natgillin/translations-raw huggingface dataset:
ņemot vērā 1993. gada jūnijā Vispasaules cilvēktiesību konferencē pieņemto Vīnes deklarāciju un rīcības programmu,
having regard to the Vienna Declaration and Programme of Action, adopted by the June 1993 World Conference on Human Rights,
ņemot vērā Apvienoto Nāciju Organizācijas Ģenerālās asamblejas 1993. gada decembrī pieņemto deklarāciju par vardarbības izskaušanu pret sievietēm ‐ pirmo starptautiska mēroga cilvēktiesību instrumentu, kas attiecas vienīgi uz vardarbību pret sievietēm,
having regard to the December 1993 UN General Assembly Declaration on the Elimination of Violence against Women, the first international human rights instrument relating solely to violence against women,
ņemot vērā 1994. gada 13. septembrī Kairā notikušajā Apvienoto Nāciju Organizācijas starptautiskajā konferencē par iedzīvotājiem un attīstību pieņemto deklarāciju un rīcības programmu,
having regard to the Declaration and the Programme of Action of the UN International Conference on Population and Development, adopted in Cairo on 13 September 1994,
ņemot vērā 1995. gada 15. septembrī Pekinā notikušajā Vispasaules konferencē par sievietēm pieņemto Pekinas deklarāciju un rīcības programmu,
having regard to the Beijing Declaration and Platform for Action, adopted by the World Conference on Women on 15 September 1995,
ņemot vērā Eiropas Padomes Sieviešu un vīriešu iespēju vienlīdzības komitejas 1999. gada 12. aprīļa rezolūciju par sieviešu dzimumorgānu izkropļošanu,
having regard to the Council of Europe Committee on Equal Opportunities for Women and Men resolution of 12 April 1999 on female genital mutilation (FGM),
ņemot vērā Parlamenta 1999. gada 16. aprīļa nostāju par grozīto priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes lēmumam, ar ko pieņem Kopienas rīcības programmu (
having regard to its position of 16 April 1999 on the amended proposal for a European Parliament and Council decision adopting a programme of Community action (the DAPHNE Programme) on measures aimed to prevent violence against children, young persons and women OJ C 219, 30.7.1999, p.
ņemot vērā Pamattiesību hartas pasludināšanu Eiropadomes Nicas sanāksmē 2000. gada 7. decembrī, ko kopīgi īstenoja Padome, Eiropas Parlaments un Komisija,
having regard to the joint proclamation of the Charter of fundamental rights by the Council, the European Parliament, and the Commission at the Nice European Council of 7 December 2000,
ņemot vērā Eiropas Padomes Parlamentārās asamblejas 2001. gada 22. maija rezolūciju Nr. 1247(2001) par sieviešu dzimumorgānu izkropļošanu,
having regard to Council of Europe Parliamentary Assembly resolution 1247 (2001) of 22 May 2001 on FGM,
ņemot vērā Eiropas Padomes Parlamentārās asamblejas 2001. gada 3. maija ziņojumu par sieviešu dzimumorgānu izkropļošanu,
having regard to the report on FGM adopted on 3 May 2001 by the Council of Europe Parliamentary Assembly,
ņemot vērā Apvienoto Nāciju Organizācijas Cilvēktiesību komisijas 2003. gada 22. aprīļa rezolūciju 2003/28 par 6. februāra pasludināšanu par starptautisko absolūtas neiecietības dienu pret sieviešu dzimumorgānu kropļošanu,
having regard to UN Commission on Human Rights resolution 2003/28 of 22 April 2003 declaring 6 February the international day of "zero tolerance" of female genital mutilation,
ņemot vērā kopš 2005. gada 25. novembra spēkā esošā Āfrikas Cilvēktiesību un tautu tiesību hartas 2003. gada protokola (Maputu protokola) 2., 5., 6. un 19. pantu,
having regard to Articles 2, 5, 6, and 19 of the 2003 Protocol to the African Charter on Human and Peoples" Rights, also known as the "Maputo Protocol", which entered into force on 25 November 2005,
ņemot vērā ES līguma 6. un 7. pantu par cilvēktiesību ievērošanu (vispārējie principi) un EK līguma 12. un 13. pantu (nediskriminācija),
having regard to Articles 6 and 7 of the EU Treaty on respect for human rights (general principles) and Articles 12 and 13 of the EC Treaty (non-discrimination),
ņemot vērā Sieviešu tiesību un dzimumu līdztiesības komitejas ziņojumu ( A6-0054/2009 ),
having regard to the report of the Committee on Women's Rights and Gender Equality ( A6-0054/2009 ),
tā kā saskaņā ar Pasaules veselības organizācijas (PVO) apkopotajiem datiem no 100 līdz 140 miljoniem sieviešu un meiteņu visā pasaulē ir cietušas no dzimumorgānu apgraizīšanas un saskaņā ar PVO un ANO Iedzīvotāju fonda datiem katru gadu apmēram 2–3 miljoni sieviešu ir potenciāli pakļautas riskam ciest no šīs prakses un tās ārkārtīgi smagajām sekām uz veselību;
whereas, according to figures compiled by the World Health Organization (WHO), between 100 and 140 million women and girls worldwide have undergone genital mutilation, and, according to figures from the WHO and the United Nations Population Fund, approximately two to three million women a year are potentially at risk from these severely disabling practices,
tā kā Eiropā katru gadu apmēram 180 000 emigrējušo sieviešu cieš no dzimumorgānu izkropļošanas vai ir pakļautas dzimumorgānu izkropļošanas riskam;
whereas every year approximately 180 000 female emigrants in Europe undergo, or are in danger of undergoing, FGM,
tā kā saskaņā ar PVO datiem šāda prakse ir izplatīta vismaz 28 Āfrikas valstīs, dažās Āzijas valstīs un Tuvajos Austrumos;
whereas, according to the WHO, FGM is widely practised in at least 28 African countries, some Asian countries and in the Middle East,
tā kā vardarbība pret sievietēm, tostarp arī sieviešu dzimumorgānu kropļošana, ir radusies sabiedrības struktūrās, kuru pamatā ir dzimumu nevienlīdzība un nelīdzsvarotas varas attiecības, dominēšana un kontrole, kad, pamatojoties uz sabiedrības un ģimenes spiedienu, tiek pārkāptas tādas pamattiesības kā tiesības uz personas neaizskaramību;
whereas violence against women, including FGM, derives from social structures based on inequality between the sexes and on a skewed balance of power, domination, and control in which social and family pressure leads to violation of a fundamental right, namely respect for the integrity of the human person,
tā kā meitenēm piespiedu kārtā veikta dzimumorgānu apgraizīšana ir kategoriski nosodāma prakse, kuru īstenojot, tiek nepārprotami pārkāpti starptautiskie un valstu tiesību akti, ar kuriem aizsargā bērnus un bērnu tiesības;
whereas sexual mutilation imposed on young girls calls for the most emphatic condemnation and constitutes an obvious violation of international and national legislation protecting children and their rights,
tā kā PVO ir konstatējusi četrus sieviešu dzimumorgānu izkropļošanas veidus, sākot ar klitoridektomiju (klitora daļēja vai pilnīgu izgriešana) un ekscīziju (klitora un mazo kaunuma lūpu izgriešana), kas veido apmēram 85 % sieviešu dzimumorgānu izkropļošanas gadījumu, un beidzot ar izkropļošanas galējo izpausmi, proti, infibulāciju (pilnīga klitora un mazo kaunuma lūpu izgriešana, lielo kaunuma lūpu iekšējās virmas izgriešana un vulvas aizšūšana, atstājot tikai šauru vaginālo atveri) un intracīziju (klitora vai kaunuma lūpu saduršana, sacaurumošana vai griezumu izdarīšana),
whereas the WHO has identified four types of FGM, ranging from clitoridectomy (partial or total removal of the clitoris) and excision (removal of the clitoris and the labia minora) – the latter accounts for 85% of FGM procedures – to the most extreme form, infibulation (removal of all of the clitoris and the labia minora and of the inside of the labia majora and stitching of the vulva, leaving only a narrow vaginal opening), and introcision (pricking, piercing, or incising of the clitoris or the labia),
tā kā jebkāda sievietes dzimumorgānu izkropļošana neatkarīgi no tā, kādā apmērā tā veikta, ir pret sievieti vērsts vardarbības akts, ar ko tiek pārkāptas sievietes pamattiesības, it īpaši tiesības uz personas un ķermeņa neaizskaramību un garīgās veselības aizsardzību, un nodarīts kaitējums seksuālajai un reproduktīvajai veselībai, un tā kā šādi pārkāpumi nekādā gadījumā nav attaisnojami ar dažādu kultūras tradīciju ievērošanu vai iniciācijas ceremoniju izpildi;
whereas any form of FGM, of whatever degree, is an act of violence against women which constitutes a violation of their fundamental rights, particularly the right to personal integrity and physical and mental health, and of their sexual and reproductive health; whereas such violations can under no circumstances be justified by respect for cultural traditions of various kinds or initiation ceremonies,
tā kā Eiropā no dzimumorgānu izkropļošanas ir cietušas aptuveni 500 000 sievietes un tā kā dzimumorgānu izkropļošana ir ierasta prakse īpaši imigrantu un bēgļu ģimenēs, turklāt meitenēm šīs procedūras veikšanai pat liek doties uz izcelsmes valsti;
whereas in Europe some 500 000 women have suffered FGM and whereas it is particularly in immigrant and refugee families that such circumcision is customary and girls are even sent back to their home country for this purpose,
tā kā dzimumorgānu izkropļošana gan īstermiņā, gan ilgtermiņā rada visai smagu un neatgriezenisku kaitējumu cietušo sieviešu un meiteņu fiziskajai un garīgajai veselībai, smagi iedragā personību un personas neaizskaramību un dažos gadījumos pat var izraisīt nāvi; tā kā procedūras veikšanai izmanto primitīvus instrumentus un netiek veikti antiseptiski pasākumi un tāpēc var rasties nevēlamas blakusparādības, piemēram, sāpīgas dzimumattiecības un dzemdības, neatgriezeniski orgānu bojājumi un komplikācijas (piemēram, asiņošana, šoka stāvoklis, infekcijas, AIDS vīrusa pārnešana, stinguma krampji, labdabīgi audzēji), kā arī nopietnas komplikācijas grūtniecības un dzemdību norisē;
whereas FGM causes very serious and irreparable injuries in the short and long term to the physical and mental health of the women and girls who undergo it, constituting a grave assault on their person and integrity and in some cases can even be fatal; whereas the use of rudimentary instruments and the absence of antiseptic precautions have further harmful effects so that sexual intercourse and childbirth may become painful, the organs are irreparably damaged and there may be complications such as haemorrhaging, shock, infection, transmission of the AIDS virus, tetanus, benign tumours and serious complications affecting pregnancy and childbirth,
tā kā dzimumorgānu izkropļošana ir vairākās starptautiskās konvencijās noteikto sieviešu un meiteņu tiesību pārkāpums un šāda prakse ir aizliegta dalībvalstu krimināllikumos un ir pretrunā ES Pamattiesību hartas principiem;
whereas FGM, which is a violation of women's and girls' rights as enshrined in various international conventions, is prohibited under the criminal law of the Member States and in breach of the principles laid down in the Charter of Fundamental Rights of the European Union,
tā kā 2008. gada 16. janvāra rezolūcijā Parlaments arī mudina dalībvalstis pieņemt īpašus noteikumus attiecībā uz sieviešu dzimumorgānu izkropļošanu, lai būtu iespējams uzsākt kriminālvajāšanu pret personām, kuras šādām procedūrām pakļauj bērnus;
whereas its resolution of 16 January 2008 also urges Member States to adopt specific provisions on FGM enabling prosecutions to be brought against persons who perform such procedures on children,
tā kā Konvencijā par jebkādas sieviešu diskriminācijas izskaušanu ir noteikts, ka konvencijas dalībvalstīm jāveic visi piemērotie pasākumi, lai grozītu vai atceltu spēkā esošos likumus, noteikumus, paražas un praksi, kas diskriminē sievietes, un visi piemērotie pasākumi, lai rosinātu izmaiņas vīriešu un sieviešu sociālās uzvedības un kultūras modeļos un tādējādi panāktu, ka tiek novērsti aizspriedumi, līdzšinējie ieradumi un jebkura prakse, kuras pamatā ir priekšstats par viena vai otra dzimuma pārākumu vai vājumu vai stereotipisks vīriešu un sieviešu lomu sadalījums;
whereas the Convention on the Elimination of All Forms of Discrimination against Women requires States Parties to take all appropriate measures to modify or abolish existing laws, customs and practices which constitute discrimination against women, and to take all appropriate measures to modify the social and cultural patterns of conduct of men and women, with a view to achieving the elimination of prejudices and customary and all other practices which are based on the idea of the inferiority or the superiority of either of the sexes or on stereotyped roles for men and women,
tā kā 1989. gadā pieņemtajā Konvencijā par bērna tiesībām ir noteikts, ka konvencijas dalībvalstis ievēro konvencijā noteiktās tiesības un nodrošina tās katram bērnam, uz kuru attiecas to jurisdikcija, bez jebkādas diskriminācijas un neatkarīgi no dzimuma, un veic visus piemērotos un efektīvos pasākumus, lai likvidētu pārmantotās tradīcijas, kas negatīvi ietekmē bērna veselību;
whereas the Convention on the Rights of the Child adopted in 1989 requires States Parties to respect and ensure the rights set forth in the Convention to each child within their jurisdiction without discrimination of any kind, irrespective of the child's sex and to take all effective and appropriate measures with a view to abolishing traditional practices prejudicial to the health of children,
tā kā Āfrikas Hartā par bērna tiesībām un labklājību parakstītājvalstīm ir ieteikts izskaust sociālās ieražas un kultūras tradīcijas, kas kaitē bērna labklājībai, cieņai un normālai pieaugšanai un attīstībai;
whereas the African Charter on the Rights and Welfare of the Child recommends that signatory states eliminate social and cultural practices affecting the welfare, dignity, and the normal growth and development of the child,
tā kā 1993. gada jūnijā pieņemtās Vīnes deklarācijas un rīcības programmas 18. punktā ir noteikts, ka sieviešu un meiteņu cilvēktiesības ir neatņemama, būtiska un nedalāma vispārējo cilvēktiesību daļa;
whereas paragraph 18 of the Vienna Declaration and Programme of Action, adopted in June 1993, states that the human rights of women and girls are an inalienable, integral, and indivisible part of universal human rights,
tā kā Apvienoto Nāciju Organizācijas 1993. gada deklarācijas par vardarbības pret sievietēm izskaušanu 2. pantā skaidri minēta sieviešu dzimumorgānu izkropļošana un citas pārmantotas tradīcijas, kas sievietēm nodara ļaunumu;
whereas Article 2 of the 1993 UN Declaration on the Elimination of Violence against Women refers explicitly to FGM and other traditional practices harmful to women,
tā kā minētās deklarācijas 4. pants paredz, ka valstīm jānosoda vardarbība pret sievietēm un ka tās nevar atsaukties uz paražām, tradīcijām vai reliģiskiem apsvērumiem, lai izvairītos no pienākuma izskaust šādu vardarbību;
whereas Article 4 of that Declaration stipulates that states should condemn violence against women and should not invoke customs, traditions, or religious considerations to avoid the obligation of eliminating it,
tā kā 1994. gadā Kairā notikušās ANO starptautiskās konferences par iedzīvotājiem un attīstību rīcības programmā valstu valdības tiek aicinātas izskaust sieviešu dzimumorgānu izkropļošanu visur, kur tā tiek praktizēta, un sniegt atbalstu nevalstiskajām organizācijām (NVO) un reliģiskajām iestādēm, kuras cīnās, lai izskaustu šo praksi;
whereas the Programme of Action of the UN International Conference on Population and Development, held in Cairo in 1994, calls on governments to abolish FGM wherever it exists and to support the NGOs and religious institutions which are fighting to eliminate such practices,
tā kā ĀKK un ES partnerības nolīgums (Kotonū nolīgums) ir balstīts uz līdzīgiem vispārējiem principiem un tajā ir paredzēti noteikumi par sieviešu dzimumorgānu izkropļošanas aizliegumu (9. pants, kurā precizēti galvenie nolīguma elementi, un 25. un 31. pants, kuri attiecīgi veltīti sociālās attīstības un dzimumu līdztiesības jautājumiem);
whereas the ACP-EU partnership agreement (Cotonou Agreement) is based on similar universal principles and contains provisions serving to prohibit female genital mutilation (Article 9, specifying the essential elements of the agreement, and Articles 25 and 31 on, respectively, social development and gender issues),
tā kā Eiropas Padomes Parlamentārās asamblejas 2001. gada 3. maijā pieņemtajā ziņojumā ir pausta prasība aizliegt sieviešu dzimumorgānu apgraizīšanu, atzīstot šo praksi par necilvēcīgu un pazemojošu izturēšanos Eiropas Cilvēktiesību konvencijas 3. panta nozīmē; tā kā šajā ziņojumā ir uzsvērts, ka kultūru un tradīciju aizsardzība nedrīkst gūt pārsvaru pār pamattiesību ievērošanu un spīdzināšanai līdzvērtīgu darbību aizliegšanas nepieciešamību;
whereas the report adopted on 3 May 2001 by the Council of Europe Parliamentary Assembly calls for FGM to be banned and equates it with inhuman and degrading treatment within the meaning of Article 3 of the European Convention on Human Rights; whereas the report maintains that the protection of cultures and traditions must not be allowed to take precedence over respect for fundamental rights and the need to outlaw practices amounting to torture,
tā kā saistībā ar Eiropas kopējo imigrācijas un patvēruma politiku Padome un Komisija atzīst, ka sieviešu dzimumorgānu izkropļošana ir cilvēktiesību pārkāpums; tā kā arvien pieaug tādu patvēruma pieprasījumu skaits, kuru pamatojumā meiteņu vecāki norāda, ka savā izcelsmes valstī jūtas apdraudēti, jo nav devuši piekrišanu tam, ka viņu meitām sakropļo dzimumorgānus;
whereas, as far as a common European immigration and asylum policy is concerned, the Council and Commission recognise that FGM constitutes a violation of human rights; whereas an increasing number of asylum requests by parents are justified by the threat to which they may be subject in their home country for having refused to consent to their child undergoing FGM,
tā kā vecākiem piešķirtais patvēruma meklētāju statuss diemžēl negarantē, ka viņu bērnam vairs nedraudēs dzimumorgānu izkropļošanas risks, jo dažos gadījumos dzimumorgānu izkropļošana tiek veikta vēlāk, kad ģimene jau apmetusies uz dzīvi uzņemošajā ES dalībvalstī;
whereas unfortunately, granting to parents the status of asylum seekers does not guarantee that the child will escape from the risk of FGM which, in some cases, is carried out after the family has settled in the EU host country,
tā kā valstīs esošie jauniešu un ģimeņu centri un struktūras ģimenēm jau laikus var piedāvāt palīdzību, lai preventīvi vērstos pret sieviešu dzimumorgānu izkropļošanu,
whereas national centres and institutions for young people and families can provide help to families in time to act preventively against the performance of FGM,
stingri nosoda sieviešu dzimumorgānu izkropļošanu kā cilvēka pamattiesību pārkāpumu un kā meiteņu un sieviešu neaizskaramības un personības ievainojumu, tādēļ pauž viedokli, ka sabiedrībai šī prakse ir jāuzskata par nopietnu noziedzīgu nodarījumu;
Roundly condemns FGM as a violation of fundamental human rights, as well as a savage breach of the integrity and personality of women and girls and therefore considers it to be a serious crime in the eyes of society;
aicina Komisiju un dalībvalstis izstrādāt vispārēju stratēģiju un rīcības plānus, lai Eiropas Savienībā likvidētu sieviešu dzimumorgānu kropļošanas praksi un ar likumdošanas, administratīvo, preventīvo, audzināšanas un sociālo mehānismu palīdzību, it īpaši plašā mērogā izplatot informāciju par neaizsargātajām grupām pieejamajiem aizsardzības mehānismiem, nodrošinātu cietušajām personām un potenciālajiem upuriem efektīvu aizsardzību;
Calls on the Commission and Member States to draw up an overall strategy and action plans aimed at banishing FGM from the EU and, to that end, to provide the means required – in the form of laws and administrative provisions, prevention systems, and education and social measures, and in particular, wide dissemination of information regarding the existing protection mechanisms available to vulnerable groups – to enable real and potential victims to be properly protected;
pastāv uz to, ka ikviens patvēruma pieprasījums, kura pamatojumā meiteņu vecāki minējuši, ka savā izcelsmes valstī jūtas apdraudēti, jo nav devuši piekrišanu tam, ka viņu meitām sakropļo dzimumorgānus, ir jāizskata atsevišķi un jānodrošina, ka šiem pieprasījumiem pievienoti detalizēti pierādījumi, kuros ņemta vērā pieprasījuma kvalitāte, patvēruma meklētāja personība un uzticamība, kā arī pieprasījumā norādīto motīvu patiesums;
Insists on the necessity to examine on a case by case basis each asylum request made by parents on the grounds that they are threatened in their home country for having refused to consent to their child undergoing FGM and to ensure that such requests are supported by a thorough body of evidence which takes into account the quality of the request, the personality and the credibility of the asylum seeker, and whether the motives behind the request are genuine;
pastāv uz to, ka sievietēm un meitenēm, kurām, pamatojoties uz draudošo dzimumorgānu izkropļošanas risku, piešķirts patvērums Eiropas Savienībā, kā preventīvs pasākums regulāri veicama medicīniskā apskate pie ārsta vai veselības aizsardzības iestādē, lai nodrošinātu viņām aizsardzību pret to, ka dzimumorgānu izkropļošana varētu tikt izdarīta pēc ierašanās Eiropas Savienībā; uzskata, ka šāds pasākums nekādā gadījumā nebūtu uzskatāms par minēto sieviešu un meiteņu diskrimināciju, bet gan par veidu, kā Eiropas Savienībā nodrošināt sieviešu dzimumorgānu izkropļošanas aizliegumu;
Insists that women and girls who are granted asylum in the EU because of the threat of FGM should as a preventive measure have regular check-ups by health authorities and/or doctors, to protect them from any threat of FGM being carried out subsequently in the EU; considers that this measure would be in no way discriminatory against these women and girls, but a way to ensure that FGM is banned in the EU;
prasa atbalstīt šo vispusīgo stratēģiju, izmantojot izglītības programmas un rīkojot valsts un starptautiska mēroga izpratnes veicināšanas kampaņas;
Calls for this overall strategy to be accompanied by educational programmes and the organisation of national and international awareness raising campaigns;
atbalsta Eiropola centienus koordinēt Eiropas policijas spēku sanāksmi, lai pastiprinātu pasākumus cīņā pret sieviešu dzimumorgānu izkropļošanu, risinātu jautājumu par zemo ziņošanas līmeni un grūtībām rast pierādījumus un liecības, un lai efektīvi veiktu par šiem noziegumiem atbildīgo personu kriminālvajāšanu; šajā sakarībā aicina dalībvalstis izskatīt iespējamos papildu pasākumus upuru aizsardzības nodrošināšanai;
Supports the moves by Europol to coordinate a meeting of European police forces with a view to intensifying the measures to combat FGM, tackling the issues related to the low reporting rate and the difficulty of finding evidence and testimonies, and taking effective steps to prosecute offenders; to that end calls on the Member-States to examine possible additional measures for the protection of victims once they have come forward;
norāda, ka iepriekšminētajā Maputu protokolā norādītie pasākumi nevēlamas prakses izskaušanai, piemēram, sieviešu dzimumorgānu izkropļošanas likvidēšanai, ir šādi: sabiedrības izpratnes veicināšana ar informācijas, formālās un neformālās izglītības un kampaņu palīdzību, jebkāda dzimumorgānu izkropļošanas veida aizliegums, piemērojot likumus un soda sankcijas, tostarp aizliegums medicīnas personālam veikt šādas procedūras, cietušo sieviešu atbalsts, paredzot viņām veselības aprūpes pakalpojumus, juridiskās konsultācijas, psiholoģisko palīdzību un izglītību, un to sieviešu aizsardzība, kuras ir pakļautas riskam kļūt par nevēlamas prakses vai cita veida vardarbības, ļaunprātīgas izmantošanas vai neiecietības upuriem;
Observes that the measures to overcome harmful practices such as FGM which are referred to in the above-mentioned Maputo Protocol comprise the following: creation of public awareness by means of information, formal and informal education and campaigns, prohibition of all forms of FGM, including its performance by medical personnel, by means of laws and sanctions, support for victims through health services, legal and judicial support, psychological counselling and training and protection of women who are at risk of being subjected to harmful practices or other forms of violence, abuse and intolerance;