natgillin/translations-raw huggingface dataset:
atkārtoti apstiprina ENPI kā EKP finansēšanas instrumenta nozīmi; tomēr uzsver nepieciešamību nodrošināt lielāku elastīgumu un mērķtiecīgāku palīdzību, jo īpaši pilsoniskajai sabiedrībai un vietējām kopienām, īstenojot augšupejošu pieeju; turklāt aicina veikt visaptverošu EKPI efektivitātes analīzi, lai labāk izmantotu pieejamos finanšu instrumentus un līdzekļus saistībā ar ES attiecībām ar tās dienvidu kaimiņvalstīm un nodrošinātu attīstības palīdzības pienācīgu izmantošanu saņēmējvalstīs; uzskata par īpašu svarīgu finansējuma pārredzamību un antikorupcijas mehānismu iekļaušanu finansēšanas instrumentos; uzsver dažādu EKPI programmu pārvaldības un īstenošanas uzraudzības nozīmi; uzsver, ka ir svarīgi stiprināt pārrobežu projektus, attīstīt cilvēku tuvināšanas programmas un izstrādāt reģionālās sadarbības iniciatīvas; aicina Komisiju un EĀDD pēctecības instrumenta sagatavošanas sākumposmā apspriesties ar Parlamentu un pilsoniskās sabiedrības ieinteresētajām personām;
Reiterates the value of the ENPI as the financing instrument for the ENP; emphasises, however, the need to provide more flexibility and ensure that assistance is targeted more effectively, particularly at civil society and local communities, in keeping with the bottom-up approach; calls, further, for a comprehensive efficiency analysis of the ENPI with the aim of making better use of the available financial instruments and funds in the context of the EU's relations with its southern neighbours and ensuring that development aid and assistance is used properly in beneficiary countries; regards the transparency of funding and the inclusion of anti-corruption mechanisms in the financing instruments as vital; underscores the value of monitoring the management and implementation of the various ENPI programmes; stresses the importance of strengthening cross-border projects, stepping up people-to-people programmes and developing incentives for regional cooperation; calls on the Commission and the EEAS to consult Parliament and civil society stakeholders at an early stage in the forthcoming preparation of the successor instrument;
aicina Padomi pieņemt likumdošanas priekšlikumu, lai grozītu EKPI regulas 23. pantu, ko Komisija iesniedza 2008. gada maijā un Parlaments pieņēma 2008. gada 8. jūlijā, jo tas ļaus atkārtoti ieguldīt no iepriekšējām darbībām atgūtos līdzekļus un līdz ar to nodrošinās ES ar ļoti nepieciešamu līdzekli, lai mazinātu pašreizējās finanšu krīzes ietekmi uz reālo ekonomiku un pārtikas cenu būtisko pieaugumu kaimiņu reģionā, jo īpaši dienvidu kaimiņvalstīs;
Calls on the Council to adopt the legislative proposal to amend Article 23 of the ENPI regulation presented by the Commission in May 2008 and adopted by Parliament on 8 July 2008, which would make it possible to re-invest funds returned following past operations and thus provide the EU with a much-needed tool to alleviate the impact of the current financial crisis on the real economy and the impact of the substantial increases in food prices on the neighbourhood region, in particular the Southern Neighbourhood;
uzsver, ka EKPI nav vienīgais pieejamais instruments programmu un darbību finansēšanai saskaņā ar EKP, un tādēļ uzstāj, ka ir vajadzīga saskaņota pieeja, kuras pamatā ir visu finanšu instrumentu izmantošana; tādēļ aicina EĀDD un Komisiju sniegt skaidru pārskatu par saņēmējvalstīm piešķirtajiem līdzekļiem, tostarp arī norādīt līdzekļu sadalījumu pēc instrumentiem;
Stresses that the ENPI is not the only instrument available to finance programmes and actions under the ENP, and insists, therefore, on the need for a coherent approach based on using all financial instruments; calls, therefore, on the EEAS and the Commission to provide a clear overview of the money allocated per beneficiary country, including a breakdown per instrument;
uzsver nepieciešamību ES gaidāmajā daudzgadu finanšu shēmā 2014.–2020. gadam palielināt EKP dienvidu dimensijai piešķirtos līdzekļus, lai nodrošinātu, ka finansējums atbilst politiskajam vērienam, un lai īstenotu noteikumus par īpašo statusu, neskarot citas EKP prioritātes; uzsver nepieciešamību ievērot vienošanos, kas tika panākta pēc Komisijas paziņojuma Pastāvīgo pārstāvju komitejai 2006. gadā, saskaņā ar kuru atbilstīgi demogrāfiskajai situācijai divas trešdaļas no EKPI finansējuma tiek piešķirtas dienvidu valstīm, bet viena trešdaļa – austrumu valstīm;
Emphasises the need to increase the funds allocated to the southern dimension of the ENP in the EU's forthcoming MFF for the period from 2014 to 2020 in order to ensure that funding matches political ambitions and to implement the provisions on advanced status without affecting the other priorities of the ENP; insists on the need to comply with the agreement reached following the statement made by the Commission to COREPER in 2006, which earmarks two-thirds of ENPI funding for the southern countries and one-third to the eastern countries, in accordance with demographic weighting;
tomēr uzsver, ka jebkuram piešķirto līdzekļu palielinājumam būtu jābalstās uz precīzu vajadzību novērtējumu un jāatbilst īstenoto programmu efektivitātes pieaugumam, kā arī jābūt pielāgotam un hierarhiski strukturētam atkarībā no katras saņēmējvalsts vajadzībām;
Emphasises, however, that any increase in the funds allocated should be based on an accurate assessment of needs and consistent with an increase in the effectiveness of the programmes implemented, tailored and prioritised according to the requirements of each beneficiary country;
uzsver Eiropas Parlamenta būtisko nozīmi, nodrošinot, ka Eiropas stabilitātes un labklājības nodrošināšana ir cieši saistīta ar demokrātisko pārvaldību un ekonomikas un sociālo progresu tās dienvidu kaimiņvalstīs, un veicinot politiskās debates, pilnvērtīgas brīvības, demokrātiskās reformas un tiesiskumu tās kaimiņu partnervalstīs, jo īpaši ar parlamentu sadarbības delegāciju un Savienības Vidusjūrai starpniecību;
Stresses the key role of the European Parliament in ensuring that Europe's stability and prosperity are closely linked to democratic governance and economic and social progress in its ENP southern neighbours and in promoting political debate, fully-fledged freedoms, democratic reforms and the rule of law in its neighbouring partner countries, especially through the inter-parliamentary delegations and the PA-UfM;
atgādina par apņemšanos turpināt īstenot parlamentārās kontroles tiesības attiecībā uz EKP īstenošanu, taču arī regulāri apspriesties ar Komisiju par ENPI piemērošanu; atzinīgi vērtē Komisijas un EĀDD plašās apspriedes par EKP pārskatīšanu un pauž cerību, ka Komisija un EĀDD arī nodrošinās pilnīgu un regulāru apspriešanos ar Parlamentu, sagatavojot attiecīgos dokumentus, piemēram, EKP rīcības plānus; turklāt prasa saskaņā ar LESD 218. panta 10. punktu, kurā teikts, ka Parlamentu nekavējoties un pilnīgi informē visos procedūras posmos, nodrošināt Parlamentam sarunu pilnvaras visu starptautisko nolīgumu noslēgšanas procesā ar EKP partnervalstīm;
Reiterates its commitment to continue exercising the right of parliamentary scrutiny over the implementation of the ENP, also by holding regular debates with the Commission on the application of the ENPI; welcomes the broad consultation by the Commission and the EEAS on the ENP review, and hopes that the Commission and the EEAS will also guarantee that Parliament is fully and systematically consulted on the preparation of relevant documents, such as ENP Action Plans; furthermore, calls for Parliament to be granted access to the negotiating mandates for all international agreements in the process of being concluded with the ENP partner countries, in accordance with Article 218(10) TFEU, which states that Parliament must be immediately and fully informed at all stages of the procedure;
uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei, Komisijai, Komisijas priekšsēdētāja vietniecei/Savienības augstajai pārstāvei ārlietās un drošības politikas jautājumos, Eiropas Ārējās darbības dienestam, dalībvalstu un EKP valstu valdībām un parlamentiem un Savienības Vidusjūrai ģenerālsekretāram.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission, the Vice-President of the Commission/High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy, the European External Action Service, the governments and parliaments of the Member States and the ENP countries and the Secretary-General of the Union for the Mediterranean.
B7-0244 , 0245 , 0246 , 0247 un 0248/2011
B7-0244 , 0245 , 0246 , 0247 and 0248/2011
ņemot vērā 2010. gada 25. novembra rezolūciju par desmito gadadienu ANO Drošības padomes Rezolūcijai Nr. 1325 (2000) par sievietēm, mieru un drošību Pieņemtie teksti, P7_TA(2010)0439 .
having regard to its resolution of 25 November 2010 on the 10th Anniversary of UN Security Council Resolution 1325 (2000) on Women, Peace and Security Texts adopted, P7_TA(2010)0439 .
ņemot vērā 2011. gada 17. februāra rezolūciju par stāvokli Ēģiptē Pieņemtie teksti, P7_TA(2011)0064 .
having regard to its resolution of 17 February 2011 on the situation in Egypt Texts adopted, P7_TA(2011)0064 .
ņemot vērā 2011. gada 10. marta rezolūciju par dienvidu kaimiņvalstīm un jo īpaši Lībiju Pieņemtie teksti, P7_TA(2011)0095 .
having regard to its resolution of 10 March 2011 on the Southern Neighbourhood, and Libya in particular Texts adopted, P7_TA(2011)0095 .
ņemot vērā ANO Drošības padomes rezolūciju Nr. 1325 (2000) un Nr. 1820 (2008) par sievietēm, mieru un drošību un ANO Drošības padomes rezolūciju Nr. 1888 (2009) par seksuālo vardarbību pret sievietēm un bērniem bruņoto konfliktu situācijās,
having regard to UN Security Council Resolutions 1325 (2000) and 1820 (2008) on women, peace and security, and UN Security Council Resolution 1888 (2009) on sexual violence against women and children in situations of armed conflict,
ņemot vērā to, ka 2010. gada martā tika iecelts ANO ģenerālsekretāra īpašais pārstāvis jautājumos par seksuālo vardarbību bruņotos konfliktos un izveidota jauna ANO struktūrvienība dzimumu jautājumos (ANO sievietes),
having regard to the appointment in March 2010 of a Special Representative to the UN Secretary-General on Sexual Violence in Conflict, and the new UN Gender Entity (UN Women),
ņemot vērā ES pamatnostādnes attiecībā uz vardarbību pret sievietēm un meitenēm, kā arī ES pamatnostādnes attiecībā uz bērniem un bruņotiem konfliktiem,
having regard to the EU guidelines on violence and discrimination against women and girls and the EU guidelines on children and armed conflict,
ņemot vērā ANO 1984. gada 10. decembra Konvenciju pret spīdzināšanu un citiem nežēlīgiem, necilvēcīgiem vai cieņu pazemojošiem apiešanās un sodīšanas veidiem un ANO Ģenerālās asamblejas 1974. gada 14. decembra deklarāciju Nr. 3318 par Sieviešu un bērnu aizsardzību ārkārtas un bruņotu konfliktu situācijās un it īpaši tā 4. punktu, kurā ir pieprasīts veikt efektīvus pasākumus pret sieviešu vajāšanu, spīdzināšanu, vardarbību un pazemojošu attieksmi pret viņām.
having regard to the UN Convention against Torture and Other Cruel, Inhuman or Degrading Treatment or Punishment of 10 December 1984, and to UN General Assembly Declaration 3318 on the Protection of Women and Children in Emergency and Armed Conflict of 14 December 1974, in particular paragraph 4 thereof, which calls for effective measures against persecution, torture, violence and degrading treatment of women,
ņemot vērā citus ANO dokumentus par vardarbību pret sievietēm, piemēram, Pasaules Cilvēktiesību konferencē 1993. gada 25. jūnijā pieņemto Vīnes deklarāciju un rīcības programmu (A/CONF.
having regard to other UN instruments on violence against women, such as the Vienna Declaration and Programme of Action of 25 June 1993 adopted by the World Conference on Human Rights (A/CONF.
ņemot vērā ANO Ģenerālās asamblejas 1997. gada 12. decembra rezolūciju “Noziedzības novēršana un krimināltiesiski pasākumi pret sievietēm vērstas vardarbības izskaušanai” (A/RES/52/86), 2002. gada 18. decembra rezolūciju “Goda aizstāvēšanas vārdā pastrādātu noziegumu pret sievietēm izskaušana” (A/RES/57/179) un 2003. gada 22. decembra rezolūciju “Vardarbības pret sievietēm ģimenē izskaušana” (A/RES/58/147),
having regard to the UN General Assembly resolutions of 12 December 1997 entitled ‘Crime prevention and criminal justice measures to eliminate violence against women’ (A/RES/52/86), of 18 December 2002 entitled ‘Working towards the elimination of crimes against women committed in the name of honour’ (A/RES/57/179), and of 22 December 2003 entitled ‘Elimination of domestic violence against women’ (A/RES/58/147),
ņemot vērā 1998. gadā pieņemtos Romas Starptautiskās krimināltiesas statūtus un jo īpaši to 7. un 8. pantu, kuros ir noteikts, ka izvarošana, seksuāla verdzība, piespiedu prostitūcija, piespiedu grūtniecība, piespiedu sterilizācija vai jebkura cita veida seksuālā vardarbība ir noziegums pret cilvēci, un definēti kara noziegumi un šie noziegumi pielīdzināti spīdzināšanai un smagiem kara noziegumiem neatkarīgi no tā, vai šie noziegumi tiek veikti starptautisku vai iekšēju konfliktu laikā un vai tas notiek sistemātiski vai nē;
having regard to the Rome Statute of the International Criminal Court, adopted in 1998, and particularly Articles 7 and 8 thereof, which define rape, sexual slavery, enforced prostitution, forced pregnancy and forced sterilisation or any form of sexual violence as crimes against humanity and war crimes and equate them with a form of torture and a serious war crime, whether or not such acts are systematically perpetrated during international or internal conflicts,
tā kā sievietes aktīvi piedalījās sacelšanās kustībās Ziemeļāfrikā un Tuvajos Austrumos, lai panāktu lielāku demokrātiju un iegūtu vairāk tiesību un brīvības;
whereas women have actively participated in the uprisings for more democracy, rights and freedoms in North Africa and the Middle East,
tā kā Lībijā un Ēģiptē pie varas esošo režīmu pārstāvji šo revolūciju apspiešanā izmantoja seksuālus uzbrukumus, vēršoties tieši pret sievietēm un it īpaši ‐ padarot viņas neaizsargātas;
whereas the incumbent regimes in Libya and Egypt have resorted to sexual assaults as part of the conflict surrounding these revolutions, targeting women and, in particular, making them vulnerable,
tā kā seksuālā vardarbība, šķiet, tiek sistemātiski izmantota sieviešu iebiedēšanai un pazemošanai, tostarp bēgļu nometnēs, un tā kā pašreizējais varas vakuums var novest pie situācijas pasliktināšanās sieviešu un meiteņu tiesību jomā;
whereas sexual violence appears to be being used as a way of intimidating and degrading women, including in refugee camps, and whereas the power vacuum that has emerged can lead to deterioration of the rights of women and girls,
tā kā Ēģiptē protesta kustības dalībnieces apgalvo, ka militārpersonas veikušas jaunavības pārbaudes pēc tam, kad 2011. gada 9. martā sievietes tika aplenktas Tahrira laukumā un tad spīdzinātas un izvarotas, savukārt jaunavības pārbaudes veica un fotografēja karavīru klātbūtnē; tā kā dažas Ēģiptes sievietes tiks tiesātas kara tiesā par to, ka viņas nav izturējušas jaunavības pārbaudes, un dažām ir draudēts ar apsūdzībām prostitūcijā,
whereas in Egypt female protestors claim they were subjected to ‘virginity tests’ by the military, having been rounded up in the Tahrir Square on 9 March 2011 and subsequently subjected to torture and rape, while the ‘virginity tests’ were performed and photographed in the presence of male soldiers; whereas some Egyptian women will be tried before military courts for failing ‘virginity tests’, and some have been threatened with prostitutions charges,
tā kā daļa no plaša mēroga un sistemātiska izvarošanas un seksuālas verdzības noziegumiem ir atzīta Ženēvas Konvencijā kā noziegumi pret cilvēci un kara noziegumi, kuru izdarītāji būtu jātiesā Starptautiskajā Krimināltiesā; tā kā izvarošana tagad arī ir atzīta par vienu no genocīda noziegumiem, ja tā veikta ar mērķi pilnīgi vai daļēji iznīcināt konkrētu cilvēku grupu; tā kā ES ir jāatbalsta centieni izbeigt to noziedznieku nesodāmību, kuri vainojami seksuālajā vardarbībā pret sievietēm un bērniem;
whereas, when part of a widespread and systematic practice, rape and sexual slavery are recognised under the Geneva Convention as crimes against humanity and war crimes that should be tried before the International Criminal Court (ICC); whereas rape is now also recognised as an element of the crime of genocide when committed with intent to destroy, in whole or in part, a targeted group; whereas the EU should support efforts being aimed at ending impunity for perpetrators of sexual violence against women and children,
tā kā ir gūts apstiprinājums tam, ka bruņoti konflikti sievietes ietekmē nesamērīgi vairāk un īpašā veidā; tā kā būtu jāstiprina sieviešu loma miera nodibināšanā un konfliktu novēršanā un kara situācijā un konfliktu reģionos nonākušās sievietes un bērni jāaizsargā labāk, izmantojot dalību, profilaksi un aizsardzību;
whereas it has been proven that armed conflict has a disproportionate and unique impact on women; whereas the roles of women in peace building and conflict prevention should be strengthened, and women and children in war and conflict regions provided with better protection, through participation, prevention and protection,
tā kā ANO Drošības padomes rezolūciju Nr. 1820, 1888, 1889 un1325 īstenošana ir visu ANO dalībvalstu ‐ gan konfliktos cietušo valstu, gan atbalsta sniedzēju valstu, gan arī citu valstu ‐ kopīgas rūpes un pienākums ; tā kā šajā sakarībā uzmanība ir jāpievērš ES pamatnostādņu par vardarbību pret sievietēm un meitenēm un ES pamatnostādņu par bērniem bruņotos konfliktos un par cīņu pret bērnu visa veida diskrimināciju pieņemšanai 2008. gada decembrī, kas ir skaidrs politisks rādītājs, ka šie jautājumi ir ES prioritāte,
whereas the implementation of the commitments of UN Security Council Resolutions 1820, 1888, 1889 and 1325 is a common concern and a shared responsibility of each and every UN member state, be it conflict-affected, donor or other; whereas attention should be drawn in this respect to the adoption in December 2008 of EU guidelines on violence against women and girls and EU guidelines on children and armed conflict and combating all forms of discrimination against them, which send out the clear political signal that these are priorities for the Union,
aicina Komisiju un dalībvalstu valdības stingri nosodīt seksuālo vardarbību, sieviešu iebiedēšanu un vēršanos pret viņām Lībijā un Ēģiptē;
Calls on the Commission and the Member State governments to strongly oppose the use of sexual assaults on, and intimidation and targeting of, women in Libya and Egypt;
kategoriski nosoda jaunavības piespiedu pārbaudes, ko Ēģiptes armija veic attiecībā uz Tahrira laukumā aizturētajām protestējošām sievietēm, un uzskata šādu praksi par nepieņemamu, jo tā ir pielīdzināma spīdzināšanai; aicina Ēģiptes Augstāko militāro padomi nekavējoties veikt pasākumus, lai izbeigtu šo pazemojošo izturēšanos un nodrošinātu visu drošības un armijas spēku konkrētu apmācību par to, ka spīdzināšana un cita veida nepieļaujama izturēšanās, tostarp piespiedu jaunavības pārbaudes, turpmāk vairs nedrīkst tikt pieļauta un tiks pilnībā izmeklēta;
Strongly condemns forced ‘virginity tests’ inflicted by the Egyptian army on women protesters arrested in Tahrir Square and considers this practice as unacceptable, as it amounts to a form of torture; calls on Egypt's Supreme Military Council to take immediate measures to stop this degrading treatment and to ensure that all security and army forces are clearly instructed that torture and other ill-treatment, including forced ‘virginity tests’, cannot be tolerated and will be fully investigated;
aicina Ēģiptes iestādes steidzami veikt visu nepieciešamo, lai novērstu spīdzināšanu un izmeklētu visus gadījumus, kad tiek ļaunprātīgi izmantoti miermīlīgie demonstrētāji, un izbeigtu civiliedzīvotāju vajāšanu militārajās tiesās; ir īpaši nobažījies par cilvēktiesību organizāciju informāciju, ka militārie tribunāli ir likuši arestēt un notiesājuši nepilngadīgas personas;
Calls on the Egyptian authorities to take urgent steps to end torture, investigate all cases of abuses against peaceful demonstrators, and stop prosecuting civilians before military tribunals; is particularly concerned by reports from human rights organisations stating that minors have been arrested and sentenced by military tribunals;
uzsver, ka ikvienam būtu jābūt iespējai paust viedokli par savas valsts demokrātisko nākotni, netiekot apcietinātam, spīdzinātam vai pakļautam pazemojošai vai diskriminējošai attieksmei;
Stresses that everyone should be able to express their views on the democratic future of their country without being detained, tortured or subjected to degrading and discriminatory treatment;
uzsver, ka šo valstu sabiedrības jaunajās demokrātiskajās un juridiskajās struktūrās ir jānodrošina sieviešu vispārējo tiesību aizsardzība;
Stresses the need to ensure women's rights in general in the new democratic and legal structures of these societies;
uzsver, ka būtu jāatzīst sieviešu loma revolucionārajās norisēs un demokratizācijas procesos, vienlaikus uzsverot īpašos draudus, ar kuriem viņas saskaras, un vajadzību sekmēt un aizstāvēt viņu tiesības;
Emphasises that the role of women in the revolutions and the democratisation processes should be acknowledged, while highlighting the specific threats they face and the need to support and defend their rights;
aicina ES dalībvalstis aktīvi un ilgstoši ‐ gan politiski, gan finansiāli ‐ veicināt ANO Drošības padomes rezolūcijas Nr. 1325 pilnīgu īstenošanu un šajā rezolūcijā paredzēto kontroles institūciju un mehānismu izveidi Eiropas līmenī, savukārt ANO ‐ nodrošināt rezolūcijas īstenošanu visos starptautiskajos līmeņos;
Calls on the EU Member States actively to promote in the long term, both politically and financially, full implementation of UN Security Council Resolution 1325 and the establishment at European level of the control institutions and mechanisms provided for therein, and on the United Nations to ensure implementation of the resolution at all international levels;
uzsver nepieciešamību, demokratizācijas procesu kontekstā īstenojot Eiropas Kaimiņattiecību politikas (EKP) pasākumus, cilvēktiesību apsvērumus uzskatīt par galvenajiem un uzsver vajadzību darīt zināmu ES pieredzi, kas gūta, īstenojot līdztiesības politiku un cīnoties pret dzimuma vardarbību;
Stresses that there is a need to prioritise human rights in European Neighbourhood Policy (ENP) measures as an integral part of the democratisation process, and underlines the need to share EU experience on equality policy and on the fight against gender violence;
uzsver, ka ir jāīsteno vīriešu un sieviešu līdztiesības princips un jāatbalsta īpaši pasākumi, lai izstrādātu efektīvu un sistemātisku līdztiesības īstenošanas pieeju EKP valstīs; mudina valdības un pilsonisko sabiedrību uzlabot sieviešu sociālo integrāciju, tostarp cīņu pret analfabētismu un nodarbinātības un finansiālās neatkarības veicināšanu, lai nodrošinātu viņu ievērojamu klātbūtni visos līmeņos; uzsver, ka līdztiesībai ir jākļūst par pilnvērtīgu demokratizācijas procesa sastāvdaļu, ka papildus tam sieviešu un meiteņu izglītošanai ir jākļūst par prioritāti un ka izglītojot ir jāvairo izpratne par viņu tiesībām;
Emphasises the need to implement the principle of the equality of men and women and to support specific actions with a view to achieving an effective and systematic equality approach in the ENP countries; urges governments and civil society to increase women's social inclusion, including the fight against illiteracy and the promotion of employment, and their financial independence, so as to ensure a meaningful presence of women at all levels; stresses that equality must become an integral part of the democratisation process and that, moreover, education for women and girls should be a priority and should include raising awareness of their rights;