natgillin/translations-raw huggingface dataset:
ir pārliecināts, ka Parlamenta komitejām vajadzētu pievērst uzmanību arī Kopienas tiesību aktu piemērošanas jautājumam un īpaši, ka atbildīgajam ziņojuma sagatavotājam vajadzētu aktīvāk iesaistīties Kopienas tiesību aktu īstenošanas pārraudzībā dalībvalstīs, kā piemēru minot regulārās Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas organizētās sesijas par tiesību aktu īstenošanu;
Is convinced that Parliament's committees should also pay attention to the issue of the application of Community legislation, and in particular that the rapporteur responsible should play a more active role in monitoring the implementation of Community legislation in the Member States, whereby the regular sessions on implementation organised by the Committee for the Environment, Public Health and Food Safety can serve as an example;
apzinās, ka komitoloģija nav šīs rezolūcijas tēma un uzsver, ka šis jautājums attiecīgi jāapskata atsevišķā rezolūcijā;
Understands that comitology is not the subject of this resolution and maintains that the matter accordingly needs to be dealt with in a separate resolution;
Uzsver, ka EK līguma 211. pantā ir noteikta Komisijas institucionālā atbildība par Līguma noteikumu piemērošanas nodrošināšanu un institūcijas veiktajiem pasākumiem saskaņā ar to un ka EK līguma 226. pants pilnvaro Komisiju saukt dalībvalstis pie atbildības par Līgumā noteikto saistību neizpildi;
Stresses that Article 211 of the EC Treaty assigns to the Commission institutional responsibility for ensuring the application of the provisions of the Treaty and of the measures taken by the institutions pursuant thereto, and that Article 226 of the EC Treaty empowers the Commission to take action against Member States for any failure to fulfil their obligations under the Treaty;
atzīmē, ka galvenās ar pārkāpumu procedūru saistītās problēmas (EK līguma 226. un 228. pants) ir tās ilgums (vidēji 54 mēneši no sūdzības reģistrēšanas līdz iesniegšanai EK Tiesā) un ierobežotā 228. panta izmantošana;
Notes that the main problems with the infringement procedure (Articles 226 and 228 of the EC Treaty) are its length (54 months elapsing on average from registration of the complaint to referral to the Court) and the limited use of Article 228;
atzīmē, ka Komisija organizē četras ikgadējās sanāksmes, lai lemtu par pārkāpumu procedūrām, un ka visus nolēmumus (sākot ar pirmo oficiālo paziņojuma vēstuli, kuras mērķis ir iegūt informāciju no dalībvalsts, līdz lēmumam griezties EK Tiesā) pieņem Komisāru kolēģija; novērtējot svarīgumu un vajadzību kolektīvi iejaukties pārkāpumu periodos, ierosina rūpīgi pārdomāt iespēju saīsināt iekšējo procedūru procesu sākumposmos, pilnvarojot katru Komisijas locekli sūtīt dalībvalstīm oficiālas paziņojuma vēstules savā atbildības jomā, kā tas jau notiek gadījumos, ja dalībvalsts nav noteiktajā termiņā transponējusi Kopienas tiesības savas valsts tiesību aktos;
Notes that the Commission organises four meetings a year to decide on infringement procedures and that all decisions (from the first letter of formal notice, aimed at obtaining information from the Member State concerned, to the decision to seise the Court of Justice) are taken by the College of Commissioners; whilst appreciating the relevance of, and the need for, collective intervention for the infringement phases, proposes that careful thought be given to the possibility of the internal procedure being shortened in the initial stage of proceedings by authorising each Member of the Commission to send letters of formal notice to the Member States within the field of his or her responsibility, as is already the practice in cases where a Member State has not transposed Community law into its national legislation within the set deadline;
atzīmē, ka dalībvalstu nacionālās tiesas vairumā gadījumu nepietiekami sadarbojas, joprojām negribīgi piemērojot Kopienas tiesībās ietverto prioritātes principu;
Notes the insufficient level of cooperation by the national courts in most Member States, which are still reluctant to apply the principle of the primacy of Community law;
atzinīgi vērtē nesen pieņemto Komisijas paziņojumu "Kopienas tiesību kopuma piemērošanas labāka uzraudzība" ( KOM(2002)0725 ), kurā izklāstītas dažādas darbības mērķa sasniegšanai;
Welcomes the Commission's Communication entitled "Better Monitoring of the application of Community law" ( COM(2002)0725 ), which sets out various actions to achieve its aim;
tomēr izsaka nožēlu, ka Komisija nav iesniegusi nevienu strukturētu, detalizētu papildpasākumu to dažu pienākumu kontrolei, kuri darīti zināmi iepriekš minētajos paziņojumos, kā piemēram, pienākumam "prioritātes kritēriju piemērošana tiks vērtēta katru gadu, kad apspriedīs pārskatu par Kopienas tiesību piemērošanas pārraudzību";
Regrets nevertheless that the Commission has not presented any structured, detailed follow-up to some of the commitments announced in the above-mentioned Communications, such as the commitment that "the application of the priority criteria will be assessed annually, when the report on the monitoring of the application of Community law is discussed";
aicina Komisiju vadīt specifisku novērtēšanu to prioritātes kritēriju piemērošanai, kuri uzskaitīti iepriekš minētajā paziņojumā, lai noteiktu, vai šāds pasākums ir patiesi vajadzīgs un vai tas nerada risku pārmērīgi samazināt to pārkāpumu procedūru loku, kurām Līgums nenodrošina hierarhiju; aicina Komisiju izvērtēt, vai vienkārša pieejamo resursu palielināšana tiem ģenerāldirektorātiem, kuru pārziņā ir visvairāk pārkāpumu, nebūtu atzīstams risinājums sūdzību izmeklēšanas jaudas uzlabošanai; uzsver, ka Komisijas par transponēšanu atbildīgajā nodaļās ir nepieciešami tieslietu speciālisti, lai veiktu analīzi par to, vai tiesību akti ir pilnībā transponēti; norāda, ka, lai analizētu transponēšanu, nav iespējams paļauties tikai uz automātisku atbilstības sistēmu;
Calls on the Commission to conduct a specific evaluation of the application of the priority criteria listed in the above-mentioned Communication, with the aim of assessing whether such an exercise is really needed and whether it may not risk reducing excessively the scope of infringement procedures, for which the Treaty does not provide any hierarchy; calls on the Commission to assess whether a simple increase in the available resources in the most exposed Directorates-General would not be a preferable solution with a view to improving the capacity to follow up complaints; points out that legal experts are needed in the Commission departments responsible for transposition to analyse whether legislation has been transposed in all its complexity; notes that it is not possible to rely solely on an automatic concordance system in order to analyse transpositions;
aicina Komisiju turpināt informēt Parlamentu par šādu novērtējumu rezultātiem; uzstāj, ka prioritāšu noteikšanai nevajadzētu samazināt atbilžu skaitu uz pilsoņu sūdzībām, un mudina Komisiju apspriesties ar Parlamentu par jebkādām iespējamām izmaiņām prioritāšu kritērijos;
Calls on the Commission to keep Parliament informed of the results of such evaluations; insists that the definition of priorities should not lead to a decreased response to citizens" complaints and urges the Commission to consult Parliament on any possible change in the priority criteria;
aicina Komisiju nepiešķirt tiesiskuma un pilsoņu pieredzes principam lielāku vērtību nekā tīri ekonomiskiem kritērijiem un novērtējumiem; mudina Komisiju rūpīgi uzraudzīt Līgumā garantēto pamatbrīvību un vispārējo principu ievērošanu, kā arī regulu un pamatdirektīvu ievērošanu; aicina Komisiju piemērot sekundāros tiesību aktus kā kritēriju, lai noteiktu, vai pieļauti pamattiesību pārkāpumi;
Calls on the Commission to place the principle of the rule of law and citizens' experience above purely economic criteria and evaluations; urges the Commission to monitor carefully the respect of the fundamental freedoms and general principles of the Treaty as well as the respect of regulations and framework directives; invites the Commission to use secondary legislation as a criterion for determining whether there has been an infringement of fundamental freedoms;
, kad Padome atteicās no jebkādām saistībām attiecībā uz transponēšanu un īstenošanu; paziņo par savu atbalstu sarunu atsākšanai ar Padomi šajā jautājumā, lai grozītu Iestāžu nolīgumu;
, when the Council refused to make any commitment in matters concerning transposition and implementation; declares its support for re-opening negotiations with the Council on this issue, with a view to amending the Interinstitutional Agreement;
aicina Komisiju vēlreiz nopietni izvērtēt pret dalībvalstīm izrādīto toleranci attiecībā uz sanāksmju termiņiem pieprasītās informācijas iesniegšanai Komisijā, valsts īstenošanas pasākumu pieņemšanu un paziņošanu par tiem, kā arī Kopienas tiesību aktu pareizu piemērošanu valsts, reģionu un vietējā līmenī;
Calls on the Commission seriously to reassess its indulgence of Member States when it comes to meeting deadlines for submitting requested information to the Commission, adopting and communicating national implementing measures and correctly applying Community legislation at national, regional and local levels;
Atzīmē, ka dalībvalstis ir nolēmušas izveidot specifiskas struktūras, kas nodarbosies ar īstenošanu; atzinīgi vērtē Komisijas centienus atbalstīt atbilstīgu koordinācijas centru izveidi katrā dalībvalstī ar mērķi uzlabot visu transponēšanas un īstenošanas politiku un pārkāpumu procedūru pirmstiesas posmu efektivitāti; ierosina dalībvalstīm ne tikai dibināt specializētās struktūrvienības, bet iecelt arī politisku(-as) amatpersonu(-as), kura būtu valsts līmenī atbildīga par pārkāpumu politiku;
Notes that the Member States have decided to set up specific structures dealing with implementation; welcomes the Commission's efforts in supporting the setting-up of appropriate coordination points in each Member State, with the aim of improving the entire transposition and implementation policy and the efficiency of the pre-litigation stage of infringement proceedings; suggests that the Member States should not only establish technical structures but also appoint political figure(s) responsible at national level for infringement policy;
atzīmē, ka, uzsverot organizatoriskos jautājumus un informācijas plūsmas, nevajadzētu aizmirst par to, ka daudzi nepareizas īstenošanas gadījumi rodas tiesību aktu sliktās kvalitātes dēļ un ka tie atspoguļo dalībvalstu tīšus centienus pasliktināt Kopienas tiesību aktus politisku, administratīvu un ekonomisku iemeslu dēļ; šajā sakarā atzīmē, ka Komisija parasti akceptē dalībvalstu novēlotu izmeklēšanu, lai pabeigtu pārkāpumu tiesvedību; aicina Komisiju pieprasīt no dalībvalstīm garantiju par to Kopienas noteikumu piemērošanu ar atpakaļejošu datumu, kuri nav ievēroti, lai nekavējoties novērstu visas pārkāpuma radītās sekas, turklāt turpmākas neizpildes gadījumā nekavējoties piemērojot EK līguma 228. pantu;
Points out that emphasis on organisational issues and communication flows should not hide the fact that many cases of incorrect implementation are the result of poor-quality legislation and reflect Member States' deliberate efforts to undermine Community legislation for political, administrative and economic reasons; in this connection, notes that the Commission is in the habit of accepting late intervention by the Member States in order to close infringement proceedings; calls on the Commission to ask the Member States to guarantee retroactive application of the Community provisions which have been infringed, in order to remove all effects of the infringement, with an immediate recourse to Article 228 of the EC Treaty in the event of persistent failure to comply;
uzskata, ka ir būtiski tiesību aktu projektus sagatavot tā, lai tos vieglāk varētu piemērot; uzskata, ka ir vienlīdz svarīgi, lai pilsoņi labāk izprastu EK tiesību aktus, un tāpēc ierosina visos tiesību aktos iekļaut kopsavilkumu pilsoņiem neformāla paskaidrojuma veidā;
Considers it essential for legislation to be drafted in a way that is more enforcement-friendly; considers it equally important to improve citizens' understanding of Community legislation and therefore proposes that a citizen's summary be included in the form of a non-legalistic explanatory statement accompanying all legislative acts;
ir pārliecināts, ka, tā kā ir svarīgi veltīt laiku un centienus dialoga attīstīšanai un atbalsta uzlabošanai ar dalībvalstīm, lai veicinātu ātru, pareizu Kopienas tiesību aktu transponēšanu, ir vajadzīga stingrāka disciplīna, īpaši pēc paplašināšanās, lai izvairītos no pārmērīgas kavēšanās un pastāvīgām atšķirībām transponēšanas kvalitātē valstīs;
Is convinced that, while it is important to devote time and effort to developing dialogue with Member States and improving the assistance afforded to them in order to facilitate swift, correct transposition of Community legislation, tighter discipline is necessary, notably after enlargement, in order to avoid excessive delays and persistent differences in the quality of national transposition;
uzskata, ka katrā jaunpieņemtā direktīvā sistemātiski jāiekļauj īpaša klauzula par dalībvalstu pienākumu ES direktīvu transponēšanas laikā sastādīt atbilstības tabulu;
Believes that a specific clause obliging Member States to draft a concordance table when transposing directives should be inserted systematically into each newly adopted directive;
atzīmē, ka 2004. gadā noteikums par atbilstības tabulu bija ietverts aptuveni 41 % jauno direktīvu; uzskata, ka Eiropas Parlamentam kā vienam no likumdevējiem būtu jāatbalsta priekšlikumi par tādu noteikumu ieviešanu direktīvās, kuri liek dalībvalstīm izmantot atbilstības tabulu, paziņojot par īstenošanas pasākumiem; aicina Komisiju regulāri ziņot Parlamentam par šādu noteikumu piemērošanu;
Notes that in 2004 about 41% of new directives included provision for a concordance table; believes that the European Parliament, as co-legislator, should support proposals to introduce into directives provisions obliging the Member States to use the concordance table for notification; calls on the Commission to report to Parliament regularly on the application of such provisions;
atzinīgi vērtē dažu Komisijas ģenerāldirektorātu – īpaši Vides ģenerāldirektorāta – centienus uzlabot svarīgu direktīvu atbilstības pārbaudes sevišķi pēc paplašināšanās; aicina Komisiju publicēt savā tīmekļa vietnē vairāku ģenerāldirektorātu pieprasītos novērtēšanas pētījumus par valstu īstenošanas pasākumu atbilstību Kopienas tiesību aktiem;
Welcomes the effort made by some Directorates-General of the Commission – and notably DG Environment – to improve the conformity checks on the relevant directives, in particular following enlargement; calls on the Commission to publish on its website the studies requested by the various Directorates-General on the evaluation of the conformity of national implementation measures with Community legislation;
atzīmē, ka ir pieejamas vairākas procedūras ar neatbilstību saistītās lietās un ka šādas procedūras reizēm tiek atkārtotas, nesasniedzot mērķi - pārliecināt dalībvalstis koriģēt savus transponēšanas aktus; uzsver, ka šādos gadījumos procedūras piemērošanas novilcināšana var būt ļoti neizdevīga pilsoņiem, jo runa nav par atsevišķiem gadījumiem, bet gan par vispārēju problēmu; tādēļ aicina Komisiju ieņemt stingru nostāju attiecībā uz nepaziņošanu par valstu īstenošanas pasākumiem un to neatbilstību Kopienas tiesību aktiem un ievērot EK līguma 226. pantā paredzēto procedūru, tostarp stingrus, neapspriežamus termiņus, kas noteikti atbilstīgu nenormatīvo tiesību formā, lai pēc iespējas ātri piemērotu EK līguma 228. pantā paredzētos sodus;
Notes that there are several procedures available for dealing with non-conformity and that such procedures are sometimes repeated without attaining the objective of persuading the Member States to modify their transposition acts; stresses that in such cases delays in the procedure can be highly detrimental to citizens, because the focus is not on individual cases but rather reflects a general problem; therefore calls on the Commission to take a tough stance on cases of non-communication and non-conformity of national implementing measures with Community legislation and to move through the various stages of the procedure laid down by Article 226 of the EC Treaty in accordance with fixed, non-negotiable time-limits, laid down in appropriate soft-law instruments (communications, guidelines), in order to arrive as soon as possible at the imposition of fines pursuant to Article 228 of the EC Treaty;
aicina Komisiju iesniegt to direktīvu sarakstu, kuru ieviešana notiek vissliktāk, un paskaidrot kavēšanās iemeslus; norāda, ka saskaņā ar Eiropas Kopienu Tiesas praksi un EK līguma 10. pantu, dalībvalstis nodrošina, ka darbojas piemērota sistēma efektīvu un proporcionālu sodu piemērošanai, kam ir preventīva iedarbība Kopienas noteikumu pārkāpumiem; uzskata, ka saskaņā ar pārkāpumu tiesvedību pret efektīvas sodu sistēmas neapstiprināšanu jāvērš nopietni pasākumi;
Invites the Commission to present a list of those directives which have the worst record in terms of their implementation and to explain what it considers the underlying reasons for this to be; points out that, under the case-law of the Court of Justice and Article 10 of the EC Treaty, the Member States are required to ensure that an adequate system is in place for effective and proportionate sanctions, to act as a deterrent against infringement of Community provisions; considers that failure to adopt an effective system of sanctions should be pursued with due severity under the infringement procedure;
atzīmē, ka esošās procedūras nepiešķir pilsoņiem nekādas tiesības, izņemot tiesības iesniegt sūdzību, un ka Komisijai kā Līguma sargātājai ir liela rīcības brīvība attiecībā uz sūdzības reģistrēšanu un tiesvedības uzsākšanu; uzskata, ka Līgumā vai Kopienu Tiesas praksē nav nekā, kas kavētu izmantot pienācīgus juridiskos līdzekļus, lai dotu sūdzības iesniedzējiem papildus tiesības un tādēļ aicina Komisiju veikt pasākumus šādu līdzekļu pieņemšanai; ir pārliecināts, ka šī svarīgā un ekskluzīvā privilēģija uzliek pienākumu darboties pārredzami un atbildīgi, pamatojot iemeslus, kāpēc tiek pieņemti lēmumi, īpaši sūdzību noraidīšanas gadījumos;
Notes that the present procedures give citizens no rights beyond lodging a complaint and that the Commission, in its role as guardian of the Treaty, has a broad discretion as to whether to register a complaint and start proceedings; considers that there is nothing in the Treaty or the case-law of the Court of Justice to prevent the use of appropriate legislative instruments to give further rights to complainants, and therefore calls on the Commission to take steps to adopt such instruments; is convinced that this important and exclusive prerogative should correspond to a duty of transparency and accountability as to the reasons why decisions are taken, notably decisions not to pursue complaints;
atzinīgi vērtē nesen pieņemto Paziņojumu Eiropas Parlamentam un Eiropas ombudam "Attiecības ar sūdzības iesniedzēju jautājumos par Eiropas Kopienu tiesību pārkāpumiem" ( KOM(2002)0141 );
Welcomes the Commission's Communication to the European Parliament and the European Ombudsman on "Relations with the complainant in respect of infringements of Community law" ( COM(2002)0141 );
mudina Komisiju ievērot paziņojumā izklāstītos principus, ka bez izņēmuma vajadzētu reģistrēt visas Komisijā saņemtās sūdzības, kuras norāda uz reālu Kopienas tiesību pārkāpumu, jo tās neatbilst paziņojuma pielikuma 3. pantā minētajiem izņēmuma nosacījumiem; atzīmē, ka Eiropas ombuds nesen ir saņēmis konkrētas sūdzības par sūdzību nereģistrēšanu un pašlaik tās izmeklē; aicina Komisiju iesniegt Parlamentam regulāru ziņojumu par gadījumiem, kad sūdzības netiek reģistrētas saskaņā ar iepriekš minēto paziņojumu;
Urges the Commission to respect the principles stated in that Communication to the effect that all complaints likely to denounce a real violation of Community law that are received by the Commission should be registered, without any selection, unless they fall within the exceptional circumstances referred to in point 3 of the Annex to the Communication; notes that the European Ombudsman has recently received specific complaints denouncing the non-registration of complaints and is currently investigating them; calls on the Commission to submit a regular report to Parliament on cases of non-registration of complaints in line with the above-mentioned Communication;
atzīmē, ka paziņojumā noteiktais viena gada termiņš no sūdzības reģistrācijas brīža līdz formālā paziņojuma vēstules vai lēmuma par lietas atlikšanu nosūtīšanai ir pārāk ilgs; turklāt atzīmē, ka šis termiņš ne vienmēr tiek ievērots, turot sūdzības iesniedzēju neziņā, kas ir nepieņemami; tāpēc aicina Komisiju drīz pēc sūdzības reģistrēšanas nosūtīt oficiālas paziņojuma vēstules, kuras vēl nebūt nenorāda uz kaut kādām "sarunām" ar dalībvalstīm, un censties ātri virzīt procesu, nosakot saspringtus termiņus, kuri nav spēkā tikai izņēmuma gadījumos;
Notes that the time-limit of one year laid down in the Communication between the registration of a complaint and the actual sending of a letter of formal notice or the decision to shelve the case is too long; notes furthermore that this deadline is not always met, leaving the complainant in a state of unacceptable uncertainty; therefore calls on the Commission to send letters of formal notice, which do not imply any "negotiations" yet with the Member States, within a short period of the registration of the complaint and to strive to move ahead quickly with the procedure on the basis of prompt deadlines from which exemption is possible only in exceptional cases;
mudina visus Komisijas dienestus pilnībā informēt sūdzību iesniedzējus – un, ja nepieciešams, arī iesaistītos Eiropas Parlamenta deputātus – par viņu iesniegto sūdzību virzību pirms katra iepriekš noteiktā termiņa beigām (oficiāla paziņojuma vēstule, argumentēts atzinums, nodošana EK tiesā), paziņot par savu lēmumu iemesliem, kā arī precīzi par tiem ziņot sūdzības iesniedzējam saskaņā ar 2002. gada paziņojumā izklāstītajiem principiem, kas ļauj sūdzības iesniedzējam veikt turpmākus novērojumus (īpaši tādās lietās, kurās Komisija paredz atlikt sūdzības, tostarp būtu jāinformē par iesaistītās dalībvalsts sniegtajiem argumentiem);
Urges all services of the Commission to keep complainants – and where appropriate also the MEP involved – fully informed of the progress of their complaints at the expiry of each pre-defined deadline (letter of formal notice, reasoned opinion, referral to the Court), to provide reasons for their decisions and to communicate them in full detail to the complainant in accordance with the principles stated in its Communication of 2002, which should allow the complainant to make further observations (such information should include, notably in the cases in which the Commission envisages shelving the complaint, the arguments presented by the Member State involved);
aicina Komisiju pieņemt konkrētu procedūru, kura nodrošinātu sūdzības iesniedzējam un iesaistītajam Eiropas Parlamenta deputātam piekļuvi dokumentācijai un ar dalībvalsti veiktās sarakstes saturam;
Calls on the Commission to adopt a specific procedure which would allow the complainant and the MEP involved to have access to the documentation and to the substance of the correspondence exchanged with the Member State;
aicina Komisiju sniegt konkrētus datus par termiņu ievērošanu, kā izklāstīts tās iekšējā Darba operatīvo procedūru rokasgrāmatā, kurus varēja iegūt tikai neoficiāli; vairākkārt uzsver nozīmi, kāda ir noteiktajiem termiņiem, līdz kuriem pēc sūdzības reģistrēšanas datuma jānosūta atbilde sūdzības iesniedzējam un oficiāla paziņojuma vēstule;
Calls on the Commission to provide specific data on compliance with time-limits as set out in its internal Manual of Operational Procedures, which could only be obtained informally; reiterates the importance of setting deadlines from the date of registration of a complaint for providing the complainant with an answer and for sending out a letter of formal notice;