natgillin/translations-raw huggingface dataset:
tā kā mežu apsaimniekošanas uzlabošana ir būtisks priekšnoteikums, lai noturīgi mazinātu atmežošanas apmērus; tā kā klimata jautājumiem veltītajās sarunās ir jāizvērtē līdzšinējie mēģinājumi risināt atmežošanas un mežu degradācijas problēmu, piemēram, ES Rīcības plāns par tiesību aktu izpildi, pārvaldību un tirdzniecību mežsaimniecības nozarē, kas paredz nelegālas mežizstrādes mazināšanu ar mežu apsaimniekošanas pasākumiem;
whereas improvements in forest governance are a fundamental prerequisite for lasting reductions in deforestation; whereas climate negotiations need to reflect previous efforts to address problems of deforestation and forest degradation, such as the EU FLEGT Action Plan designed to curtail illegal logging by addressing forest governance;
tā kā būtu jāizveido kopēja sistēma visu pielāgošanās pasākumiem pieejamo finansēšanas instrumentu uzraudzībai, lai nodrošinātu saprotamu un pārredzamu finansēšanas sistēmu,
whereas a common system to monitor the whole range of instruments available for adaptation funding should be set up in order to ensure an accountable and transparent funding system;
mudina puses nodrošināt visaptveroša, starptautiska, taisnīga, vērienīga un juridiski saistoša nolīguma noslēgšanu laikposmam pēc 2012. gada, tam pamatā liekot uz starptautiskiem noteikumiem balstīto Kioto protokola sistēmu atbilstoši 2°C mērķim un cik iespējams drīz pasaules un valstu līmenī nosakot siltumnīcefekta gāzu emisiju maksimumu;
Urges the Parties to ensure the conclusion of a comprehensive, international, fair, ambitious and legally binding agreement post-2012, building on the international rules-based system of the Kyoto Protocol in line with the 2ºC objective and the peaking of global and national greenhouse gas emissions as soon as possible;
aicina pasaules valstu un to valdību vadītājus sarunu laikā demonstrēt patiesu politisko vadību un gribu un piešķirt šim jautājumam visaugstāko prioritāti;
Calls on Heads of State and Government worldwide to demonstrate real political leadership and will during the negotiations and to give this issue the highest priority;
mudina ES publiski un nepārprotami apstiprināt savu stingro apņemšanos īstenot Kioto protokolu un veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai starp Kioto protokola saistību periodiem neiestātos pārrāvums; tāpēc aicina ES pirms Durbanas konferences atklāti paziņot, ka tā ir gatava pāriet uz Kioto protokola otro saistību periodu, un pieņemt konkrētus pasākumus, ar kuriem pārvarēt t. s. gigatonnu atšķirību, t. i., starpību starp pašreizējiem mērķiem un tiem, ko nepieciešams sasniegt, lai globālā sasilšana nepārsniegtu 2ºC; aicina ES nodrošināt, ka Durbanā tiek atzīta šī atšķirība un noteikts tās apjoms, kā arī uzstāt, ka šī atšķirība ir jālikvidē;
Urges the EU publicly and unequivocally to confirm its strong commitment to the Kyoto Protocol and to take all necessary steps to avoid any gap between Kyoto Protocol commitment periods; calls, therefore, on the EU to declare openly prior to Durban that it is ready to continue with the second commitment period of the Kyoto Protocol and, further, to define concrete steps to bridge ‘the gigatonne gap’, i.e. the difference between the current ambition levels and those required to keep global warming below 2ºC; calls on the EU to ensure that the gap is identified and quantified in Durban and to press for measures to close the gap;
tomēr atzīst, ka ir vajadzīgs salīdzināms progress konvencijas īstenošanas gaitā, lai laikposmam pēc 2012. gada nodrošinātu starptautisku, taisnīgu, vērienīgu un juridiski saistošu nolīgumu, kurš nodrošinātu 2ºC mērķa sasniegšanu; šajā sakarībā uzsver, ka svarīgas ir (lielu pasaules reģionu) apvienības ar progresīvākajām valstīm, jo šādā veidā var nodrošināt jaunus stimulus sarunu procesam; prasa pušu konferencei vienoties par terminētu pilnvarojumu noslēgt konvencijai atbilstošu juridiski saistošu nolīgumu, kas jāīsteno iespējami drīz, ne vēlāk kā līdz 2015. gadam; šajā sakarībā atgādina, ka rūpnieciski attīstītajām valstīm savas emisijas līdz 2020. gadam jāsamazina par 25–40 % salīdzinājumā ar 1990. gada līmeni, savukārt jaunattīstības valstīm kopumā būtu jāpanāk būtiska atkāpe no patlaban prognozētā emisiju pieauguma līmeņa, lai līdz 2020. gadam panāktu 15–30 % samazinājumu;
Recognises, however, that comparable progress under the Convention track is required to secure any post-2012 international, fair, ambitious and legally binding agreement that would meet the 2ºC objective; highlights, in that connection, the importance of (subglobal) alliances with the most progressive states as a means of lending further impetus to the negotiation process; calls for the COP to agree on a time-bound mandate to secure a legally binding agreement under the Convention to be implemented as soon as possible, and at the latest by 2015; recalls, in that connection, that the industrialised countries need to reduce their emissions by 25-40% below 1990 levels by 2020, while the developing countries as a group should achieve a substantial deviation below the currently predicted emissions growth rate, of the order of 15-30%, by 2020;
mudina visus starptautiskos partnerus, lai sasniegtu 2°C mērķi, novērst gigatonnās mērāmo atšķirību, kāda pastāv starp zinātniskajiem atzinumiem un pašreizējām pušu saistībām, un uzņemties saistības un ierosināt pasākumus emisiju līmeņa samazināšanai tādā mērā, lai pārsniegtu Kopenhāgenas vienošanās dokumentā iekļautos mērķus, pamatojoties uz kopējas, bet diferencētas atbildības principu, un pievērsties jautājumam par emisijām starptautiskās aviācijas un jūras transporta nozarē un fluorogļūdeņražiem; atzīmē, ka, cenšoties palielināt pušu izpratni un nodrošināt lielākus solījumus, nozīmīgs ir izvērstais pusēm adresētais paziņojums par gaidāmiem pašreizējo solījumu rezultātiem un par turpmāk veicamiem pasākumiem;
Urges all international partners to close the gigatonne gap which exists between the scientific findings and the current Parties' pledges, to come up with commitments and actions for emissions reductions which are more ambitious than those contained in the Copenhagen Accord, based on the principle of a ‘common but differentiated responsibility’, and to address emissions from international aviation and maritime transport and HFCs in order to ensure consistency with the 2ºC objective; notes that the detailed communication to Parties of where current pledges take us, and what more needs to be done, is an important step towards raising awareness among Parties and securing higher pledges;
uzsver, ka Durbanas konferencē ir svarīgi panākt progresu, lai turpinātu īstenot Kankunas vienošanās, noteiktu maksimālo apjomu pasaules kopējam emisiju daudzumam un mērķi samazināt kopējās emisijas līdz 2050. gadam, izstrādātu skaidru virzību laikposmam līdz 2050. gadam, tostarp starpposma mērķus kopējo emisiju samazināšanā, vienotos par politikas instrumentiem šo mērķu izpildes nodrošināšanai, kā arī risinātu vispārējo jautājumu par rūpnieciski attīstīto un jaunattīstības valstu nākotnes saistību formu; atgādina, ka saskaņā ar Klimata pārmaiņu starpvaldību padomes iesniegtajiem zinātniskajiem datiem, lai sasniegtu 2°C mērķi, pasaules maksimālajam siltumnīcefekta gāzu emisijas līmenim jāiestājas, vēlākais, 2015. gadā, un līdz 2050. gadam emisijas jāsamazina vismaz par 50 %, salīdzinot ar 1990. gada līmeni, un pēc tam tām jāturpina kristies;
Emphasises the importance of progress at the Durban Conference in further implementing the Cancún Agreements, in establishing the peak date for global emissions and a global emissions reduction goal for 2050, defining a clear pathway towards 2050, including intermediate global emissions reduction goals, and agreeing on policy instruments to ensure that the objectives set are met, and in addressing the overall question of the future form of the commitments of both developed and developing countries; reiterates that, according to the scientific evidence presented by the IPCC, the 2ºC objective requires that global greenhouse gas emissions peak by 2015 at the latest and be reduced by at least 50% as compared with 1990 by 2050 and continue to decline thereafter;
prasa Durbanas konferencē pieņemt kārtību, kā nosakāma atbilstība starp emisiju samazināšanas saistībām, kuru pamatā ir maksimuma gads, un 2050. gada perspektīvā izvirzīto samazināšanas mērķi, kā arī 2°C mērķi;
Calls for the Durban Conference to define a process for addressing the adequacy of emission reduction pledges based on the peak year and the 2050 reduction goal as well as the 2°C objective;
atzinīgi vērtē ceļvedi virzībai uz konkurētspējīgu ekonomiku ar zemu oglekļa emisiju līmeni 2050. gadā, kurā ir noteikti ilgtermiņa mērķi, vēlreiz apstiprinot ES mērķi līdz 2050. gadam samazināt siltumnīcefekta gāzu emisijas par 80–95 %, lai globālā sasilšana nepārsniegtu 2°C; ņem vērā secinājumu, ka 80 % no samazinājuma, kas paredzēts līdz 2050. gadam, ir jāpanāk ES iekšienē un ka ekonomiski lietderīga ir lineāra samazināšana;
Welcomes the roadmap for moving to a competitive low-carbon economy in 2050, setting long-term targets reconfirming the EU's objective of reducing greenhouse gas emissions by 80-95% by 2050 in order to keep climate change below 2°C; notes the conclusion that 80% of the reduction by 2050 has to be achieved internally within the EU and that a linear reduction makes economic sense;
atkārtoti uzsver, ka kumulatīvās emisijas ir izšķirošas klimata sistēmai; atzīmē, ka, pat sasniegusi 2050. gada mērķus saskaņā ar Komisijas ceļvedī paredzēto virzību, Eiropas Savienība, rēķinot pēc siltumnīcefekta gāzu emisijām, joprojām būtu atbildīga par aptuveni divkāršu vienam iedzīvotājam aprēķināto daļu no kopējā oglekļa daudzuma, kas saderīgs ar 2°C mērķi, un ka emisiju samazināšanas atlikšana būtiski palielina kumulatīvo daļu;
Reiterates that cumulative emissions are decisive for the climate system; notes that even if it were to meet the 2050 targets on the basis of the pathway set out in the Commission roadmap, the EU would still be responsible in terms of greenhouse gas emissions for approximately double its per-capita share of the global 2°C-compatible carbon budget, and that delaying emissions reductions increases the cumulative share significantly;
atzinīgi vērtē Komisijas jaunākos paziņojumus un sniegto analīzi par to, kā iespējams sasniegt klimata aizsardzībai nepieciešamo 30 % mērķi; atbalsta šajos dokumentos pausto viedokli, ka neatkarīgi no starptautisko sarunu iznākuma ES interesēs ir klimata aizsardzības jomā izvirzīt augstāku mērķi, proti, pārsniegt 20 % samazinājumu, jo tas vienlaikus ļautu veidot videi labvēlīgas darba vietas un veicināt izaugsmi un drošību;
Welcomes the Commission's latest communications and its analyses of how a 30% climate protection target can be achieved; supports the view set out therein that, regardless of the outcome of the international negotiations, it is in the EU's own interest to aim for a climate protection target of over 20%, since this would have the simultaneous effect of creating green jobs and boosting growth and security;
aicina ES un tās dalībvalstis noteikt un pilnveidot klimata taisnīguma principu; uzstāj, ka tā būtu milzīga netaisnība, ja ES nerisinātu klimata pārmaiņu problēmu, jo sekas sevišķi smagi izjustu nabadzīgo valstu trūcīgie iedzīvotāji;
Calls on the EU and its Member States to develop a principle of ‘climate justice’; insists that the greatest injustice would occur if the EU did not tackle climate change, because poor people in poor countries would suffer in particular;
atgādina, ka visneaizsargātākās pret klimata pārmaiņu ietekmi ir nabadzīgās valstis un tām ir vismazākās pielāgošanās spējas;
Recalls that poor countries are the most vulnerable to the impacts of climate change and have the least capacity to adapt;
norāda, ka klimata pārmaiņu novēršanas pasākumi ietekmē dzimumu līdztiesību visos līmeņos un, lai panāktu savstarpēji izdevīgus risinājumus un nepieļautu nevienlīdzības palielināšanos, dzimumu aspekts būtu jāiekļauj klimata politikas nostādnēs saskaņā ar vispārējiem nolīgumiem par dzimumu līdztiesības aspekta integrēšanu un saskaņā ar Konvenciju par sieviešu diskriminācijas izskaušanu;
Points out that responses to climate change have an impact on gender equality at all levels and that, in order to ensure win-win solutions and to avoid aggravating inequalities, gender considerations should be integrated into climate policies, in line with global agreements on gender mainstreaming and the Convention for the Elimination of Discrimination Against Women;
uzsver, ka pirms Durbanas konferences visām ES iestādēm plašāk un efektīvāk jāizvērš ES diplomātija klimata jomā (sevišķi ES un Āfrikas attiecībās), cenšoties sniegt skaidrāku priekšstatu par ES klimata politikas modeli, radot jaunu dinamiku starptautiskajās sarunās par klimatu un mudinot partnerus visā pasaulē arī ieviest saistošus emisiju samazināšanas mērķus un piemērotus klimata pārmaiņu mazināšanas un pielāgošanās pasākumus, it īpaši atsaucoties uz ES priekšlikumu par pilnīgu dekarbonizāciju līdz 2050. gadam;
Stresses the need for wider and more effective EU climate diplomacy by all EU institutions in advance of Durban (in particular regarding EU-Africa relations), which should seek to present a clearer EU profile on climate policy, bringing a new dynamic to the international climate negotiations and encouraging partners throughout the world also to introduce binding reductions in emissions and appropriate climate change mitigation and adaptation measures, in particular with reference to the EU proposal for full decarbonisation by 2050;
aicina Eiropas Savienību uzņemties vadību un censties noteikt vērienīgas ES politiskās nostādnes klimata jomā, kuras ļautu mazināt klimata pārmaiņas, lai apliecinātu šādas politikas priekšrocības un mudinātu citas valstis rīkoties tāpat;
Calls on the European Union to take the lead and push for an ambitious EU climate policy which reduces climate change in order to demonstrate the advantages of such a policy and encourage other countries to follow suit;
uzsver ‐ lai dotu jaunus stimulus un virzību turpmākajām sarunām, papildu uzsvars būtu jāliek uz to, ka klimata pārmaiņu apkarošana var piedāvāt arī saimnieciskas iespējas un kopumā pavērt ceļu virzībai uz resursu ziņā efektīvu sabiedrību;
Emphasises that in order to provide new impetus and leverage for future negotiations, additional emphasis should be placed on the way that combating climate change can also offer economic possibilities and a pathway towards more resource-efficient societies in general;
uzskata, ka veiktspējas palielināšana ‐ ne tikai attiecībā uz tehnoloģiju nodošanu, bet arī kopumā ‐ ir ļoti svarīga un ka šajā nolūkā nepieciešama integrēta pieeja un mērķtiecīgs institucionāls modelis, kas sekmē sinerģiju un koordinētību;
Is of the opinion that capacity-building - not only with regard to technology transfer, but in general - is of vital importance and that it requires an integrated approach and a streamlined institutional architecture encouraging synergies and coordination;
uzsver, ka svarīgi ir dzimumu līdztiesību kā transversālu aspektu sistemātiski iekļaut klimata fonda pārvaldības struktūrā un darbības nostādnēs;
Stresses the importance of the systematic integration of gender equality as a cross-cutting issue in the climate fund's governance structure and operational guidelines;
norāda, ka būtiska nozīme ir līdzsvarotai dzimumu līdzdalībai lēmumu pieņemšanā visos finansēšanas posmos un aspektos; aicina ES censties panākt, ka sieviešu pārstāvība visās attiecīgajās struktūrās ir vismaz 40 %;
Points out that gender-balanced participation in decision-making covering all phases and aspects of funding is essential; calls on the EU to strive for female representation of at least 40% in all relevant bodies;
uzsver, ka gadījumā, ja ES vilcināsies iesaistīties Kioto protokolā paredzētajā otrajā saistību periodā, tas būs ļoti negatīvs vēstījums jaunattīstības valstīm;
Highlights the fact that if the EU is reluctant to proceed to a second commitment period under the Kyoto Protocol a very negative message will be sent to developing countries;
Durbanas konferences pamatā ‐ Kankunā noslēgtās vienošanās
Building on the Cancún Agreements at the Durban Conference
it īpaši atgādina, ka Kankunas vienošanās dokumentos ir atzīts 2ºC mērķis (tostarp atzīts, ka, ņemot vērā globālo vidējās temperatūras paaugstināšanos par 1,5°, pirmās pārskatīšanas laikā jāapsver kopēja ilgtermiņa mērķa nostiprināšana, pamatojoties uz vispilnīgākajām pieejamajām zinātniskajām atziņām), ka ir izstrādāta procedūra, kā noteikt kopējo emisiju maksimālā apjoma sasniegšanas brīdi, ka ir nosprausts mērķis samazināt kopējās emisijas līdz 2050. gadam un ir noteikti politikas pasākumi izvirzīto mērķu izpildes nodrošināšanai;
Recalls in particular the acknowledgement of the 2ºC objective in the Cancún Agreements (including the recognition of the need to consider, in the context of a first review, strengthening the long-term global goal on the basis of the best available scientific knowledge, in relation to a global average temperature rise of 1.5°), and the establishment of a process for defining the peak date of global emissions, a global emissions reduction goal for 2050 and policy measures to ensure that the objectives set are achieved;
aicina puses izmantot Durbanas konferenci, lai panāktu, ka sāk darboties nepieciešamie saskaņotie mehānismi, piemēram, Zaļā klimata fonds un Pielāgošanās komiteja, kā arī aicina pievērst uzmanību Tehnoloģiju mehānisma (tostarp Klimata tehnoloģiju centra un tīkla) pilnveidošanai un reģistra izstrādei, kurā uzskaitītu klimata pārmaiņu mazināšanas pasākumus jaunattīstības valstīs, kuras cenšas panākt starptautisku atbalstu, un izmantot šo konferenci, lai pievērstos atlikušajiem būtiskākajiem jautājumiem un turpinātu izskatīt jautājumu par laikposmam pēc 2012. gada paredzētās sistēmas juridisko formu, tostarp par termiņiem, kuros panākama vienošanās par minēto sistēmu;
Calls on the Parties to use the Durban Conference to bring into operation the necessary agreed mechanisms, such as the Green Climate Fund and the Adaptation Committee, to focus on the development of the Technology Mechanism (including the Climate Technology Centre and Network) and the registry to record mitigation measures taken by developing countries seeking international support, and to address the remaining key issues and make progress on the issue of the legal form of a future post-2012 framework, including a timeline for securing agreement on that framework;
uzsver, ka Durbanas konferencē jāturpina pilnveidot noteikumus par saistību un rīcības pārredzamību un jāvienojas par skaidru darba programmu šajā virzienā, tostarp attiecībā uz mērīšanas, uzrādīšanas un pārbaudīšanas sistēmām;
Highlights the need for further efforts to be made at the Durban Conference to develop the transparency provisions for commitments and actions and the need to agree on a clear work programme in relation thereto, including Measurement, Reporting and Verification Systems (MRVs);
atzīmē, ka vēl aizvien nepilnīgas ir nozaru un uz tirgus principiem nebalstītās koncepcijas, un uzsver, ka it īpaši ir jārisina jautājums par fluorogļūdeņražu ražošanu un patēriņu, kā noteikts Monreālas protokolā; norāda, ka ir nepieciešama visaptveroša starptautiska pieeja attiecībā uz klimatu ietekmējošām ar CO2 nosaistītām antropogēnajām emisijām ‐ arī tādēļ, ka šo emisiju samazināšanas izmaksas ir zemākas par paredzamās oglekļa emisiju samazināšanas izmaksām, pat ņemot vērā pašreizējās oglekļa cenas; prasa pārveidot tādus uz projektiem balstītus mehānismus kā tīras attīstības mehānisms un kopīgā izpilde, taču izvairīties no piesaistes augsta oglekļa satura infrastruktūrai elastīgo mehānismu nepareizas izmantošanas dēļ, jo tāda piesaiste paaugstinātu kopējās izmaksas pasākumiem dekarbonizācijas mērķa sasniegšanai, kas notiktu, ieviešot stingrus projektu kvalitātes standartus, kuri garantē cilvēktiesību ievērošanu un ticamu, pārbaudāmu un faktisku emisijas vēl lielāku samazinājumu, tādējādi veicinot arī ilgtspējīgu attīstību jaunattīstības valstīs; turklāt atbalsta Komisijas viedokli, ka attiecībā uz ekonomiski attīstītākajām jaunattīstības valstīm laikposmam pēc 2012. gada jāpieņem nozaru mehānismi, savukārt attiecībā uz vismazāk attīstītajām valstīm jānodrošina, ka tām joprojām ir pieejams kvalitatīvs tīras attīstības mehānisms; prasa panākt, lai ikviens jauns starptautisks nozaru kompensāciju kreditēšanas mehānisms nodrošinātu vides integritāti un klimatam radīto ieguvumu līmenis būtu augstāks nekā tradicionāli paredzētie 15–30 %;
Notes that there are still gaps in sectoral and non-market based approaches, and emphasises the need, in particular, to address the production and consumption of HFCs under the Montreal Protocol; notes that there is a need for a comprehensive international approach to non-CO2 climate-relevant anthropogenic emissions, not least because the cost of reducing these emissions is lower than that for the reductions envisaged in the carbon sector, even taking the current carbon price into account; calls for a reform of the project-based mechanisms, such as the Clean Development Mechanism (CDM) and Joint Implementation (JI), whilst avoiding any lock-in to high-carbon infrastructure through the inappropriate use of flexible mechanisms, which would increase the overall cost of efforts to achieve the decarbonisation objective, through the introduction of stringent project-quality standards guaranteeing respect for human rights and reliable, verifiable and real additional emissions reductions that also support sustainable development in developing countries; endorses, moreover, the Commission's view that sectoral mechanisms for economically more advanced developing countries should be agreed for the period beyond 2012, while high-quality CDM should remain available to LDCs; calls for any new international sectoral offset crediting mechanisms to ensure environmental integrity and incorporate climate benefits beyond the 15-30% deviation from business as usual;
prasa, lai I pielikumā noteikto emisijas mazināšanas mērķu ietekme uz vidi būtu vadošais ES pieejas princips attiecībā uz starptautiskiem uzskaites noteikumiem mežu apsaimniekošanā, attiecībā uz elastīgiem mehānismiem, kā arī attiecībā uz visu Kioto protokola pirmajā saistību posmā panākto pārsniegumu pārcelšanu uz mērķiem laikposmam pēc 2012. gada;
Calls for the environmental effectiveness of Annex I emissions reduction targets to be the guiding principle as regards the EU approach to international accounting rules for forest management, to flexible mechanisms and to the banking towards post-2012 targets of any overachievement during the first commitment period of the Kyoto Protocol ;
atzīst, ka nozīmīga ir proaktīva pielāgošanās klimata pārmaiņu neizbēgamajām sekām, it īpaši tajos pasaules reģionos, ko klimata pārmaiņas skar visspēcīgāk, un sevišķi, lai rūpētos par neaizsargātākām sabiedrības grupām; tādēļ prasa Durbanā panākt vienošanos, kurā būtu paredzētas stingras politiskas un finansiālas saistības palīdzēt attiecīgajām jaunattīstības valstīm palielināt pielāgošanās spēju;
Recognises the importance of proactive adaptation to the unavoidable consequences of climate change, in particular in the regions of the world most affected by a changing climate, and especially of protecting the most vulnerable groups within societies; therefore calls for an agreement in Durban with strong political and financial commitments to assist those developing countries in capacity-building;