrastruktūra Eiropas Kopienā, turpmāk saukta arī "INSPIRE", ir jāizveido, balstoties uz telpiskās informācijas infrastruktūrām, ko izveidojušas dalībvalstis, kas atbilst kopīgiem noteikumiem un ko papildina Kopienas līmeņa pasākumi.
The Infrastructure for Spatial Information in the European Community, also referred to as INSPIRE, should be based on the infrastructures for spatial information that are created by the Member States and that are made compatible with common rules and are supplemented with measures at Community level.
Ar šo pasākumu palīdzību jāpanāk, ka telpiskās informācijas infrastruktūras, ko izveidojušas dalībvalstis, ir saderīgas un lietojamas pārrobežu kontekstā.
These measures should ensure that the infrastructures for spatial information created by the Member States are compatible and are useable in a transboundary context.
Telpiskās informācijas infrastruktūrām dalībvalstīs jābūt veidotām tā, lai vispiemērotākajā veidā tiktu nodrošināta telpisko datu uzglabāšana, pieejamība un uzturēšana; lai atbilstošā veidā būtu iespējams apvienot no dažādiem Kopienas avotiem savāktus telpiskos datus un kopīgi sadalīt vairākiem lietojumiem un lietotājiem; lai vienā valsts iestādes līmenī savāktus telpiskos datus būtu iespējams kopīgi lietot visos dažādajos valsts iestāžu līmeņos; lai telpiskie dati kļūtu pieejami uz tādiem nosacījumiem, kas neierobežo to plašu lietošanu; lai būtu viegli noteikt pieejamos telpiskos datus, novērtēt to piemērotību attiecīgajam mērķim un pārzināt nosacījumus, kas piemērojami to lietošanai.
The infrastructures for spatial information in the Member States should be designed to ensure that spatial data are stored, made available and maintained at the most appropriate level; that it is possible to combine spatial data from different sources across the Community in a consistent way and share them between several users and applications; that it is possible for spatial data collected at one level of public authority to be shared between all the different levels of public authorities; that spatial data are made available under conditions that do not restrict their extensive use; that it is easy to discover available spatial data, to evaluate their fitness for purpose and to know the conditions applicable to their use.
Tomēr telpiskās informācijas tehniskie un saimnieciskie aspekti apgrūtina tās izmantošanu vides politikās, kā arī kavē vides apsvērumu iekļaušanu citās politikās.
However, the technical and economic aspects of spatial information hamper its use in support of environmental policies and of the integration of environmental considerations into other policies.
Tāpēc jāsagatavo konkrēti noteikumi saistībā ar telpisko informāciju, apskatot saistības, izņēmumus un drošības pasākumus.
Consequently, it is necessary to make specific provisions for spatial information in terms of obligations, exceptions and safeguards.
Šī direktīva neierobežo Direktīvu 2003/4/EK, izņemot konkrētus noteikumus, kuros apskatīts pamatojums piekļuves ierobežošanai šai direktīvā paredzētajiem telpiskajiem datiem, novēršot iespēju pārmērīgi ierobežot piekļuvi tiem.
This Directive is without prejudice to Directive 2003/4/EC except with respect to certain provisions that address the grounds for limiting access to the spatial data covered by this Directive, avoiding the possibility of unduly limitations of access to the spatial data covered by this Directive.
, kuras mērķi papildina šajā direktīvā izklāstītos mērķus.
the objectives of which are complementary to those of this Directive.
Komisijai tomēr jāveic papildu pasākumi, lai apskatītu jautājumus, kas saistīti ar tās valsts sektora informācijas konkrētās kategorijas atkārtotu izmantošanu, uz kuru attiecas šī direktīva.
However, the Commission should take further measures to address issues relevant for the re-use of the specific category of public sector information covered by this Directive.
Daudzas iniciatīvas tiek īstenotas valsts un Kopienas līmenī, lai savāktu, saskaņotu vai organizētu telpiskās informācijas izplatīšanu vai lietošanu.
Many initiatives are taken at national and Community level to collect, harmonise or organise the dissemination or use of spatial information.
Šādas iniciatīvas var būt noteiktas Kopienas tiesību aktos (piemēram, Komisijas 2000. gada 17. jūlija Lēmumā 2000/479/EK par Eiropas piesārņojošo vielu reģistru (EPER) saskaņā ar 15. pantu Padomes Direktīvā 96/61/EK (
Such initiatives may be established by Community legislation (for example by Commission Decision 2000/479/EC of 17 July 2000 on the implementation of a European pollutant emission register (EPER) according to Article 15 of Council Directive 96/61/EC
1996. gada 24. septembris
of 24 September 1996
Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 788/2004 (OV L 138, 30.4.2004., 17. lpp.).
Regulation as amended by Regulation (EC) No 788/2004 (OJ L 138, 30.4.2004, p.
zemes virsmas programma, Eiropas Transporta politikas informācijas sistēma) vai arī var rasties no iniciatīvām, kas tiek īstenotas valsts vai reģionu līmenī.
, in the framework of Community funded programmes (for example CORINE land cover, European Transport Policy Information System) or may emanate from initiatives taken at national or regional level.
Šī direktīva ne vien papildinās šādas iniciatīvas, piedāvājot sistēmu, kas nodrošinās to sadarbspēju, bet arī balstīsies uz esošo pieredzi un iniciatīvām, nevis atkārtos jau paveikto.
Not only will this Directive complement such initiatives by providing a framework that will enable them to become interoperable, it will also build upon existing experience and initiatives rather than duplicate the work that has already been done.
Šī direktīva jāattiecina uz telpiskajiem datiem, kas atrodas valsts iestāžu rīcībā vai kurus to uzdevumā izmanto, un tā jāattiecina uz telpiskajiem datiem, ko valsts iestādes izmanto savu uzdevumu veikšanai.
This Directive should apply to spatial data held by or on behalf of public authorities and to the use of spatial data by public authorities in the performance of their public tasks.
Ievērojot konkrētus nosacījumus, tā tomēr jāattiecina arī uz telpiskajiem datiem, kas atrodas fizisku vai juridisku personu rīcībā, kuras nav valsts iestādes, ja vien attiecīgās fiziskās vai juridiskās personas to pieprasa.
Subject to certain conditions, however, it should also apply to spatial data held by natural or legal persons other than public authorities, provided that these natural or legal persons request this.
Šai direktīvai nav jānosaka prasības attiecībā uz jaunu vides stāvokļa datu savākšanu vai šādas informācijas sniegšanu Komisijai, jo šos jautājumus reglamentē citi ar vidi saistīti tiesību akti.
This Directive should not set requirements for the collection of new data on the state of the environment, or for reporting such information to the Commission, since those matters are regulated by other legislation related to the environment.
Valsts infrastruktūras jāievieš pakāpeniski un attiecīgi šajā direktīvā apskatītie telpisko datu temati jāsaskaņo dažādos prioritāšu līmeņos.
The implementation of the national infrastructures should be progressive and, accordingly, the spatial data themes covered by this Directive should be accorded different levels of priority.