natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Dalībvalstis nevar piešķirt EK tipa apstiprinājumu un noraida valsts tipa apstiprinājumu to tipu riepām, ko aptver šās direktīvas darbības joma un kuras neatbilst šās direktīvas prasībām.
Member States may not grant EC type-approval, and shall refuse to grant national type-approval, for those types of tyre which fall within the scope of this Directive and which do not meet the requirements of this Directive.
Dalībvalstis nevar piešķirt EK tipa apstiprinājumu vai valsts tipa apstiprinājumu kādam transportlīdzekļu tipam, pamatojoties uz apsvērumiem, kas saistīti ar tā riepām vai to montējumu, ja nav ievērotas prasības šajā direktīvā.
Member States may not grant EC type-approval or national approval for a type of vehicle, for reasons relating to its tyres or their fitting, if the requirements of this Directive are not met.
ir pienākums atbilstības sertifikātus, kas ir līdzi jauniem transportlīdzekļiem saskaņā ar noteikumiem Direktīvā 2007/46/EK, uzskatīt par tādiem, kas nav derīgi minētās direktīvas 26. panta 1. punkta nolūkiem, ja nav izpildītas prasības šajā direktīvā; un
consider certificates of conformity accompanying new vehicles in accordance with the provisions of Directive 2007/46/EC as not being valid for the purposes of Article 26(1) of that Directive, if the requirements of this Directive are not met; and
ir pienākums atteikt reģistrāciju, vai liegt pārdošanu vai nodošanu ekspluatācijā tādiem jauniem transportlīdzekļiem, kuri neatbilst prasībām šajā direktīvā.
refuse the registration or prohibit the sale or entry into service of new vehicles which do not meet the requirements of this Directive.
Noteikumus šajā direktīvā piemēro Direktīvas 2007/46/EK 28. panta nolūkiem attiecībā uz visām riepām, uz ko attiecas šī direktīva, izņemot C1e klases riepas, uz kurām tie attiecas no 2011. gada 1. oktobra.
The provisions of this Directive shall apply for the purposes of Article 28 of Directive 2007/46/EC to all tyres which fall within the scope of this Directive, with the exception of tyres of class C1e, to which they shall apply as from 1 October 2011.
Direktīvu 92/23/EEK, kā tā grozīta ar aktiem, kas minēti VII pielikuma A daļā, atceļ, neskarot dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņiem VII pielikuma B daļā minēto direktīvu transponēšanai valsts tiesību aktos un to piemērošanai.
Directive 92/23/EEC, as amended by the acts listed in Annex VII, Part A, is repealed, without prejudice to the obligations of the Member States relating to the time-limits for transposition into national law and application of the Directives set out in Annex VII, Part B.
Riepu EK tipa apstiprinājuma administratīvie noteikumi
Administrative provisions for the EC type-approval of tyres
Informācijas dokuments attiecībā uz kāda riepu tipa EK tipa apstiprinājumu
Information document relating to EC type-approval for a type of tyre
EK tipa apstiprinājuma sertifikāts (riepas)
EC type-approval certificate (tyres)
Informācijas dokuments attiecībā uz kāda riepu tipa EK tipa apstiprinājumu, kas attiecas uz riepas/ceļa troksni
Information document relating to EC type-approval for a type of tyre relating to tyre/road noise emission
EK tipa apstiprinājuma sertifikāts (riepas/ceļa troksnis)
EC type-approval certificate (tyre/road noise emission)
II PIELIKUMS Tehniskās prasības attiecībā uz riepām ir līdzīgas tām, kas paredzētas ANO Eiropas Ekonomikas komisijas Noteikumos Nr. 30 un 54.
ANNEX II The technical requirements for tyres are similar to those of Regulations Nos 30 and 54 of the UN Economic Commission for Europe (UN/ECE).
Prasības riepām
Requirements for tyres
Paskaidrojošais attēls
Explanatory figure
Kravnesības indeksu (KI) simbolu saraksts un atbilstošā maksimāli pieļaujamā masa (KG)
List of symbols of load-capacity indices (LI) and corresponding maximum mass to be carried (KG)
Riepu marķējumu izvietojums
Arrangement of tyre markings
Attiecība starp spiediena indeksu un spiediena vienībām
Relationship between the pressure index and the units of pressure
Noteiktu izmēra apzīmējumu riepu mērījumu loks, ārējais diametrs un profila platums
Measuring rim, outer diameter and section width of tyres of certain size designations
Riepu izmēru mērīšanas metode
Method of measuring tyre dimensions
Slodzes/ātruma testa procedūra
Load/speed test procedure
Kravnestības izmaiņas atkarībā no ātruma; komerciālo transportlīdzekļu riepas, radiālās un diagonālās riepas
Variation of load capacity index with speed; commercial-vehicle tyres radial and diagonal
Administratīvie noteikumi EK transportlīdzekļu tipa apstiprinājumam attiecībā uz to riepu montējumu
Administrative provisions for EC type-approval of vehicles with regard to the fitting of their tyres
Informācijas dokuments (transportlīdzeklis)
Information document (vehicle)
EK tipa apstiprinājuma sertifikāts (transportlīdzeklis)
EC type-approval certificate (vehicle)
Prasības transportlīdzekļiem attiecībā uz to riepu montāžu
Requirements for vehicles with regard to the fitting of their tyres
Riepas/ceļa troksnis
Tyre/road noise emission
Procedūra, pēc kuras mēra riepas/ceļa trokšņa līmeņus, “apturēta motora” metode
Test method for tyre-road sound levels, coast-by method
Specifikācijas testa vietai
Specifications for the test site
Atceltā direktīva ar sekojošu grozījumu sarakstu/Termiņu uzskaitījums transponēšanai valsts tiesību aktos un piemērošanai
Repealed Directive with list of its successive amendments/List of time-limits for transposition into national law and application
Šis teksts atrodams attiecīgajā Komisijas priekšlikumā ( COM(2011)0120 ).
For that text, please refer to the Commission proposal COM(2011)0120 ).
Eiropas Parlamenta 2011. gada 25. oktobra rezolūcija par strīdu alternatīvu izšķiršanu civillietās, komerclietās un ģimenes lietās ( 2011/2117(INI) )
European Parliament resolution of 25 October 2011 on alternative dispute resolution in civil, commercial and family matters ( 2011/2117(INI) )
ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienību 3. panta 2. punktu un Līguma par Eiropas Savienības darbību 67. pantu un 81. panta 2. punkta g) apakšpunktu,
having regard to Article 3(2) of the Treaty on European Union, as well as Articles 67 and 81(2)(g) of the Treaty on the Functioning of the European Union,
ņemot vērā Komisijas 2011. gada 18. janvāra apspriešanās dokumentu “Par strīdu alternatīvo izšķiršanas risinājumu izmantošanu, lai atrisinātu ar komerciāliem darījumiem un praksi saistītus strīdus Eiropas Savienībā” un 2011. gada aprīlī publicēto dokumentu “Saņemto atbilžu kopsavilkums”,
having regard to the Commission's consultation paper entitled ‘On the use of Alternative Dispute Resolution as a means to resolve disputes related to commercial transactions and practices in the European Union’ of 18 January 2011 and the document entitled ‘Summary of the responses received’ published in April 2011,
ņemot vērā Komisijas 2008. gada 11. decembra apspriešanās dokumentu “Strīdu alternatīvā izšķiršana finanšu pakalpojumu jomā” un 2009. gada 14. septembra dokumentu “To atbilžu kopsavilkums, kas iegūtas, rīkojot sabiedrisko apspriešanu par strīdu alternatīvo izšķiršanu finanšu pakalpojumu jomā”,
having regard to the Commission's consultation document entitled ‘Alternative dispute resolution in the area of financial services’ of 11 December 2008 and the document entitled ‘Summary of the responses to the public consultation on alternative dispute resolution in the area of financial services’ of 14 September 2009,
ņemot vērā 2002. gada 19. aprīļa Zaļo grāmatu par strīdu alternatīvo izšķiršanu civiltiesībās un komerctiesībās ( COM(2002)0196 ),
having regard to the Green Paper on alternative dispute resolution in civil and commercial law of 19 April 2002 ( COM(2002)0196 ),
ņemot vērā Komisijas 1998. gada 30. marta ieteikumus par principiem, kurus piemēro iestādēm, kas atbild par ārpustiesas strīdu izšķiršanu patērētāju tiesību jomā OV L 115, 17.4.1998., 31. lpp.
having regard to the Commission's recommendations of 30 March 1998 on the principles applicable to the bodies responsible for out-of-court settlement of consumer disputes OJ L 115, 17.4.1998, p.
ņemot vērā Komisijas 2011. gada 13. aprīļa paziņojumu “Akts par vienoto tirgu ‐ divpadsmit mehānismi, kā veicināt izaugsmi un vairot uzticēšanos ‐ kopīgiem spēkiem uz jaunu izaugsmi” ( COM(2011)0206 ),
having regard to the Communication from the Commission of 13 April 2011 entitled ‘Single Market Act – Twelve levers to boost growth and strengthen confidence ’Working together to create new growth' ( COM(2011)0206 ),
ņemot vērā 1998. gada 30. marta saprašanās memorandu par pārrobežu ārpustiesas sūdzību tīklu attiecībā uz finanšu pakalpojumiem Eiropas Ekonomiskajā zonā un arī Sūdzību tīklu par finanšu pakalpojumiem,
having regard to the Memorandum of Understanding on a Cross-Border Out-of-Court Complaints Network for Financial Services in the European Economic Area of 30 March 1998 and to FIN-NET,
ņemot vērā Eiropas Mediatoru rīcības kodeksu (turpmāk “rīcības kodekss”), kurš spēkā stājās 2004. gadā,
having regard to the European Code of Conduct for Mediators (hereinafter: ‘Code of Conduct’) launched in 2004,
ņemot vērā 2010. gada 9. jūnija pētījumu “Strīdu alternatīvās izšķiršanas neīstenošanas izmaksas ‐ Kopienas strīdu komerctiesību jomā faktisko izmaksu uzraudzība un informēšana par tām”,
having regard to the study entitled ‘The Cost of Non ADR – Surveying and Showing the Actual Costs of Intra-Community Commercial Litigation’, dated 9 June 2010, by the ADR Center, Rome, Italy,
ņemot vērā Eiropas Biznesa testa paneļa pētījumu “Strīdu alternatīvā izšķiršana” par laikposmu no 2010. gada 17. decembra līdz 2011. gada 17. janvārim,
having regard to the findings of the European Business Test Panel (EBTP) on ‘Alternative Dispute Resolution’, covering the period from 17 December 2010 to 17 January 2011,
ņemot vērā 2011. gada 6. aprīļa rezolūciju par pārvaldību un partnerību vienotajā tirgū Pieņemtie teksti, P7_TA(2011)0144 .
having regard to its resolution of 6 April 2011 on governance and partnership in the single market Texts adopted, P7_TA(2011)0144 .
ņemot vērā 2011. gada 13. septembra rezolūciju par direktīvas par mediāciju īstenošanu dalībvalstīs, tās ietekmi uz mediāciju un tās piemērošanu tiesās Pieņemtie teksti, P7_TA(2011)0361 .
having regard to its resolution of 13 September 2011 on the implementation of the directive on mediation in the Member States, its impact on mediation and its take-up by the courts Texts adopted, P7_TA(2011)0361 .
ņemot vērā Juridiskās komitejas ziņojumu un Iekšējā tirgus un patērētāju aizsardzības komitejas atzinumu ( A7-0343/2011 ),
having regard to the report of the Committee on Legal Affairs and the opinion of the Committee on the Internal Market and Consumer Protection ( A7-0343/2011 ),
tā kā tiesības vērsties tiesā ir vienas no pamattiesībām;
whereas access to justice is a fundamental right,
tā kā Līgumos noteiktajai brīvības, drošības un tiesiskuma telpai ir jāatbilst pilsoņu un uzņēmumu vajadzībām, piemēram, radot vienkāršākas un saprotamākas procedūras, vienlaikus uzlabojot iespējas vērsties tiesā;
whereas an area of freedom, security and justice, as laid down in the Treaties, must meet the needs of citizens and businesses, for example by creating simpler and clearer procedures, whilst enhancing access to justice,
tā kā tiesvedības procesa un strīdu alternatīvo izšķiršanas veidu mērķi ir cieši saistīti un tos īsteno, lai ātri atjaunotu tiesisko mieru starp strīdus pusēm, pienācīgi aizsargātu materiālās subjektīvās tiesības un atrisinātu pušu starpā radušos strīdus;
whereas the objectives of the judicial process and of alternative means of dispute settlement are closely linked and seek to swiftly restore legal peace between parties in dispute, suitably safeguard individuals' substantive rights and settle disputes between parties,
tā kā strīdu alternatīvā izšķiršana var tikt uzskatīta par ātru un izmaksu ziņā izdevīgu alternatīvu strīdu izskatīšanai tiesā un tādējādi pusēm palīdzēt izvairīties no tiesas procesiem;
whereas alternative dispute resolution (ADR), which helps parties avoid traditional adjudicative procedures, is capable of constituting a quick and cost-effective alternative to litigation,
tā kā strīdu alternatīva izšķiršana ir mehānisms, lai izšķirtu strīdus ārpus tiesas, palīdzot patērētājiem un uzņēmējiem atrisināt konfliktu ar trešās personas (vidutāja vai šķīrējtiesneša) starpniecību;
whereas ADR is a mechanism for reaching out-of-court settlements by helping consumers and traders to resolve conflicts through the intervention of a third party (mediator or arbitrator),
tā kā lielā daļā valstu publiskām iestādēm, tostarp mediatoriem un reglamentējošām iestādēm, ir nozīmīga loma, veicinot strīdu izšķiršanu;
whereas in many countries the public authorities – including ombudsmen and regulatory authorities – play an important role in encouraging the resolution of disputes,
tā kā iedzīvotāju uzticēšanās iekšējam tirgum un ticības tiesiskuma nodrošināšanai pārrobežu strīdos vairošana var būt viens no ES ekonomikas stimuliem;
whereas by strengthening citizens' confidence in the internal market, trust in the enforcement of rights in cross-border disputes can make a contribution towards stimulating the EU economy,
tā kā ES pilsoņiem ir nepietiekamas un aptuvenas zināšanas un izpratne par strīdu alternatīvās izšķiršanas shēmām Eiropā un tikai neliela iedzīvotāju daļa zina, kā iesniegt prasību strīdu alternatīvās izšķiršanas struktūrai;
whereas the EU citizen's knowledge and understanding of ADR schemes throughout Europe is low and confused, with only a small percentage of citizens knowing how to file a claim with an ADR body,
tā kā ir svarīgi nodrošināt labāku informāciju par pastāvošajiem strīdu alternatīvās izšķiršanas mehānismiem un darīt vairāk, lai mudinātu patērētājus un speciālistus tos izmantot kā alternatīvu tiesvedībai, tādējādi radot iespēju izvairīties no konfrontējošas pieejas un paverot izredzes abpusēji izdevīgam atrisinājumam;
whereas it is important to assure better publicising of the existence of ADR mechanisms and to do more to encourage consumers and professionals to use them as an alternative to court proceedings, in order to make it possible to avoid a confrontational approach and offer the prospect of a win-win situation,
tā kā ir jārod līdzsvarota pieeja, kurā, no vienas puses, būtu ņemts vērā alternatīvas strīdu izšķiršanas sistēmu elastīgums un nepieciešamība garantēt patērētāju aizsardzību un taisnīgas procedūras, no otras puses;
whereas a balanced approach has to be sought which takes into consideration both the flexibility of ADR systems on the one hand and the need to ensure consumer protection and fair procedures on the other,
tā kā Parlaments ir vairākkārt prasījis turpināt darbu pie strīdu alternatīvās izšķiršanas mehānisma izstrādes; tā kā Eiropas Parlaments 2011. gada 6. aprīļa rezolūcijā par pārvaldību un partnerību vienotajā tirgū aicināja Komisiju līdz 2011. gada beigām iesniegt tiesību akta priekšlikumu par strīdu alternatīvas izšķiršanas izmantošanu Eiropas Savienībā;
whereas Parliament has repeatedly called for further efforts to develop ADR; whereas it has called on the Commission in its resolution of 6 April 2011 on governance and partnership in the single market to submit a legislative proposal on the use of alternative dispute resolution in the EU by the end of 2011,
tā kā Komisija priekšlikumu tiesību aktam par strīdu alternatīvo izšķiršanu kā stratēģisku iniciatīvu iekļāva savā 2011. gada darba programmā un 2011. gada 13. aprīļa paziņojumā par Vienotā tirgus aktu to iekļāva kā vieno no 12 līdzekļiem, ar kuriem sekmē izaugsmi un stiprina paļāvību nolūkā patērētāju pozīcijas padarīt spēcīgākas;
whereas the Commission has included a legislative proposal on ADR, in its Work Programme 2011 as a strategic initiative and in its communication of 13 April 2011 on a ‘Single Market Act’, as one of the twelve levers to boost growth and strengthen confidence, with the aim of consumer empowerment,
tā kā Direktīva 2008/52/EK ir jāievieš līdz 2011. gada 21. maijam,
whereas the deadline for the implementation of Directive 2008/52/EC expired on 21 May 2011,
Horizontālā pieeja strīdu alternatīvajai izšķiršanai
Horizontal approach to ADR
atzinīgi vērtē to, ka Komisija, neskatoties uz vispārīgo virsrakstu, rīkoja apspriešanos par strīdu alternatīvo izšķiršanu, kas bija paredzēta tikai darījumiem ar patērētājiem;
Welcomes the recent Commission consultation on ADR which, despite its wide-ranging title, is exclusively targeted at consumer transactions;
atzinīgi vērtē to, ka Direktīvā 2008/52/EK ir saskaņoti daži mediācijas standarti; uzsver to, ka visās strīdu alternatīvās izšķiršanas jomās ir jādefinē kopējie nosacījumi un jānodrošina procesuālās garantijas; uzskata, ka no jauna ir jāpārskata Komisijas 1998. un 2001. gada ieteikumi un rīcības kodekss;
Welcomes the fact that Directive 2008/52/EC has harmonised some standards for mediation; emphasises that common terms need to be defined and procedural guarantees maintained in all areas of ADR; feels the need to revisit the 1998 and 2001 Commission recommendations and the Code of Conduct;
uzskata, ka, kaut arī pašregulējums joprojām ir svarīgs, ir nepieciešams likumdošanas pasākums, ar kuru dalībvalstu tiesību sistēmās tiktu paredzēts strīdu alternatīvās izšķiršanas reglamentējums, kā tas izriet no Direktīvas 2008/52/EK piemēra; uzsver, ka, izstrādājot šādu reglamentējumu, jāgādā par to, lai saglabātos strīdu alternatīvās izšķiršanas jomā esošā dažādība, jo nepastāv “standarta” risinājumi, ar kuriem varētu atrisināt atšķirīgās problēmas, kas rodas daudzās tiesību jomās;
Considers that, whilst self-regulation remains important, legislative action setting out minimum standards upon which ADR schemes may be based is necessary in order to provide a framework for ADR within Member States' legal orders, as shown by the example of Directive 2008/52/EC; stresses that any such framework should be careful not to limit diversity in the field of ADR as there is no ‘one size fits all’ solution that could tackle the variety of problems that arise in different legal sectors;
uzsver nepieciešamību labāk saprast tos daudzos mehānismu un paņēmienu veidus (tostarp tādu publisko iestāžu darbību kā mediatori), kurus bieži vien apzīmē ar vispārējo jēdzienu “strīdu alternatīvā izšķiršana”; uzskata ‐ kaut arī attiecībā uz sarunu risināšanas metodēm un palīdzības sniegšanu konfliktu risināšanā pastāv liels skaits līdzību, kas pārsvarā ir iekļautas strīdu alternatīvās izšķiršanas sistēmās, strīdu alternatīvās izšķiršanas struktūra un arhitektūra katrā dalībvalstī ir ievērojami atšķirīga;
Emphasises the need for better understanding of the many different types of mechanisms and processes (including the activities of public authorities such as ombudsmen) that are often collectively referred to as ADR; considers that while there is considerable commonality among the techniques of negotiation and dispute facilitation that are commonly to be found in ADR systems, nevertheless the structure and architecture of ADR differs considerably between Member States;
uzskata, ka Eiropas Savienības līmenī noteiktās likumdošanas normas atvieglos strīdu alternatīvās izšķiršanas risinājuma piemērošanu un sekmēs fizisko un juridisko personu vēlmi to izmantot biežāk, it īpaši pārrobežu strīdos, jo tiesvedības procesi, kuros risina šāda veida strīdus, kļūst aizvien dārgāki un ilgāki;
Considers that legislative measures adopted at EU level will facilitate the implementation of ADR and encourage natural and legal persons to use it more often, especially in relation to cross-border disputes, bearing in mind that judicial procedures for resolving such disputes are more complex, expensive and lengthy;
šajā sakarībā aicina Komisiju līdz 2011. gada beigām iesniegt tiesību akta priekšlikumu par alternatīvas patērētāju strīdu izšķiršanas izmantošanu ES un uzsver, ka ir svarīgi to pieņemt īsā laikā;
In this context, calls on the Commission to submit a legislative proposal on the use of alternative dispute resolution for consumer matters in the EU by the end of 2011 and emphasises the importance of its swift adoption;
Strīdu alternatīvās izšķiršanas kopējie standarti
Common standards for ADR
uzskata, ka strīdu alternatīvās izšķiršanas standartos ir jāiekļauj: strīdu alternatīvās izšķiršanas ievērošana vai līgums par to; neatkarība, pārredzamība, efektivitāte, taisnīgums, objektivitāte un konfidencialitāte; ietekme uz noilgumu; strīdu alternatīvas izšķiršanā panāktu izlīgumu izpildes garantijas; treo personu statuss;
Believes that ADR standards should include: adherence to/agreement on ADR; independence, transparency, effectiveness, fairness, impartiality and confidentiality; effects on limitation and prescription; enforceability of agreements resulting from ADR; qualification of third parties;
uzskata, ka neatkarīgiem ekspertiem ir regulāri jāizvērtē un jākontrolē strīdu alternatīvās izšķiršanas struktūras;
Takes the view that ADR bodies should be monitored and assessed regularly by independent evaluators;
lai nemazinātu iespējas vērsties tiesā, noraida jebkādas obligātas kopējas sistēmas noteikšanu ES līmenī un iesaka izskatīt iespēju ieviest sistēmu, saskaņā ar kuru pusēm būtu pienākums apsvērt varbūtību griezties alternatīvo strīdu izskatīšanas instancē;
In order not to prejudice access to justice, rejects any wholesale imposition of a mandatory system of ADR at EU level, but suggests that a mandatory system of referral of the parties to consider possibilities of ADR could be examined;
vērš uzmanību uz Itālijā praktizēto “vienlīdzīgo samierināšanu” kā piemēru labai praksei, kuras pamatā ir uzņēmuma un patērētāju apvienību noslēgts un parakstīts protokols, ar ko uzņēmums jau iepriekš apņemas visu strīdu risināšanai, kas varētu rasties protokolā reglamentētajās jomās, izmantot strīdu alternatīvo izšķiršanu;
Notes the example of Italian ‘joint conciliation’ as a possible best practice model based on a protocol agreed and signed by the company and the consumer associations requiring the company to agree in advance to ADR in order to resolve any disputes which arise in the area covered by the protocol;
uzsver, ka, paredzot strīdu alternatīvās izšķiršanas klauzulu, nedrīkst tikt mazinātas iespējas vērsties tiesā, jo īpaši vājākās puses tiesības vērsties tiesā, ņemot vērā, ka vājākā puse zināmos apstākļos var būt arī MVU, un šajā sakarībā uzskata, ka strīdu alternatīvajā izšķiršanā pieņemtajiem nolēmumiem vajadzētu būt saistošiem, ja visas iesaistītās puses par to ir nepārprotami vienojušās;
Stresses that any ADR clause should not hamper access to justice, in particular on the part of the weaker party, which, in certain circumstances, may also be an SME, and therefore considers, to this extent, that ADR decisions may be binding only with the explicit agreement of the parties involved;
uzskata, ka pienākums darīt zināmus apstākļus, kas ietekmē trešās puses neatkarību vai var būt par pamatu interešu konfliktam, vai pienākums pret visām pusēm izturēties vienādi, kā tas ir paredzēts rīcības kodeksā, attiecas uz visiem strīdu alternatīvās izšķiršanas gadījumiem;
Takes the view that an obligation to disclose circumstances that affect the third party's independence or that give rise to a conflict of interests and a duty to serve all parties equally, as laid down in the Code of Conduct, should apply to ADR in general;
tomēr norāda ‐ kaut arī personas datu konfidencialitāte ir svarīga, ir jāpanāk arī strīdu alternatīvās izšķiršanas procedūru zināma pārredzamības pakāpe, lai dalībvalstis un strīdu alternatīvās izšķiršanas struktūras varētu uzskaitīt un izplatīt labas prakses piemērus un nodrošinātu neatkarīgām reglamentācijas iestādēm iespēju pārbaudīt procedūras sūdzību gadījumos;
Notes, however, that whilst respect for the confidentiality of personal data is important, there should also be a level of transparency guaranteed in the ADR process, allowing Member States and ADR bodies to identify and share best practices, and allowing independent regulators the opportunity to scrutinise the procedure in cases where complaints have been made;