natgillin/translations-raw huggingface dataset:
piekrīt viedoklim, ka šāda Parlamenta atkārtoti pieprasīta valsts stratēģija attiecībā uz cilvēktiesībām varētu būtiski nostiprināt ES ārējās darbības konsekvenci un efektivitāti, ja tā kļūst par pamatdokumentu, kurā ir noteiktas konkrētai valstij atbilstīgas prioritātes un mērķi, kas ir jāiekļauj visās attiecīgajās ES politikas jomās un instrumentos;
Shares the view that such Country Strategies on human rights, repeatedly requested by Parliament, can substantially reinforce the consistency and effectiveness of EU external action when the Country Strategy becomes a reference document establishing country-specific priorities and objectives to be mainstreamed into all relevant external EU policies and instruments;
pārskata sakarībā īpaši uzsver to, cik svarīgi ir visos sīkumos izvērtēt ar Eiropas Kaimiņattiecību politiku saistītos cilvēktiesību aspektus un, tos izvērtējot, ir jāaplūko, piemēram, tādu spēkā esošo mehānismu saskanība un efektivitāte kā rīcības plāni, progresa ziņojumi, cilvēktiesību dialogi un lēmumu pieņemšana, attīstot attiecības ar trešām valstīm;
Insists in particular, in the context of the review, on the importance of conducting a thorough assessment of the human rights aspects of the European Neighbourhood Policy (ENP), which should notably address the coherence and efficiency of the existing mechanisms such as the Action Plans, Progress Reports, Human Rights dialogues and the decision-making process of upgrading relations with non-EU countries;
uzskata, ka pārskatītais Eiropas Parlamenta un Komisijas pamatnolīgums ir vērtējams kā lūzuma punkts Parlamenta sadarbībā ar Komisiju, taču pauž nožēlu, ka Padome nav viena no šā nolīguma slēdzējām pusēm; prasa ES iestādēm būt pārredzamākām un nodrošināt neierobežotu piekļuvi visiem dokumentiem, lai panāktu efektīvāku starpiestāžu sadarbību un to darbības saskanību;
Considers the revised framework agreement on relations between the European Parliament and the Commission as a breakthrough for Parliament in its cooperation with the Commission, but regrets that the Council is not part of the agreement; insists on the necessity to enhance transparency and unrestricted access to documents between all the EU institutions in order to develop more effective interinstitutional cooperation and coherence;
atgādina ‐ lai Savienībai nodrošinātu svarīgu un konstruktīvu lomu cilvēktiesību veicināšanā pasaulē, ir būtiski izstrādāt saskaņotu ES ārpolitiku; aicina dalībvalstis šī mērķa sasniegšanā parādīt stingru apņemšanos un politisko gribu;
Recalls that the development of a coherent EU foreign policy is essential if the Union is to play a significant, constructive role in promoting human rights around the world; calls on the Member States to show unwavering commitment and political will in pursuing this goal;
uzsver, ka, izstrādājot stratēģiskus rīcības plānus, ES spējas reaģēt uz cilvēktiesību pārkāpumiem trešās valstīs uzlabošanai ir jābūt prioritārai, it īpaši, ja ir jāatbalsta briesmās nonākušie cilvēktiesību aizstāvji un ja cilvēktiesības pārkāpj uzņēmumi, kas atrodas ES, bet darbojas trešās valstīs;
Stresses that greater priority needs to be given to improving the ability of the EU to respond rapidly to breaches of human rights by non-EU countries, notably when it comes to bringing its support to human rights defenders in danger, as well as to violations of human rights by EU-based companies in non-EU countries, by elaborating strategic programmes of action;
atzīst, ka nevalstiskās organizācijas ir svarīgas no demokrātisku sabiedrību attīstības un panākumu viedokļa, tās ir nozīmīgas, lai sekmētu savstarpējo sapratni un toleranci, kā arī, lai rosinātu un ilgstoši īstenotu politikas prioritātes, uz kurām var balstīt rīcību un lai rastu kopīgus risinājumus grūtībām, kas traucē demokrātijai attīstīties;
Recognises that non-governmental organisations are essential to the development and success of democratic societies, the promotion of mutual understanding and tolerance, as well as to initiating and sustaining actionable policy priorities and shared solutions to the challenges to democratic development;
uzsver, cik svarīga ir ES gada ziņojumā par cilvēktiesībām ietvertā analīze un novērtējums attiecībā uz ES cilvēktiesību politiku, kura nolūks ir palielināt izpratni par cilvēktiesību jautājumiem kā tādiem; turklāt uzsver Eiropas Parlamenta tiesības kontrolēt Komisijas un Padomes darbību cilvēktiesību jomā; pieprasa, lai Eiropas Parlaments pilntiesīgi piedalītos turpmāko gada ziņojumu projektu izstrādes grupās un lai tajos atspoguļotu paša Parlamenta darbību cilvēktiesību jomā, kā tas pēdējā laikā ir darīts attiecībā uz dažām bijušajām prezidentūrām;
Underlines the importance of the EU Annual Report on Human Rights in analysing and evaluating the EU's human rights policy, notably with a view to raising the visibility of human rights issues in general; emphasises the right of the European Parliament to scrutinise action carried out in the human rights field by the Commission and Council; calls for the full involvement of the European Parliament in drafting sections of future Annual Reports with regard to Parliament's own activities in relation to human rights, reflecting the practice of some past presidencies;
atzinīgi vērtē AP un VP ES gada ziņojuma prezentāciju Parlamentā un jauno pārskata periodu ‐ kalendāro gadu, kas Parlamentam dod iespēju decembra plenārsēdi veltīt cilvēktiesībām, piešķirot EP gadskārtējo A. Saharova balvu par domas brīvību un rīkojot diskusiju par EP gada ziņojumu par cilvēktiesībām pasaulē un ES politiku šajā jomā;
Welcomes the presentation to Parliament by the HR/VP of the EU annual report. and the new reporting period based on a calendar year, which gives the Parliament the opportunity to dedicate the December plenary to human rights, with the award of its annual Sakharov Prize for Freedom of Thought and the discussion of the EP annual report on human rights in the world and the EU's policy on the matter;
aicina Eiropas Parlamentu, Padomi un Komisiju censties ES gada ziņojumu par cilvēktiesībām un demokrātiju izplatīt vēl vairāk un nodrošināt, ka tas sasniedz tos, kas iesaistīti cilvēktiesību un demokrātijas veicināšanā visā pasaulē; pieprasa īstenot arī sabiedrības informēšanas kampaņas, lai vairāk darītu zināmus Eiropas Savienības sasniegumus šajā jomā; atzīst, ka pašreizējā izdevumā ir panākts skaidrāks izklāsts;
Calls on the European Parliament, the Council and the Commission to make greater efforts to disseminate the EU annual reports on human rights and democracy and to ensure that they reach as wide a readership as possible, especially those involved in promoting human rights and democracy all over the world; also calls for public information campaigns aimed at raising the EU's profile in this field; recognises that in the current edition an improvement has been made in terms of clearer presentation;
atkārtoti prasa, lai Padome, Komisija un ES delegācijas un vēstniecības sniegtu vairāk un labāku informāciju nolūkā izvērtēt politikas nostādnes un lai definētu un ierosinātu pamatnostādnes, ar kurām uzlabo vispārējo pieeju, samazina iespējamās pretrunas un, pamatojoties uz atsevišķu valstu vajadzībām, pielāgo politikas prioritātes, lai katra valsts pieņemtu cilvēktiesību stratēģiju, kā norādīts EĀDD programmā; uzskata, ka pārredzamības jautājumam ir praksē jābūt ES centrālajam jautājumam, nodrošinot iespējas iepazīties ar darba kārtībām un dokumentiem gadījumos, kuros cilvēktiesības ar trešām valstīm apspriež īpaši;
Reiterates its request that more and better information should be provided by the Council, the Commission and EU delegations and embassies on the ground for the assessment of policies and that specific guidelines should be defined and proposed to improve the general approach, minimise any contradictions and adjust the policy priorities on a country-by-country basis, with a view to the adoption of human rights strategies by country as defined in the EEAS programme; considers that the issue of transparency must be placed at the forefront by the EU in its actions, with increased access to agendas and documents where human rights are specifically discussed with non-EU countries;
atkārtoti aicina regulāri izvērtēt to cilvēktiesību politikas nostādņu, instrumentu, iniciatīvu un dialogu izmantošanu un rezultātus, ko Eiropas Savienība īsteno trešās valstīs, un aicina ziņot Parlamentam par visiem izvērtējuma rezultātiem; aicina Padomi un Komisiju izstrādāt īpašus izmērāmus rādītājus un kritērijus, lai noteiktu šo politikas virzienu efektivitāti;
Reiterates its call for a regular assessment of the use and results of European Union policies, instruments, initiatives and dialogues on human rights in non-EU countries and for the results to be fully shared with Parliament; calls on the Council and the Commission to develop specific quantifiable indices and benchmarks in order to measure the effectiveness of those policies;
Ar cilvēktiesībām saistītās ES darbības starptautiskos forumos
EU activities in the area of human rights in international fora
uzsver, ka gaidāmā ES pievienošanās Eiropas Cilvēktiesību konvencijai ir iespēja, kā apliecināt ES apņemšanos aizstāvēt cilvēktiesības savā teritorijā un ārpus tās; aicina ES dalībvalstis atbalstīt šo apņemšanos un mudināt ES iedzīvotājus to ievērot;
Highlights the future accession of the EU to the European Convention on Human Rights as an opportunity to prove its commitment to defending human rights inside and outside its borders; calls on the EU Member States to support this and commit the EU's citizens to it;
mudina Komisiju un Padomi gan Savienības iekšienē, gan ārpus tās plaši veicināt Eiropas Cilvēktiesību konvencijas ievērošanu, lai cita starpā izglītotu sabiedrību par to, ka pastāv Eiropas Cilvēktiesību tiesa, kurā var vērsties iedzīvotāji nolūkā risināt un aizstāvēties pret cilvēktiesību pārkāpumiem, no kuriem viņi ir cietuši Eiropas Padomes dalībvalstī vai šīs dalībvalsts rīcības dēļ;
Urges the Commission and the Council to promote widely, within and outside the Union, the European Convention on Human Rights, with the aim inter alia of educating the public on the existence of jurisdiction of the European Court of Human Rights that can be activated to address and redress violations suffered by a Member State of the Council of Europe or its citizens;
mudina augsto pārstāvi nodrošināt, ka EĀDD piedalīsies un saskaņos savu darbību ar citām starptautiskām un reģionālām organizācijām un ņems vērā to darbu cilvēktiesību veicināšanā; pieprasa augstajam pārstāvim nodrošināt, ka ANO sistēmā, Eiropas Padomē, Eiropas Drošības un sadarbības organizācijā izstrādātie ieteikumi, paustās bažas un noteiktās prioritātes ņem vērā visās politikas jomās, it īpaši cilvēktiesību jomā;
Urges the High Representative to ensure that the EEAS is well integrated and coordinated with other international bodies, regional organisations and their work in promoting human rights; calls on the High Representative to ensure that recommendations, concerns and priorities expressed within and by the UN system, the Council of Europe, the OSCE and other international institutions are fully and systematically integrated into all EU policy fields, and the human rights field in particular;
ar nožēlu norāda uz lietu lēno izskatīšanas gaitu Eiropas Cilvēktiesību tiesā, jo izskatīšanas process var būt septiņi gadi; norāda, ka Tiesā nav pabeigta ap 100 000 lietu izskatīšana; uzsver, ka Tiesai jābūt paraugiestādei, kas aizsargā tiesības uz taisnīgu tiesu un godīgu lietas iztiesāšanu; mudina ES iestādes un ES dalībvalstis, cik vien iespējams, censties sniegt atbalstu Tiesai; atzinīgi vērtē, ka Krievija, kas bija pēdējā no Eiropas Padomes 47 dalībvalstīm, kas bija atteikušās ratificēt Eiropas Cilvēktiesību konvencijas 14. protokolu, tagad to ir ratificējusi, tādējādi palielinot Tiesas efektivitāti, jo šis protokols ļauj vienkāršot Tiesas procedūras un ir paredzēts, lai palīdzētu risināt atliktās lietas, un tas var stāties spēkā tikai tad, ja to ratificējušas visas Eiropas Padomes dalībvalstis;
Notes with regret the slowness of the process of examining cases at the European Court of Human Rights, which has been as much as seven years; notes that there are about 100 000 cases pending at the Court; stresses that the Court must be an exemplary institution for the protection of the right to justice and a fair trial; urges the EU institutions and the EU Member States to make every effort to assist the Court; welcomes the fact that Russia, which was the last country out of 47 participating states at the Council of Europe to refuse to ratify Protocol 14, has ratified Protocol 14 to the European Convention of Human Rights on the efficiency of the Court, which provides for simplification of the Court's procedures and is intended to help it tackle the backlog of cases and which can only enter into force when ratified by all Council of Europe members;
aicina Eiropas Padomi un Eiropas Savienību pastiprināt sadarbību cilvēktiesību veicināšanā un ievērošanā, tostarp ekonomisko un sociālo tiesību un mazākumtautību tiesību veicināšanā, kā arī LGBTI un viņu aizstāvju tiesību sekmēšanā, nodrošinot, ka no diskriminācijas cietušie pārzina efektīvas tiesiskās aizsardzības līdzekļus un var tos izmantot valsts iestādē, lai izskaustu diskrimināciju, kā arī pastiprinātu sadarbību reģionālo un minoritāšu valodu aizsardzībā, izmantojot nediskriminējošus juridiskos instrumentus nolūkā sekmēt daudzveidību un iecietību;
Calls for enhanced cooperation between the Council of Europe and the European Union in the field of promoting and ensuring respect for human rights, including economic and social rights and the rights of persons belonging to minorities, promoting the rights of LGBTI individuals and defenders of LGBTI rights, and ensuring that victims of discrimination are aware of, and have access to, effective legal remedies before a national authority to combat discrimination, as well as protecting regional and minority languages, using the legal tools of non-discrimination and existing social rights organisations to advocate diversity and tolerance;
uzsver, ka starptautiskās sabiedrības kopš Otrā pasaules kara beigām definētās cilvēktiesības ir izrādījušās pietiekami elastīgas, lai tās attiecinātu arīdzan uz jaunām cilvēka darbības izpausmēm, taču uzsver arī vajadzību kodificēt jaunās tiesības, lai novērstu jaunus brīvības apdraudējuma avotus, piemēram, tos, kas apdraud tiesības nodarboties ar zinātni un apziņas un zināšanu brīvību, dzimuma identitāti vai seksuālo orientāciju, un visas tiesības, kas skar ciparu tehnoloģijas, sākot ar vispārējām tiesībām uz interneta izmantošanu;
Underlines the fact that the definitions of human rights adopted by the international community since the end the Second World War have proved sufficiently flexible to include new developments in human progress, but stresses the need to codify new rights to respond to new threats to freedom, such as those relating to freedom of science, conscience and knowledge, gender identity or sexual orientation, and all the rights relating to the digital domain, starting from universal access to the Internet;
uzsver to, cik svarīgi būtu nostiprināt, optimizēt un, ja iespējams, koordinēt visu to starptautisko orgānu darbību un procedūras, kas izskata lietas cilvēktiesību jomā, lai vienmēr labāk nodrošinātu un efektīvi veicinātu un aizsargātu saistītajos starptautiskajos dokumentos minētās pamattiesības;
Stresses the importance of strengthening the rationalisation and, if possible, coordination of international bodies with jurisdiction over human rights and of their procedures, with the goal of always offering a more effective promotion and defence of fundamental rights as contained in the related international instruments;
uzsver, ka lielāka uzmanība ir jāpievērš dažādiem Eiropas Padomes un ANO uzraudzības mehānismiem un ciešākai sadarbībai ar dažādām līgumā noteiktajām struktūrām, lai labāk izmantotu to konstatējumus un speciālās zināšanas šajā jomā;
Stresses the need for more serious attention to the various Council of Europe and UN monitoring mechanisms and for closer cooperation with their various treaty bodies in order better to channel their findings and use their expertise in the field;
atzinīgi vērtē ES apliecinātos centienus ANO Ģenerālās asamblejas Trešajā komitejā (sociālās, humanitārās un kultūras lietas) attiecībā uz daudzām rezolūcijām, jo īpaši saistībā ar aicinājumu izsludināt moratoriju nāvessoda izmantošanai, ko atbalstīja daudzas valstis, kā arī attiecībā uz bērna tiesībām, reliģisko neiecietību un cilvēktiesību situāciju Birmā vai Mjanmā un Korejas Tautas Demokrātiskajā Republikā (KTDR);
Welcomes the EU's endeavours in the UN General Assembly's Third Committee (on Social, Humanitarian and Cultural Affairs) on a large number of resolutions, in particular on the call for a moratorium on the use of the death penalty, which received more supporting countries, on the rights of the child, on religious intolerance and on the human rights situations in Burma/Myanmar and the Democratic People's Republic of Korea (DPRK);
atzinīgi vērtē to, ka 2009. gada oktobrī Briselē tika atvērts pirmais ANO augstā komisāra cilvēktiesību jautājumos Eiropas Reģionālais birojs; ierosina izveidot efektīvu sadarbību ar augsto komisāru, lai labāk sekmētu un pārraudzītu cilvēktiesību standartu un politikas formulēšanu un īstenošanu ES un pārējā Eiropā;
Welcomes the opening of the first European Regional Office of the UN High Commissioner for Human Rights in Brussels in October 2009; suggests establishing efficient cooperation with the High Commissioner to better promote and follow up on formulating and implementing human rights standards and policies in the EU and the rest of Europe;
aicina Padomi un Komisiju formulēt stratēģiju attiecībā uz valstīm, kuras atsakās pilnībā sadarboties ar ANO mehānismiem un nodrošināt neatkarīgo ANO ekspertu un īpašo referentu piekļuvi, tājā nosakot viņiem tiesības neierobežoti ieceļot šo valstu teritorijā un netraucēti strādāt;
Calls on the Council and the Commission to define a strategy vis-à-vis countries which refuse to cooperate fully with the UN mechanisms and allow access to UN independent experts and Special Rapporteurs, whereby they would grant them full access to their territory and refrain from hampering them in their work;
pauž nožēlu, ka ir vājinājusies ES politika un stratēģija attiecībā uz Birmas huntu, un uzsver, ka pašreizējā attieksme nepalīdz cīņā pret traģisko politisko, sociālo un humanitāro situāciju, kādā ir spiesti dzīvot Birmas iedzīvotāji, kopš valda militārā vara, un ka var rasties iespaids, ka ES samierinās ar diktatūru;
Regrets the weakening of the EU's policy and conduct towards the Burmese junta, and underlines that the current attitude is not helpful in fighting the tragic political, social and humanitarian situation in which the Burmese people have been forced to live since the beginning of the military rule and that this attitude is in danger of appearing to be a sort of appeasement of the dictatorship;
atzinīgi vērtē Eiropas Savienības atbalstu iniciatīvām, kas ANO un citos starptautiskos forumos mudina izslēgt homoseksualitāti no krimināli sodāmo darbību saraksta; prasa Eiropas Savienībai sadarbībā ar valstīm, kurām ir līdzīga nostāja attiecīgajā jautājumā, visos starptautiskajos forumos turpināt atbalstīt iniciatīvas, kas nosoda cilvēktiesību pārkāpumus saistībā ar dzimumorientāciju un dzimuma identitāti; uzsver, ka lielākās daļas pasaules valstu, tostarp Savienības valstu, politika, ir diskriminējoša attiecībā uz lesbietēm, homoseksuāļiem, biseksuāļiem, un transseksuāļiem un transpersonām un ir pretrunā cilvēktiesībām; tāpēc aicina dalībvalstis un Eiropas Savienību veikt koriģējošus pasākumus un garantēt šīm personām vienlīdzīgu piekļuvi veselības aprūpei un ārstēšanai, tostarp ķirurģiskām operācijām; aicina ES un dalībvalstis īpašu uzmanību pievērst, it sevišķi īstenojot ieceļošanas politiku, trešo valstu pilsoņiem, kuri dzimumorientācijas vai dzimuma dēļ ir cietuši no diskriminācijas;
Welcomes the European Union's support for initiatives at the United Nations and in other international fora encouraging the decriminalisation of homosexuality; calls for the European Union's continued support in favour of initiatives condemning human rights breaches in relation to sexual orientation and gender identity in all international fora, in coordination with like-minded states; points out that the policy of most countries of the world, including those in the EU, discriminates against lesbians, homosexuals, bisexuals and transsexuals and transgenders and goes against human rights; calls therefore on the Member States and the EU to remedy matters and guarantee equal access to healthcare and treatment, including surgical treatment, for these individuals; calls on the EU and Member States to give particular attention, through their admissions policy for example, to third-country nationals who are the victims of discrimination because of their sexual orientation and gender;
aicina Komisiju un Padomi sekmēt oficiālu un juridisku termina “klimata bēglis” leģitimizāciju (apzīmējot cilvēkus, kuri klimata pārmaiņu dēļ ir spiesti pamest mājas un meklēt glābiņu ārvalstīs), kas līdz šim nav atzīts starptautiskajās tiesībās vai jebkurā citā juridiski saistošā starptautiskā nolīgumā;
Calls on the Commission and the Council to promote an official, judicial legitimisation of the term ‘climate refugee’ (intended to describe people forced to flee their homes and seek refuge abroad as a consequence of climate change), which is not recognised yet in international law or in any legally binding international agreement;
pieprasa sekmēt sadarbību starp ANO, tās Pastāvīgo forumu pamatiedzīvotāju lietās un Eiropas Savienību pamatiedzīvotāju tiesību aizsardzības jomā, jo pamatiedzīvotāji ir viena no neaizsargātākajām grupām pasaulē;
Calls for enhanced cooperation between the United Nations, its Permanent Forum on Indigenous People and the European Union in the field of the protection of indigenous peoples‘ rights, as indigenous people belong to one of the most vulnerable groups all over the world;
uzsver ANO Cilvēktiesību Padomes nozīmi kopējā ANO struktūrā, kā arī tās iespēju izveidot konstruktīvu sistēmu Eiropas Savienības daudzpusējo cilvēktiesību centienu jomā; norāda, ka šai jaunajai struktūrai ir jāturpina centieni darboties saskaņā ar augstākajiem standartiem un pēc iespējas efektīvāk, lai panāktu lielāku uzticamību;
Stresses the role of the UNHRC within the overall UN architecture and its potential to develop a valuable framework for the European Union's multilateral human rights efforts; notes that this new body must continue to strive to operate according to the highest standards and in as efficient a way as possible in order to gain more credibility;
uzsver, ka aktīvai pilsoniskās sabiedrības organizāciju līdzdalībai ir būtiska nozīme, lai nodrošinātu efektīvu ANO Cilvēktiesību padomes darbu;
Stresses that active participation by civil society organisations is essential to the efficiency of the UNHRC;
ļoti atzinīgi vērtē to, ka pašreizējā ASV administrācija vēlas ciešāk sadarboties ar ANO un ir apstiprinājusi dalību UNHRC laikposmam no 2009. līdz 2012. gadam; atzīst, ka ASV līdzdalība palielina UNHRC uzticamību un veiktspēju; aicina ES nostiprināt sadarbību ar ASV, jo īpaši nolūkā apmainīties ar pieredzi cilvēktiesību dialogu jomā;
Greatly welcomes the fact that the current US Administration is seeking greater involvement with the UN and has assumed a seat on the UNHRC for the period from 2009 to 2012; acknowledges that US membership enhances the credibility and capacity of the UNHRC; calls for the EU to strengthen cooperation with the US, particularly in terms of exchanging experiences of human rights dialogues;
atgādina, ka 2011. gadā ANO Cilvēktiesību padome veiks iekšējo procedūru vērienīgu pārskatīšanu, un līdz ar to aicina ES aktīvi sagatavoties šai pārskatīšanai un piedalīties tajā;
Recalls that in 2011 the UNHRC will undergo a major review of its procedures, and therefore calls for the EU to prepare for, and actively participate in, this review;