natgillin/translations-raw huggingface dataset:
stingri nosoda visa veida diskrimināciju un neiecietību, pamatojoties uz reliģisko pārliecību vai ticību, kā arī vardarbības aktus pret ticīgām kopienām; mudina attiecīgās valstis nodrošināt, lai to konstitucionālās un tiesiskās sistēmas paredz atbilstošas un efektīvas garantijas reliģijas un ticības brīvībai, kā arī efektīvus normatīvās aizsardzības līdzekļus tiem, kas cietuši tiesību uz reliģijas un ticības brīvību neievērošanas dēļ;
Strongly condemns all kinds of discrimination and intolerance based on religion and belief and acts of violence against all religious communities; urges the countries concerned to ensure that their constitutional and legislative systems provide adequate and effective guarantees of freedom of religion or belief as well as effective legal remedies for victims where the right to freedom of religion or belief is violated;
norāda, ka tiesības uz domas brīvību, pārliecību un reliģiju ir cilvēka pamattiesības, kuras garantē dažādi starptautiskie normatīvie instrumenti; tajā pašā laikā atgādina Parlamenta apņemšanos ievērot cilvēktiesību savstarpējās atkarības pamatprincipus;
Points out that the right to freedom of thought, conscience and religion is a fundamental human right which is guaranteed by various international legal instruments; recalls, at the same time, its commitment to the fundamental concept of interdependency of human rights;
spēcīgi atbalsta visas dialoga un reliģiju savstarpējās cieņas veicināšanas iniciatīvas; aicina visas reliģiskās iestādes veicināt toleranci un īstenot iniciatīvas, kas vērstas pret naidu, vardarbīgu radikālismu un ekstrēmismu;
Strongly supports any initiative to promote dialogue and mutual respect between religions; calls on all religious authorities to promote tolerance and to take initiatives against hatred and violent and extremist radicalisation;
mudina attiecīgo valstu valdības uzlabot kristīgo kopienu drošību; šajā sakarā uzsver, ka valsts iestāžu pienākums ir aizsargāt visas ticīgās kopienas, tostarp kristīgās kopienas, pret diskrimināciju un apspiešanu;
Urges the governments of the countries concerned to improve the security situation of the Christian communities; stresses therefore that the public authorities have a duty to protect all religious communities, including Christian communities, from discrimination and repression;
aicina Komisiju un Padomi ieviest jautājumu par kristīgo kopienu situāciju, īstenojot politisko dialogu ar valstīm, kurās šīs kopienas ir apdraudētas, veicinot attiecīgo valstu stratēģiskās saistības, kā to paredz starptautiskie līgumi par cilvēktiesībām;
Calls on the Commission and the Council to raise the subject of the situation of the Christian communities in the framework of the political dialogue with the countries where they are threatened, through the promotion of a strategic commitment from the countries concerned on the basis of the international treaties on human rights;
aicina Komisiju, Padomi un dalībvalstis arī turpmāk sniegt atbalstu cilvēktiesību un tiesiskuma nostiprināšanai visos ES ārpolitikas instrumentos;
Calls on the Commission, the Council and the Member States to make further contributions to the strengthening of human rights and the rule of law using all the EU's foreign policy instruments;
aicina Komisiju un Padomi pievērst īpašu uzmanību situācijai attiecībā uz ticīgajām kopienām, tostarp kristīgajām kopienām, valstīs, kur tās tiek apdraudētas, sagatavojot un īstenojot attīstības sadarbības un atbalsta programmas attiecībā uz šīm valstīm;
Calls on the Commission and Council to devote particular attention to the situation of religious communities, including Christian communities, in those countries where they are threatened, when drafting and implementing development cooperation and aid programmes with those same countries;
aicina Eiropas Savienību un visas dalībvalstis piešķirt vairāk finansējuma visām AN Augstā komisāra bēgļu jautājumos rīkotajām darbībām un humānās palīdzības pasākumiem;
Calls on the European Union and the Member States to earmark more funds for the activities of the UNHCR and for humanitarian aid managed by that organisation;
iesaka atbilstošajām Parlamenta komitejām apsvērt jautājumu par situāciju kristīgās kopienās, jo īpaši Tuvajos Austrumos;
Recommends that its relevant committees consider the situation of Christian communities, notably in the Middle East;
uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei, Komisijai, ANO ģenerālsekretāram un ANO Cilvēktiesību padomei.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission, the UN Secretary General and the UN Human Rights Council.
– André Brie un Giusto Catania GUE/NGL grupas vārdā,
– André Brie and Giusto Catania, on behalf of the GUE/NGL Group
ņemot vērā tā iepriekšējās rezolūcijas par cilvēktiesību un demokrātijas situāciju Uzbekistānā un Vidusāzijas valstīs,
having regard to its earlier resolutions concerning the human rights and democracy situation in Uzbekistan and the countries of Central Asia,
ņemot vērā Vispārējo lietu un ārējo attiecību padomes 2007. gada 15. un 16. oktobra secinājumus,
having regard to the conclusions of the General Affairs and External Relations Council (GAERC) of 15 and 16 October 2007,
tā kā Uzbekistānas valdība neatlaidīgi īsteno tās spīdzināšanas politiku, pieļauj sliktu izturēšanos un nopietnus cilvēktiesību pārkāpumus pret aizturētajām personām, kā arī nežēlīgi apietas ar cilvēktiesību aktīvistiem un politiskiem oponentiem;
whereas the Uzbek Government is persisting in its policy of torture, ill-treatment and serious human rights abuses against detainees, as well as the harsh treatment of human rights activists and political opponents,
tā kā Uzbekistānas prezidents I. Karimovs ir vadījis valsti kopš tās neatkarības atgūšanas 1989. gadā un viņa režīma laikā ir nostiprinājusies viņa personīgā vara un nav īstenotas politiskās, sociālās un ekonomiskās reformas;
whereas President Karimov has been the leader of Uzbekistan since the country gained independence in 1989 and whereas his regime has consolidated his personal power and neglected to implement any political, social and economic reforms,
tā kā Vispārējo lietu un ārējo attiecību padome 15. un 16. oktobrī nolēma nepaplašināt pret Uzbekistānu vērstās sankciju politikas apjomu un vienojās par to, ka uz sešiem mēnešiem tiks atcelti daži vīzu režīma ierobežojumi attiecībā uz Uzbekistānas augstākajiem ierēdņiem;
whereas the General Affairs and External Relation Council (GAERC) of 15 and16 October 2007 decided not to extend the scope of the EU sanctions policy on Uzbekistan and agreed on the suspension for six months of some of the visa restrictions on senior Uzbek officials,
tā kā 2007. gada 9. septembrī Taškentā tika nogalināts neatkarīgā teātra „ Ilkhom ” dibinātājs un mākslinieciskais vadītājs Mark Weil ; tā kā teātris „ Ilkhom ” ir viena no nedaudzajām opozīcijas balsīm, kas kultūras jomā vēl pastāv šajā valstī;
whereas Mark Weil, founder and art director of the independent Ilkhom Theatre, was murdered in Tashkent on 9 September 2007; whereas the Ilkhom Theatre is one of the very few remaining cultural opposition voices in the country,
tā kā 2007. gada 24. oktobrī Kirgizstānas pilsētā Ošā tika nogalināts žurnālists un Uzbekistānas režīma kritiķis Alisher Saipov ;
whereas the journalist and critic of the Uzbek regime Alisher Saipov was murdered in the Kirgiz city of Osh on 24 October 2007,
tā kā 2005. gada 7. oktobrī Fergānā tika arestēta un vēl joprojām tiek turēta viennīcā Taškentā nevardarbīgās cilvēktiesību organizācijas „ Plammenoe Serdtse ” vadītāja Mutabar Tadjibaeva , kura, tāpat kā daudzi citi cilvēktiesību aizstāvji, atrodas grūtos apstākļos, neskatoties uz viņas veselības strauju pasliktināšanos;
whereas Mutabar Tadjibaeva, chairperson of the non-violent human rights organisation Plammenoe Serdtse, was arrested in Ferghana city on 7 October 2005 and is still being kept in solitary confinement in Tashkent, together with many other human rights defenders, under harsh conditions despite the rapid deterioration of their health,
tā kā Eiropas Parlamenta priekšsēdētājs savās 2007. gada 15. marta un 2007. gada 3. jūlija vēstulēs Uzbekistānas ārlietu ministram pieprasīja 13 cilvēktiesību aizstāvju tūlītēju un beznosacījumu atbrīvošanu;
whereas the President of the European Parliament, in his letters to the Minister of Foreign Affairs of Uzbekistan of 15 March 2007 and 3 July 2007, demanded the immediate unconditional release of 13 human right defenders,
tā kā pēc tam, kad valdības bruņotie spēki 2005. gada 13. maijā Andižānā nogalināja vairākus simtus civiliedzīvotāju, Uzbekistānas iestādes vairākos gadījumos nereaģēja uz ANO, EDSO, NATO un ES aicinājumiem veikt neatkarīgu izmeklēšanu par šo atgadījumu cēloņiem;
whereas, following the killing by government troops of several hundred civilians in Andijan on 13 May 2005, the Uzbek authorities have on numerous occasions refused to respond to UN, OSCE, NATO and EU calls for an independent investigation into the causes of the events,
tā kā pēc šī masveida slaktiņa ES eksperti apmeklēja Andižānu ļoti īsā vizītē, tomēr par viņu secinājumiem nekad netika sniegta pietiekama informācija;
whereas EU experts made a very brief visit to Andijan after the massacre but no proper information was ever communicated about their findings,
tā kā Uzbekistānas pilsoniskā sabiedrība pieprasa, lai sabiedrība būtu atvērtāka, lai tajā tiktu ievērotas individuālās brīvības un cilvēktiesības un lai tā kļūtu demokrātiskāka, tomēr iestādes aizvien vairāk ierobežo nevalstisko organizāciju (NVU) reģistrācijas un darbības iespējas;
whereas civil society in Uzbekistan is demanding a more open society, where individual freedoms and human rights are fully respected, as well as a move towards democracy, while the registration and activity of NGOs is being increasingly restricted by the authorities,
paužot bažas par to, ka pastāv risks, ka ar Uzbekistānu saistītā ES gada rīcības programma, kuras mērķis ir atbalstīt Uzbekistānas Parlamentu un partnerattiecības ar NVU, nebūs piemērota, lai nodrošinātu labvēlīgu ietekmi, un papildu administratīvu un finansiālu prasību dēļ palielinās atbalstu valdības tiešai kontrolei pār pilsonisko sabiedrību,
concerned by the risk that the proposed EU Annual Action Programme for Uzbekistan on support to the Uzbek Parliament and NGO Partnership may not meet the conditions for ensuring positive impact and would contribute to supporting the government’s direct control over civil society through additional administrative and financial requirements,
nosoda to, ka neskaitoties uz starptautiskās kopienas, tostarp EDSO un ES, vairākkārtējiem aicinājumiem, Uzbekistānā nekas neliecina par būtiskām izmaiņām neatkarīgo organizāciju, brīvu informācijas nesēju un individuālo tiesību apspiešanas sistemātiskajā politikā, un šobrīd šīs valsts režīms ir viens no vardarbīgākajiem autoritārajiem režīmiem Āzijā;
Deplores the fact that, in spite of several calls from the international community, including the OSCE and the EU, Uzbekistan is not showing any signs of significant change in its systematic policy of repression of independent organisations, free media and individual rights, and today ranks as one of the fiercest authoritarian regimes in Asia;
aicina Padomi un Komisiju pilnībā piemērot demokrātijas klauzulu, kas iekļauta Partnerības un sadarbības nolīgumā starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Uzbekistānas Republiku, no otras puses, un tāpēc pienācīgi izskatīti iespēju pārtraukt šo nolīgumu, vīzu aizliegumu attiecināt arī uz augusta ranga valdības ierēdņiem un iesaldēt viņu aktīvus Eiropā un Eiropas aizjūras bankās;
Calls on the Council and the Commission to implement fully the democratic clause included in the Partnership and Cooperation Agreement between the European Communities and their Member States and the Republic of Uzbekistan, and thereby to give proper consideration to the suspension of such an agreement, to extend the visa restrictions for senior government officials and to freeze their assets in Europe in overseas European banks;
apšauba lēmumu uz sešiem mēnešiem atcelt noteiktus vīzu režīma ierobežojumus, kuri ietilpst ES sankcijās pret šo valsti; aicina Komisiju un Padomi pēc sešiem mēnešiem veikt nopietnu novērtējumu par šāda lēmuma ietekmi un izskatīt vispārējo cilvēktiesību situāciju šajā valstī;
Questions the decision to suspend for six months some of the visa restrictions that form part of the EU sanctions against the country; invites the Commission and the Council to proceed in six months’ time to a serious assessment of the impact of such a decision and to review the overall human rights situation in the country;
atkārtoti aicina saglabāt pēc iespējas lielāku piesardzību līdz brīdim, kad kļūs skaidrs, ka starptautiskā izmeklēšana misija ir pilnībā noskaidrojusi, vai Uzbekistānas valdība ir atbildīga par vardarbīgajiem notikumiem Andižānā;
Reiterates the call for total vigilance to be exercised until it is certain that an international mission of inquiry has thrown full light on the responsibility of the Uzbek Government in the violent events in Andijan;
atzīmē, ka pret Uzbekistānu vērsto sankciju termiņa pagarināšanu loģiski izraisīja neatkarīgas starptautiskas izmeklēšanas neveikšana saistībā ar 2005. gada masveida slaktiņu Adižānā un Uzbekistānas cilvēktiesību situācijas neuzlabošanās, kas ir ES noteiktie priekšnosacījumi sankciju atcelšanai;
Notes that the absence of an independent international inquiry into the 2005 Andijan massacre and the absence of any improvement in the human rights situation in Uzbekistan – the conditions laid down by the EU for sanctions to be lifted – have logically led to the sanctions against Uzbekistan being extended;
pauž sašutumu par to, ka Padome atzinīgi vērtē iespējamo progresu, kas Uzbekistānā panākts saistībā ar cilvēktiesībām; atkārtoti atgādina, ka dialoga īstenošana cilvēktiesību jomā un ekspertu sanāksmes saistībā ar Andižanu, kas ir vienīgie uzlabojumu piemēri un kas jebkurā gadījumā notika pirms sankciju termiņa pagarināšanas 2007. gada maijā, nevar uzskatīt par progresu un nevar izmantot par pamatojumu sankciju atcelšanai;
Is indignant at the Council’s approval of the alleged progress made on human rights in Uzbekistan; recalls once more that the holding of a dialogue on human rights and experts’ meetings on Andijan, the only examples of which in any case took place before sanctions were extended in May 2007, do not in themselves constitute progress and cannot be used as a reason for sanctions to be lifted;
pauž nožēlu par to, ka vīzu režīma ierobežojumu atcelšana uz sešiem mēnešiem var tikt uzskatīta par stingrības trūkumu no ES puses un pasniegta kā prezidenta I. Kamirova diplomātiskā uzvara; aicina visas dalībvalstis nekavējoties atgādināt Uzbekistānas iestādēm, ka saskaņā ar Padomes secinājumiem ES nepieļaus kompromisus saistībā ar cilvēktiesībām vai neatkarīgas starptautiskas izmeklēšanas veikšanu par Andižānas jautājumu un ka vīzu režīma ierobežojumu atcelšana ir jauna stratēģija, kuras mērķis ir izraisīt izmaiņas valstīs, nevis veids, kā pakāpeniski atteikties no sankciju režīma;
Deplores the fact that the suspension of visa restrictions for six months could be interpreted as a lack of firmness on the part of the EU and presented as a diplomatic victory by President Karimov; calls urgently on all the Member States to remind the Uzbek authorities that, in accordance with the conclusions of the Council, the EU will not compromise on respect for human rights or on the holding of an independent international inquiry on Andijan, and that the suspension of visa restrictions is a new strategy to help bring about change in the country, and not a way of gradually abandoning the sanctions regime;
šajā sakarā atgādina, ka vīzu režīma ierobežojumi tiks automātiski atjaunoti pēc sešiem mēnešiem bez Padomes lēmuma, ja vien Padomes noteiktie nosacījumi netiks pilnībā izpildīt;
Recalls in this connection that the visa restrictions will be automatically reestablished in six months’ time without any need for a Council decision unless all of the conditions laid down by the Council have been met in their entirety;
atzinīgi vērtē to, ka Padome ir noteikusi īpašus nosacījumus, kuri, lai saglabātu vīzu režīma ierobežojumu atcelšanu, pēc sešiem mēnešiem ir jāizpilda, proti:
Welcomes the fact that that the Council has introduced specific conditions which have to be met within the next six months in order for the visa restriction suspension to be maintained, namely:
a) Uzbekistānas starptautisko pienākumu, kas saistīti ar cilvēktiesībām, pamatbrīvībām un tiesiskumu, pilnīga ievērošana;
(a) full implementation of Uzbekistan’s international obligations relating to human rights, fundamental freedoms and the rule of law;
b) ieslodzīto pilnīga un netraucēta piekļuve atbilstošām starptautiskām organizācijām;
(b) full unimpeded access by relevant international bodies to prisoners;
c) efektīva sadarbība ar ANO īpašo referentu par Uzbekistānu;
(c) effective engagement with the UN Special Rapporteur on Uzbekistan;
d) NVU, tostarp organizācijas „ Human Rights Watch ” netraucēta darbība Uzbekistānā;
(d) allowing all NGOs, including Human Rights Watch, to operate without constraint in Uzbekistan;
e) cilvēktiesību aizstāvju atbrīvošana no ieslodzījuma un pret viņiem vērstās vardarbības pārtraukšana;
(e) release of human rights defenders from detention and cessation of their harassment;
f) konstruktīva cilvēktiesību jautājumu risināšana ES un Uzbekistānas sadarbības komitejas gaidāmās sanāksmes ietvaros un
(f) positive engagement with human rights issues in the context of the forthcoming EU‑Uzbekistan Cooperation Committee; and
g) tiesu iestāžu , tiesībaizsardzības un policijas tiesību aktu reformas turpināšana;
(g) continuation of reform of the judiciary, law enforcement and police law;
uzskata, ka šajos nosacījumos ietilpt efektīva sadarbība ar ANO īpašo referentu cilvēktiesību jautājumos, nevalstisko organizāciju reģistrācijas un atzīšanas procedūru vienkāršošana un tās Eiropas Parlamenta priekšsēdētaja prasības izpilde, kas saistīta ar 13 cilvēktiesību aizstāvju tūlītēju un beznosacījumu atbrīvošanu; atbrīvojamās personas ir: Saidjahon Zainabitdinov, Mutabar Tojibaeva, Nosim Isakov, Norboi Kholjigitov, Abdusattor Irzaev, Habibulla Okpulatov, Azam Formonov, Alisher Karamatov, Mamarajab Nazarov, Dilmurad Mukhiddinov, Rasul Khudainasarov, Bobumurod Mavlanov un Ulugbek Kattabekov ;
Takes the view that these conditions include effective cooperation with all the United Nations Special Rapporteurs on Human Rights, simplification of the procedures for registration and recognition of non-governmental organisations, and meeting the demand issued by the President of the European Parliament for the immediate, unconditional release 13 human rights defenders: Saidjahon Zainabitdinov, Mutabar Tojibaeva, Nosim Isakov, Norboi Kholjigitov, Abdusattor Irzaev, Habibulla Okpulatov, Azam Formonov, Alisher Karamatov, Mamarajab Nazarov, Dilmurad Mukhiddinov, Rasul Khudainasarov, Bobumurod Mavlanov, and Ulugbek Kattabekov ;
mudina Uzbekistānas iestādes atbrīvot Mutabar Tadjibaeva un ļaut viņai nekavējoties saņemt ārstniecisko palīdzību, kā arī tikties ar ģimenes locekļiem un juristiem;
Urges the Uzbek authorities to release Mutabar Tadjibaeva and to allow her immediate access to medical treatment, family visits and lawyers;
uzsver, ka Uzbekistānas loma cīņā pret starptautisko terorismu nav attaisnojums tam, lai apspiestu sabiedrību un neievērotu cilvēktiesības, un uzskata, ka šāda politika var izraisīt tikai nestabilitāti un stiprināt fundamentālistu opozīciju;
Considers that the role played by Uzbekistan in fighting international terrorism is not a justification for oppressing society and neglecting human rights, and takes the view that such a policy can only bring instability and strengthen fundamentalist opposition;
nosoda teātra vadītāja Mark Weil slepkavību un uzskata, ka šāda slepkavība ir vēl viens gadījums, kad, kādam nostājoties pret režīmu, ir novērojama politiskā vardarbība un nesodāmība;
Condemns the killing of theatre director Mark Weil, and considers such a murder as a further instance of political violence and impunity vis-à-vis anybody who stands against the regime;
lūdz precīzu informāciju par teātra vadītāja slepkavības apstākļu izmeklēšanas pašreizējo stāvokli, un sagaida, ka patiesību par cilvēkiem, kas ir atbildīgi par šo noziegumu, darīs zināmu atklātībai;
Asks for precise information regarding the current state of the inquiry into the circumstances surrounding the death of the theatre director Mark Weil, and expects the truth about those responsible to be made public;
stingri nosoda Alisher Saipov slepkavību, izsaka līdzjūtību upura ģimenei un aicina Kirgizstānas iestādes veikt pilnīgu un visaptverošu šīs slepkavības izmeklēšanu un saukt pie atbildības par šo noziegumu atbildīgās personas;
Firmly condemns the killing of Alisher Saipov, expresses its condolences to the family of the victim and calls on the Kirgiz authorities to carry out a full and thorough investigation of the murder and to bring those responsible for the crime to justice;
atkārtoti aicina Uzbekistānas valdību veikt konkrētus pasākumus saistībā ar ekonomiskajām reformā, beidzot atcelt nāvessodu, nodrošināt tiesu iestāžu neatkarību, saskaņot nacionālos tiesību aktus par informācijas nesējiem ar starptautiskajām prasībām un standartiem un izbeigt cenzūru;
Reiterates its call to the Government of Uzbekistan to take tangible steps towards economic reforms, the eventual abolition of the death penalty and the independence of the judiciary, to bring national legislation on the mass media into line with international requirements and standards, and to end censorship;
atkārtoti aicina Uzbekistānas iestādes nekavējoties izbeigt opozīcijas politiķu, cilvēktiesību aizstāvju, neatkarīgu žurnālistu un citu Uzbekistānas iedzīvotāju vajāšanu un apspiešanu, kā arī padarīt par iespējamu patiesu reformu un demokratizācijas procesu; uzsver, ka īstenojot šādu apspiedošu politiku, Uzbekistāna sevi pozicionē kā valsti, kas ir viena no visatpalikušākajām starptautiskajā kopienā;
Reiterates its call to the Uzbek authorities to stop immediately the persecution and harassment of opposition politicians, human rights defenders, independent journalists and other Uzbek citizens, and to allow a genuine process of reform and democratisation; stresses that by persisting in such oppressive policies Uzbekistan is allowing itself to be ranked as one of the most backward countries in the international community;
aicina ES iestādes, dalībvalstis un ES īpašo pārstāvi Vidusāzijā darīt visu iespējamo, lai nodrošinātu ES politikas saistībā ar Uzbekistānu uzticamību un saskaņotību, cita starpā par prioritāti visās darbībās padarot cilvēktiesību veicināšanu un nodrošinot, ka projekti, kuri tiek īstenoti Uzbekistānā un kuri saņem līdzekļus no dažādiem ES finanšu instrumentiem, ir saskanīgi ar šo mērķi;
Calls on the EU institutions, the Member States and the EU Special Representative for Central Asia to do everything possible to ensure the credibility and coherence of the Union’s policy vis-à-vis Uzbekistan, inter alia by giving absolute priority to the objective of promoting human rights in all its actions and by ensuring that projects in Uzbekistan funded under the Union’s various financial instruments are consistent with this objective;