natgillin/translations-raw huggingface dataset:
tā kā Eiropā ir atšķirības attiecībā uz noilguma termiņu, kā arī uz noilguma termiņa sākšanos, datumu, kad kļuvis zināms par cietušo personu, iespēju pārtraukt vai izbeigt termiņu, liecību sniegšanu un aizstāvības apgalvojumu par noilguma termiņa izbeigšanos;
whereas in Europe there is a divergence in respect of limitation periods, the commencement of the running of time, the date of knowledge, the ability to interrupt or stop the running of time, the presentation of evidence and the assertion of the defence of the expiry of the limitation period,
tā kā šādas atšķirības negadījumos cietušajiem var izraisīt nevēlamas sekas pārrobežu tiesas procesos, radot cietušo personu ceļā šķēršļus, viņiem izmantojot savas tiesības citas dalībvalsts teritorijā un dažos gadījumos varbūtēji arī savā valstī, kad viņiem jāpakļaujas citas valsts tiesību aktiem;
whereas the extent of such divergence may give rise to undesirable consequences for the victims of accidents in cross-border litigation, placing obstacles in the way of injured individuals when they are exercising their rights in Member States other than their own, and in some cases potentially also their own State, and are required to rely upon foreign law,
tā kā attiecībā uz pārrobežu negadījumiem it īpaši izraisās šādas problēmas, proti, dažās valstīs nav nodrošināta jebkāda speciāla aizsardzība nepilngadīgajiem un personām ar invaliditāti attiecībā uz noilguma termiņa sākšanos, kā rezultātā viņi var zaudēt tās tiesības uz kompensāciju, kuras viņiem būtu saglabātas, ja viņi būtu cietuši nelaimes gadījumā citā dalībvalstī, nevis savējā; dažās valstīs vienīgais veids, kā pārtraukt noilguma termiņu, ir tiesvedības uzsākšana un procesa virzīšana: pārrobežu tiesas prāvās šāda pieeja var izraisīt problēmas, jo sarunas būs nepieciešamas ilgāku laiku, un nespēja pārtraukt noilguma termiņu cietušajam var radīt nelabvēlīgu situāciju, jo viņam nāksies maksāt ievērojamas summas agrīnajā posmā, uzsākot tiesvedību un virzot procesu, pirms nav bijis iespējams pabeigt sarunas;
whereas, in particular, the following issues arise in relation to trans-national accidents: in some countries minors and persons under a disability are not afforded any special protection in respect of the running of time for limitation purposes, and may thus lose rights to claim compensation which they would otherwise retain when injured in a Member State other than their own; in some countries the only way to stop the running of time for limitation purposes is to issue or serve proceedings: in cross-border litigation such an approach may give rise to problems since negotiations will necessarily take longer and an inability to prevent the limitation clock from continuing to tick may place the victim in the disadvantageous position of having to incur considerable costs at an early stage by issuing and serving proceedings before it becomes possible to conclude negotiations,
tā kā, ņemot vērā atšķirības attiecībā uz noilguma termiņu pārrobežu negadījumos, kad personas guvušas miesas bojājumus, būtu atbilstīgi noteikt dažus principus, kuri attiektos uz būtiskākajiem jautājumiem;
whereas, given the divergences in relation to limitation periods in trans-national personal injury cases, it might be appropriate for some principles to be laid down that are confined to essentials,
tā kā ir pienācīgi izpildīts Reglamenta 39. panta 2. punkta nosacījums, ka neviens šāda veida priekšlikums netiek gatavots,
whereas the condition in Rule 39(2), that no proposal should be in preparation, is duly fulfilled,
aicina Komisiju veikt izpēti par to, kāda ir pastāvošo atšķirīgo noilguma termiņu ietekme uz iekšējo tirgu un īpaši uz iedzīvotājiem, kuru brīvības ir noteiktas Līgumā.
Calls on the Commission to carry out an inquiry into the effects of the existence of differing limitation periods on the internal market, and particularly on citizens exercising their freedoms under the Treaty.
Šim pētījumam īpaši ir jānoskaidro to pārrobežu miesas bojājumu skaits, un jānovērtē jebkādas grūtības un/vai problēmas, kas radušās cietušajai pusei noilguma termiņu atšķirību dēļ, ņemot vērā B apsvērumā minētos gadījumus;
In particular, this study should seek to quantify the number of personal injury cases involving a cross-border element and assess any difficulties and/or hardship caused to injured parties as a result of the divergence of limitation periods, having regard to the issues set out in recital B;
aicina Komisiju izstrādāt ziņojumu par noilguma termiņiem, balstoties uz pētījuma novērtējumu, īpaši pievēršot uzmanību iespējamām izvēlēm, sākot ar noilguma termiņu ierobežotu saskaņošanu un beidzot ar kolīzijas normu piemērošanu;
Calls on the Commission to draw up a report on limitation periods following the evaluation of the study, dealing in particular with possible options ranging from a limited harmonisation of limitation periods to the use of a conflict-of-laws rule;
aicina Komisiju attiecīgā gadījumā, balstoties uz atbilstīgi 1. punktam veiktās izpētes rezultātiem, un pēc apspriešanās ar Parlamentu iesniegt Parlamentam likumdošanas priekšlikumu saskaņā ar EK Līguma 65. panta c) apakšpunktu un 67. panta 5. punkta otro ievilkumu par noilguma termiņu attiecībā uz personu prasībām miesas bojājumu un nāves gadījumos pārrobežu tiesas procesos ar šādiem detalizētiem ieteikumiem, kas pievienoti šai rezolūcijai;
Requests the Commission, where appropriate, in the light of the inquiry carried out pursuant to paragraph 1 and after consulting Parliament, to submit to Parliament, on the basis of Article 65(c) and the second indent of Article 67(5) of the EC Treaty, a legislative proposal on limitation periods in respect of personal injury and fatal accident claims in cross-border litigation, following the detailed recommendations set out in the annex hereto;
apstiprina, ka ieteikumi, kas pievienoti šai rezolūcijai, ievēro subsidiaritātes principu un pilsoņu pamattiesības; aicina Komisiju rūpīgi pārbaudīt, vai ir stingri ievērots subsidiaritātes princips un proporcionalitātes apsvērumi; iesaka īpašu vērību ir pievērst, lai nodrošinātu, ka tiek atlasīts tāds normatīvā regulējuma veids, kas vismazāk iejaucas sistēmā, un lai izpētītu, vai, piemēram, problēmu varētu labāk atrisināt, ieviešot izcelsmes valsts principu;
Confirms that the recommendations set out in the annex hereto respect the principle of subsidiarity and the fundamental rights of citizens; calls on the Commission to verify carefully that the principle of subsidiarity and considerations of proportionality are stringently enforced; advises that particular attention be paid to ensuring that the least intrusive form of legislation is selected and to examining whether, for example, the problem might not be best resolved by introducing the country of origin principle;
uzskata, ka pieprasītajam priekšlikumam nedrīkst būt finansiāla ietekme;
Considers that the proposal requested must not have any financial implications;
uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju un pievienotos detalizētos ieteikumus Padomei, Komisijai un dalībvalstu parlamentiem un valdībām.
Instructs its President to forward this resolution and the accompanying detailed recommendations to the Council and the Commission and to the parliaments and governments of the Member States.
kas radusies saistībā ar personas miesas bojājumu vai tā rezultātā,
arising from or resulting from personal injury,
ko cēluši cietušā mantinieki vai
brought by the victim's heirs, or
ko cēlusi cita persona, ja cietušais guvis miesas bojājumus vai ir iestājusies cietušā nāve,
brought by another person where the victim suffered personal injuries or had a fatal accident,
Ir jānosaka vispārējs četru gadu noilguma termiņš neatkarīgi no saistības rakstura, prasības iemesla vai atbildētāja personības, izņemot gadījumus, ja valsts atbilstošajā prasību tiesiskajā regulējumā ir paredzēts ilgāks termiņš, un tādā gadījumā prasības iesniedzēja pienākums ir apliecināt šāda ilgāka termiņa esamību.
The general limitation period should be four years irrespective of the nature of the obligation, the cause of action, or the identity of the defendant, except where the proper law of the claim provides for a longer period, in which case the burden of proving the existence of that longer period is to be discharged by the claimant.
Noilguma termiņam ir jābeidzas termiņa pēdējās dienas pēdējā brīdī; tas ir jāaprēķina saskaņā ar tās dalībvalsts oficiālo kalendāru, kurā prasītājs uzsāk tiesvedību; netiek ieskaitīta diena, kad radies iemesls prasības celšanai.
The limitation period should expire upon expiry of the last moment of its last day; it should be computed in accordance with the official calendar of the Member State in which the claimant issues proceedings; and the day on which the cause of action arises should not be counted.
Ja noilguma termiņš tiek pagarināts, nākošais noilguma termiņš ir jāaprēķina no iepriekšējā noilguma termiņa beigu datuma.
If a limitation period is extended, the new limitation period should be computed from the date of expiry of the preceding limitation period.
Noilguma termiņam ir jāsākas:
The limitation period should start:
no dienas, kad radies iemesls prasības celšanai saistībā ar personas gūto traumu vai no dienas, kad (faktiski vai izsecinot) ir kļuvis zināms par cietušo (ja tas noskaidrots vēlāk);
from the date on which the cause of action for personal injury accrued or from the date of (actual or constructive) knowledge (if later) of the person injured;
gadījumā, ja prasību iesniedz mantinieki, – no dienas, kad iestājusies cietušā nāve, vai no datuma, kad (faktiski vai izsecinot) ir kļuvis zināms par mantiniekiem vai mantojumu (ja tas noskaidrots vēlāk);
in the case of claims by heirs, from the date of death or the date of (actual or constructive) knowledge (if later) of the heirs of the estate;
gadījumā, ja prasību ceļ pastarpināti cietušie, – no dienas, kad iestājusies cietušā nāve, vai no dienas, kad (faktiski vai izsecinot) ir kļuvis zināms (ja tas noskaidrots vēlāk) par pastarpināti cietušo (nāves gadījumi), vai no dienas, kad radies iemesls prasības celšanai, vai no dienas, kad (faktiski vai izsecinot) ir kļuvis zināms (ja noskaidrots vēlāk) par cietušo personu (nav bojāgājušo).
in the case of claims by secondary victims, from the date of death or the date of (actual or constructive) knowledge (if later) of the secondary victim (fatal accidents) or the date on which the cause of action accrued or the date of (actual or constructive) knowledge (if later) of the person injured (non-fatal accidents).
Noilguma termiņš būtu jāaptur, ja atbildētājs tīši, negodīgi, nepamatoti vai kļūdas dēļ ir slēpis faktus vai pierādījumus, kuru rezultātā iestājas atbildētāja atbildība.
The running of the limitation period should be suspended where the defendant has deliberately, dishonestly, unreasonably or as a result of a mistake concealed the existence of facts or matters giving rise to the liability of the defendant.
Noilguma termiņš būtu jāpārtrauc: uzsākot tiesvedību; ja prasītājs ir darījis atbildētājam zināmu savu nodomu sākt ārpustiesas procedūru; ja prasītājs ir darījis atbildētājam zināmu savu nodomu sākt sarunas; vai ja prasītājs ir darījis atbildētājam zināmu, ka ceļ prasību par kaitējuma atlīdzību.
The limitation period should be interrupted by: the commencement of judicial proceedings; any act of the claimant notified to the defendant having the purpose of commencing extra-judicial proceedings; any act of the claimant notified to the defendant having the purpose of initiating negotiations; or any other act of the claimant notified to the defendant informing the defendant of the fact of the claimant's claim for damages.
Atbilstīgi noteikumi būtu jāiekļauj attiecībā uz prasību ierobežošanu, tiesas rīcības brīvību, piemērojot noilgumu, sekmīgi ierobežotas prasības ietekmi, kā arī vairākiem prasītājiem un/vai atbildētājiem.
Appropriate provisions should be included on pleading limitation, discretion of the court in applying the limitation period, the effects of successfully pleading limitation and multiple claimants/defendants.
Eiropas Parlamenta rezolūcija par jaunu sieviešu un meiteņu diskrimināciju izglītības jomā ( 2006/2135(INI) )
European Parliament resolution on educational discrimination against young women and girls ( 2006/2135(INI) )
vēlreiz apstiprinot Eiropas Kopienu dibināšanas līguma 2. pantā, 3. panta 2. punktā, 13. pantā, 137. panta 1. punkta i) apakšpunktā un 141. pantā noteiktos principus,
reaffirming the principles laid down in Articles 2, 3(2), 13, 137(1)(i), and 141 of the Treaty establishing the European Community,
ņemot vērā 2000. gadā pasludināto Eiropas Savienības Pamattiesību hartu un īpaši tās 23. pantu,
having regard to the Charter of Fundamental Rights of the European Union proclaimed in 2000, and in particular Article 23 thereof,
ņemot vērā 1950. gadā pieņemto Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvenciju,
having regard to the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms of 1950,
vērā ANO 1948. gada 10. decembrī pieņemto Vispārējo cilvēktiesību deklarāciju;
having regard to the United Nations (UN) Universal Declaration of Human Rights of 10 December 1948,
ņemot vērā ANO Tūkstošgades attīstības mērķus (TAM), it īpaši TAM3 par dzimumu līdztiesības veicināšanu un sieviešu ietekmes palielināšanu kā priekšnoteikumu, lai cita starpā sasniegtu līdztiesību visos izglītības līmeņos un visās darba jomās,
having regard to the UN Millennium Development Goals (MDGs), in particular MDG3 on promoting gender equality and empowering women as a prerequisite to, among other things, achieving equality at all levels of education and in all areas of work,
ņemot vērā ANO Izglītības, zinātnes un kultūras organizācijas (UNECSO) globālā monitoringa ziņojumus "Izglītība visiem" 2003./2004. g., 2005. g. un 2006. g.,
having regard to the UN Educational, Scientific and Cultural Organisation's (UNESCO) Global Monitoring Reports on Education for All of 2003/2004, 2005 and 2006,
ņemot vērā Komisijas 2006. gada 4. jūlija paziņojumu "Ceļā uz ES stratēģiju par bērnu tiesībām" ( COM(2006)0367 ),
having regard to the Commission communication of 4 July 2006 entitled 'Towards an EU strategy on the Rights of the Child' ( COM(2006)0367 ),
ņemot vērā Komisijas 2006. gada 1. marta paziņojumu "Ceļvedis sieviešu un vīriešu līdztiesībā 2006.–2010. gadam" ( COM(2006)0092 ),
having regard to the Commission communication of 1 March 2006 entitled 'Roadmap for equality between women and men 2006-2010' ( COM(2006)0092 ),
ņemot vērā Komisijas 2005. gada 1. jūnija paziņojumu "Nediskriminācija un iespēju vienlīdzība visiem − pamatstratēģija" ( COM(2005)0224 ),
having regard to the Commission communication of 1 June 2005 entitled 'Non-discrimination and equal opportunities for all - A framework strategy' ( COM(2005)0224 ),
ņemot vērā Komisijas 2004. gada 19. februāra paziņojumu ( COM(2004)0115 ) un 2005. gada 14. februāra paziņojumu ( COM(2005)0044 ) par sieviešu un vīriešu līdztiesību,
having regard to the Commission communications of 19 February 2004 ( COM(2004)0115 ) and of 14 February 2005 ( COM(2005)0044 ) on equality between men and women,
ņemot vērā Komisijas 2003. gada 5. februāra paziņojumu "Augstskolu loma zināšanu Eiropā" ( COM(2003)0058 ),
having regard to the Commission communication of 5 February 2003 entitled 'The role of the universities in the Europe of knowledge' ( COM(2003)0058 ),
ņemot vērā deklarāciju, kas pieņemta 2005. gada 4. februārī Luksemburgā rīkotajā Eiropas Savienības ministru konferencē par dzimumu līdztiesības politiku,
having regard to the Declaration made by the European Union Ministers responsible for Gender Equality Policy at the Conference of Ministers of Gender Equality held in Luxembourg on 4 February 2005,
ņemot vērā deklarāciju par romu iesaistīšanas desmitgadi 2005.–2015. g., ko Sofijā 2005. gada 2. februārī parakstīja Centrālās un Dienvidaustrumeiropas valstu premjerministri,
having regard to the Declaration on the Decade of Roma Inclusion 2005-2015, signed in Sofia on 2 February 2005 by the Prime Ministers of the participating Central and South Eastern European States,
ņemot vērā deklarāciju, ko pieņēma 1992. gadā Atēnās notikušajā Eiropas konferencē par sievietēm varas pozīcijās, un saskaņā ar kuru ir minēts, ka "sievietes pārstāv pusi no cilvēces talantiem un zināšanām",
having regard to the Athens Declaration made at the 1992 European Summit on Women in Power, which states that "women represent half the potential talent and skills of humanity"
ņemot vērā Kultūras un izglītības komitejas un Sieviešu tiesību un dzimumu līdztiesības komitejas ziņojumus un runas,
having regard to the reports and speeches of the Committee on Culture and Education and of the Committee on Women's Rights and Gender Equality,
ņemot vērā Sieviešu tiesību un dzimumu līdztiesības komitejas ziņojumu ( A6-0416/2006 ),
having regard to the report of the Committee on Women's Rights and Gender Equality ( A6-0416/2006 ),
tā kā dalībvalstu statistikas dati norāda uz zemāku sieviešu īpatsvaru pēcdiploma kvalifikāciju ieguvēju vidū, salīdzinot ar vīriešiem, un tā kā ir ziņots par to, ka dažādu ar dzimumu saistītu ierobežojumu dēļ mazāk sieviešu, nekā vīriešu, pievēršas mūžizglītībai;
whereas statistics from the Member States indicate that a lower proportion of women than men are obtaining postgraduate qualifications, and whereas it is reported that a lower number of women than men are undertaking lifelong learning on account of diverse gender-related restrictions,
tā kā mājsaimniecības darbus un pienākumus ģimenē joprojām veic galvenokārt sievietes, un tādējādi atvēlētais laiks viņu turpmākām mācībām un mūžizglītībai ir ierobežots,
whereas household and family tasks are still performed largely by women, and consequently the time available to them for further training and lifelong learning is limited,
tā kā izglītības, īpaši augstākās izglītības, pieejamība ir sevišķi apgrūtināta jauniešiem no ģimenēm ar zemiem ienākumiem, un tiek veicināta to tradīciju turpināšana, kas dod priekšroku zēnu izglītošanai;
whereas access to education, and in particular higher education, is especially difficult for young people from low-income families, which leads to a reinforcement of the traditional preference for education for boys,
tā kā nozīmīgais progress, kas gūts dzimumu līdztiesībā izglītības jomā galvenokārt attiecas uz labvēlīgu kvantitatīvu attīstību, t.i., saistībā ar to sieviešu skaita palielināšanos, kurām ir piekļuve visu līmeņu izglītībai, bet kam nav atbilstošu kvalitātes attīstības rādītāju attiecībā uz studiju jomas un specialitātes izvēli, kuru pārsvarā nosaka sabiedrības viedokļi un tradicionālie dzimumu stereotipi;
whereas the significant progress made as regards gender equality in education mainly relates to positive quantitative developments, i.e. an increase in the numbers of women gaining access to all levels of education, without a corresponding qualitative development as regards the selection of courses of study and specialities, which results from social perceptions and the traditional roles of the sexes,
tā kā izglītība ir svarīga Eiropas vērtība, kā arī viena no pamattiesībām un galvenais līdzeklis sociālajā iekļaušanā; tā kā problēmas un zināmi aizspriedumi attiecībā uz izglītotām sievietēm turpina pastāvēt sabiedrībā un tā kā izglītotas sievietes bieži nevar atrast iespējas īstenot savas spējas profesionālajā un sabiedriskajā dzīvē;
whereas education is an important European value, a fundamental right, and a key instrument for social inclusion; whereas challenges and certain prejudices against educated women continue to exist in society, and whereas educated women often do not find opportunities to fulfil their potential in professional and public life,
tā kā dažās kultūrās joprojām pastāv tradicionāli un reliģiski aizspriedumi, kas ierobežo meiteņu un jaunu sieviešu piekļuvi izglītībai;
whereas in certain cultures traditional and religious prejudices still exist, restricting girls" and young women's access to education,
tā kā daudzās dalībvalstīs izglītība netiek pienācīgi finansēta no valsts budžeta un turklāt pedagoģisko darbu pārsvarā veic sievietes,
whereas many Member States lack adequately funded education budgets and at the same time most of the teaching is done by women,
norāda, ka meitenēm un sievietēm ir cilvēktiesības uz izglītību un profesionālo apmācību, kas veido būtisku sastāvdaļu, lai pilnībā ievērotu visas citas sociālās, ekonomiskās, kultūras un politiskās tiesības;
Points out that the education and training of girls and women is a human right and an essential element for the full enjoyment of all other social, economic, cultural and political rights;
atzinīgi vērtē to, ka vidēji astoņas no desmit meitenēm pabeidz studijas augstākās izglītības iestādēs Eiropā un ka statistikas dati norāda uz vienlīdzīgām iespējām abiem dzimumiem iegūt augstāko izglītību un uz patiešām augstu sieviešu motivāciju, ja viņas neierobežo ar dzimumu saistīti iemesli;
Welcomes the fact that an average of eight out of ten girls studying at higher education establishments in the Member States complete their studies and that statistics indicate that equal opportunities exist for both sexes in terms of obtaining higher education and indeed indicate a higher level of motivation among women when they are not restricted by reasons of gender;
norāda, ka izglītībā un pētniecībā pēc studiju beigšanas sieviešu skaits ir lielāks (59 %), tomēr šis skaits būtiski sarūk turpmākā karjeras posmā – no 43 % sieviešu ar zinātņu doktora grādu tikai 15 % tiek piešķirts profesora nosaukums;
Points out that in education and research, women outnumber men as graduates (59%), yet their presence decreases consistently as they progress up the career ladder, from 43% of PhDs down to only 15% of full professors;
atzinīgi vērtē to, ka saistībā ar ANO Tūkstošgades projektu ir veikti vairāki praktiski pasākumi, lai samazinātu dzimumu nevienlīdzību attiecībā uz izglītības pieejamību, un ka dalībvalstīs notiek atklātas debates par abu dzimumu piekļuvi izglītībai;
Welcomes the fact that several practical steps have been taken as part of the UN Millennium Project to reduce gender inequality in access to education and that equal access to education for both sexes is being debated openly in the Member States;
atzinīgi vērtē augstākās izglītības sistēmas reformu, kuras pamatā ir Lisabonas stratēģija un kura ir īpaši saistīta ar mūžizglītību, kas jaunām sievietēm sniedz iespēju turpināt izglītību;
Welcomes the reform of the university education system arising from the Lisbon strategy and relating in particular to lifelong learning, which provides young women with the opportunity to continue their education;
atzinīgi vērtē 2000. gadā publicēto Komisijas ziņojumu par skolu izglītības kvalitāti, kurā ir analizēti 16 rādītāji, tostarp izglītības pieejamība no dzimumu aspekta;
Welcomes the Commission's report on the quality of school education, published in 2000, which analyses 16 indicators, including access to education from the point of view of gender;
atzinīgi vērtē plānu izveidot Dzimumu līdztiesības institūtu, kurš tostarp arī uzraudzītu izglītības pieejamību abiem dzimumiem atsevišķās dalībvalstīs un pasaulē;
Welcomes the creation of an Institute for Gender Equality, whose activities should include monitoring the situation as regards access to education for both sexes in individual Member States and throughout the world;
iesaka, vērtējot politiku vienlīdzīgas piekļuves izglītībai jomā, balstīties uz novērtējumu, kurā izmantoti statistikas dati atsevišķi pa dzimumiem, lai labāk izceltu un risinātu problēmas saistībā ar nevienlīdzību, kas joprojām pastāv attiecībā uz piekļuvi atsevišķiem augstākās akadēmiskās kvalifikācijas veidiem un to iegūšanu, tostarp pēcdiploma līmenī un zinātniskā pētniecībā, kā arī mūžizglītības jomā;
Recommends that policy in the area of equal access to education be evaluated on the basis of an assessment of gender-differentiated statistics, so as better to highlight and resolve the inequalities that persist in gaining access to and obtaining certain higher academic qualifications, including at postgraduate level and in scientific research, as well as in the area of lifelong learning;