natgillin/translations-raw huggingface dataset:
pauž sašutumu, uzzinot, ka saskaņā ar ikgadējiem ziņojumiem par nāvessodu Irānā 2009. gadā nāvessodu izpildes gadījumu skaits bija augstākais pēdējos 10 gados, kas nozīmē, ka Irāna ir valsts ar pasaulē lielāko nāvessodu skaitu uz vienu iedzīvotāju; aicina Irānu publicēt oficiālu statistiku par nāvessoda piemērošanu; aicina Irānu pilnībā atcelt nāvessodu par noziegumiem, kuru veicēji vēl nav sasnieguši 18 gadu vecumu, un grozīt tos tiesību aktus, kuros ir pārkāptas starptautiskās cilvēktiesību konvencijas, ko Irāna ir ratificējusi, tostarp Konvencija par bērna tiesībām un Starptautiskais pakts par pilsoniskajām un politiskajām tiesībām; aicina Irānas varas iestādes saskaņā ar ANO Ģenerālās asamblejas Rezolūcijām Nr. 62/149 un Nr. 63/138 noteikt moratoriju nāvessoda izpildei līdz šā soda veida atcelšanai; uzsver to, ka ES iestādēm šajā sakarībā jāizdara nepārtraukts spiediens uz Irānu;
Is appalled to learn that, according to annual reports on the death penalty in Iran, the number of executions in 2009 was the highest for the past 10 years, making Iran the country with the highest number of executions per capita in the world; calls upon Iran to issue official statistics concerning the application of the death penalty; calls on Iran to abolish definitively the death penalty for crimes committed before the age of 18 and to amend its legislation, which violates the international human rights conventions that Iran has ratified, including the Convention on the Rights of the Child and the ICCPR; calls on the Iranian authorities, in accordance with UN General Assembly Resolutions 62/149 and 63/138, to institute a moratorium on executions pending the abolition of the death penalty; underlines the fact that the EU institutions need to exert constant pressure on Iran in this respect;
pauž dziļas bažas par to, ka Irāna līdz ar Afganistānu, Somāliju, Saūda Arābiju, Sudānu un Nigēriju joprojām ir starp tām nedaudzajām valstīm, kurās joprojām izpilda nāvessodu, nomētājot ar akmeņiem; aicina Irānas parlamentu pieņemt tiesību aktus, ar kuriem tiktu aizliegts šis nežēlīgais un necilvēcīgais soda veids;
Expresses profound consternation at the fact that Iran continues to be one of the very few countries, together with Afghanistan, Somalia, Saudi Arabia, Sudan and Nigeria, which still practise stoning; calls on the Iranian Parliament to pass legislation outlawing this cruel and inhuman form of punishment;
mudina Irānas varas iestādes gan tiesību aktos, gan praksē izskaust jebkāda veida spīdzināšanu un citu nežēlīgu, necilvēcīgu vai pazemojošu izturēšanos vai sodu, kā arī nodrošināt taisnīgu tiesu un izbeigt cilvēktiesību pārkāpumu nesodāmību; it īpaši aicina Irānas parlamentu un tiesu iestādes izbeigt tādus nežēlīgus un necilvēcīgus sodus kā locekļu amputācijas, nomētāšanu ar akmeņiem un pēršanu, kas neatbilst Irānas starptautiskajām saistībām; stingri noliedz viedokli, ko pauž Irānas tiesu iestādes, ka šādu soda veidu pastāvēšana ir pamatojama ar kultūras īpatnībām;
Urges the Iranian authorities to put an end, in law and in practice, to all forms of torture and other cruel, inhuman or degrading treatment or punishment and to uphold the due process of law and end impunity for human rights violations; in particular, calls on the Iranian Parliament and judiciary to abolish such cruel and inhuman punishments as limb amputation, stoning and flogging, which are inconsistent with Iran's international obligations; firmly rejects the notion promoted by the Iranian judicial authorities that such punishments are culturally justified;
pauž sašutumu, uzzinot, ka drošības spēki, sākot no 2009. gada 15. jūnija nakts, uzskata par pieņemamu šaušanu uz demonstrantu pūli, ko var redzēt uzfilmētā video materiālā; ir ļoti nobažījies par represiju pieaugumu gadu pēc tautas sacelšanās Irānā, tostarp par ziņotajiem patvaļīgajiem arestiem, spīdzināšanu, sliktu apiešanos un politisko disidentu sodīšanu; nosoda Irānas valdības centienus apklusināt jebkuru politisko opozīciju, kā arī centienus izvairīties no starptautiskās kontroles jautājumos par pārkāpumiem pēcvēlēšanu nemieru laikā; mudina ES iestādes iesniegt Irānas iestādēm precīzu sarakstu ar visiem zināmajiem incidentiem vai vardarbības aktiem pret Irānas civilpersonām pēc vēlēšanām un uzstāj, ka jānotiek neatkarīgai starptautiskai izmeklēšanai, kuras rezultāti jāpublisko;
Is appalled by the fact that shooting into demonstrating crowds was considered acceptable by the security forces from the night of 15 June 2009 onwards, as shown in video footage; is deeply concerned by the stepping up of repression one year after the popular uprising in Iran, including the reports of arbitrary arrests, torture, ill-treatment and executions of political dissidents; condemns the efforts of the Iranian Government to silence all political opposition, as well as its attempts to avoid all international scrutiny of the violations that occurred during the post-election unrest; urges the EU institutions to present to the Iranian authorities a detailed list of all known incidents/violent actions against Iranian civilians in the aftermath of the election and insist that there be an independent international investigation, whose findings should be made public;
aicina Irānas varas iestādes nekavējoties atbrīvot visus tos, kas ieslodzīti par to, ka miermīlīgi īstenojuši tiesības uz vārda brīvību, biedrošanās un pulcēšanās brīvību, kā arī izmeklēt to valdības ierēdņu un drošības spēku locekļu rīcību, kuri ir atbildīgi par disidentu, demonstrantu un ieslodzīto ģimenes locekļu nogalināšanu, ļaunprātīgu izmantošanu un spīdzināšanu, kā arī pakļaut viņus kriminālvajāšanai;
Calls on the Iranian authorities immediately to free all those detained for peacefully exercising their rights to free expression, association and assembly, and to investigate and prosecute government officials and members of the security forces responsible for the killing, abuse and torture of family members of dissidents, demonstrators and detainees;
uzstāj, lai jebkurās nākotnes sarunās ar Irānu augstā pārstāve par prioritāti nosaka cilvēktiesību situāciju šajā valstī; aicina Komisiju izmantot visus tai pieejamos instrumentus cilvēktiesību aizsardzībai un veicināšanai Irānā; mudina to it īpaši izstrādāt papildu pasākumus saskaņā ar Eiropas demokrātijas un cilvēktiesību instrumentu, lai aktīvi aizsargātu cilvēktiesību aizstāvjus; uzsver, ka ir ļoti svarīgi cilvēktiesību aizstāvjiem atvieglot patvēruma iegūšanu un piekļuvi organizatoriskiem resursiem un komunikācijas platformām; mudina dalībvalstis atbalstīt Eiropas Patvēruma pilsētas programmu un programmas, kas paredzētas, lai izstrādātu pasākumus pret elektronisko sakaru pārtveršanas tehnoloģijām;
Insists that in any future negotiations with Iran, the High Representative should make the situation of human rights in the country a top priority; calls on the Commission to implement all the instruments at its disposal for the protection and promotion of human rights in Iran; urges it in particular to devise additional measures in the context of the European Instrument for Democracy and Human Rights in order to actively protect human rights defenders; stresses that facilitating the provision of shelter to human rights defenders and access to organisational resources and communication platforms is of particular importance; encourages the Member States to support the European Shelter City Programme and programmes to develop measures against media interception technology;
pauž nožēlu par to, ka Irānas precētie vīrieši var apgalvot, ka viņu laulību pārkāpjošās attiecības ir likumīgas pagaidu laulības, kamēr precētas sievietes, ja tās ir apsūdzētas laulības pārkāpšanā, nevar izmantot šādu attaisnojumu; pauž nožēlu arī par to, ka Islāma Republikas Kriminālkodeksa 105. pantā ir noteikts, ka tiesnesis var piespriest laulības pārkāpējai nomētāšanu ar akmeņiem, pamatojoties vienīgi uz savām “zināšanām” par notikušo, kā arī par to, ka Irāna mēģina ierobežot starptautiskā telpā nonākošo informāciju par tās nežēlību, nomētāšanu ar akmeņiem nepasludinot publiski;
Deplores the fact that Iranian husbands can claim that their adulterous relationships are in fact lawful temporary marriages, whereas married women accused of adultery cannot secure a reprieve in this way; deplores also the fact that Article 105 of the Penal Code of the Islamic Republic enables a judge to sentence an adulterer to stoning based only on his ‘knowledge’, as well as the fact that Iran tries to limit international knowledge of its brutality by not announcing stoning verdicts publicly;
nosoda Irānas varas iestāžu veikto strādnieku aktīvistu regulāro ietekmēšanu pretēji Irānas dotajiem solījumiem ANO Vispārējā periodiskā pārskata procesā, ka tā ievēros pilsoņu sociālās un ekonomiskās tiesības un tiesības uz vārda brīvību; mudina Irānas varas iestādes atbrīvot visus arestētos strādnieku tiesību aktīvistus un ievērot arodbiedrību pārstāvju un skolotāju tiesības piedalīties Starptautiskajā strādnieku dienā (1. maijā) un Valsts skolotāju dienā (2. maijā); aicina Irānas valdību pilnībā ievērot strādnieku pamattiesības, kā noteikts starptautiskajās darba tiesību normās;
Condemns the systematic harassment of labour activists carried out by the Iranian authorities, contrary to the pledges Iran made during the United Nations Universal Periodic Review process to respect the social and economic rights of its citizens and their right to freedom of expression; urges the Iranian authorities to release all arrested labour activists and respect the right of trade union activists and teachers to participate in International Workers' Day (1 May) and National Teachers' Day (2 May); calls on the Iranian Government to respect workers' basic rights, as laid down under international labour standards;
nosoda izcilu universitātes profesoru atlaišanu, to pamatojot ar politiskiem argumentiem, un uzskata šādu rīcību par nepieļaujamu uzbrukumu viņu cilvēktiesībām un akadēmiskajai brīvībai; uzskata, ka šādas izpausmes vēl vairāk politizēs un pasliktinās Irānas universitātes, kas ilgi bijušas valsts lepnuma un apbrīna avots akadēmiskajā vidē visā pasaulē; aicina Irānas varas iestādes nekavējoties rīkoties, lai atjaunotu akadēmisko brīvību valstī;
Condemns the campaign of dismissals of prominent university professors on political grounds as an intolerable attack on their human rights and academic freedom; believes that these policies will further politicise and debase Iranian universities, long a source of national pride and an object of admiration for scholars around the world; calls on the Iranian authorities to take immediate steps to restore academic freedom in the country;
pauž nožēlu par to, ka pretēji konstitūcijai reliģisko minoritāšu locekļi tiek diskriminēti tādās jomās kā mājoklis, izglītība un likumīga nodarbinātība, kas noved pie tā, ka jaunākie šo minoritāšu locekļi izvēlas emigrēt; it īpaši nosoda bahajiešu kopienas regulāro vajāšanu, kristiešu daudzos arestus 2009. gadā un reliģisko disidentu, jaunpievērsto, kā arī sūfītu un sunnītu musulmaņu vajāšanu; atkārtoti aicina atbrīvot 7 bahajiešu līderus un aicina Irānas Parlamentu grozīt Irānas tiesību aktus, lai nodrošinātu, ka visi dažādām reliģijām piederošie Irānā, neatkarīgi no tā, vai tas ir vai nav atzīts konstitūcijā, var sekot savai pārliecībai bez vajāšanām un būt līdztiesīgi gan pēc likuma, gan praksē;
Deplores the fact that, contrary to the Constitution, members of religious minorities endure discrimination in housing, education and official jobs, which is leading young members of these minorities to opt for emigration; condemns in particular the systematic persecution of the Baha'i community, the wave of arrests of Christians in 2009, and the harassment of religious dissidents, converts and Sufi and Sunni Muslims; reiterates its call for the release of the seven Baha'i leaders and calls on the Iranian Parliament to change Iranian legislation so as to ensure that all adherents of different beliefs in Iran, whether or not recognised by the Constitution, can follow their convictions free from persecution and be guaranteed equal rights under the law and in practice;
norāda, ka Irānas NVO pozīcijas ievērojami pavājinājās uzreiz pēc protestiem, ko izraisīja pretrunīgās prezidenta vēlēšanas 2009. gada 12. jūnijā; asi kritizē to, ka varas iestādes regulāri ļaunprātīgi izmanto visus starptautiskos kontaktus vai finansiālo atbalstu NVO Irānā, mēģinot celt neslavu šīm organizācijām un to darbam;
Notes that the position of Iranian NGOs worsened considerably in the wake of the protests following the controversial presidential election of 12 June 2009; strongly criticises the fact that all international contacts or financial support for NGOs in Iran are systematically exploited by the authorities in an attempt to discredit these organisations and their work;
pauž nopietnas bažas par ik gadus lielo skaitu nāvessodu nepilngadīgajiem un sieviešu publisku nomētāšanu ar akmeņiem par spīti starptautiskiem aicinājumiem Irānai ievērot cilvēktiesību standartus;
Expresses grave concern over the numerous executions of minors and the public stonings of women carried out every year despite international appeals for Iran to abide by human rights standards;
prasa atjaunot ANO pilnvaras īpašajam referentam, kurš izmeklētu cilvēktiesību pārkāpumus un mēģinātu nodrošināt to, ka pie atbildības tiek sauktas personas, kas ir vainojamas cilvēktiesību pārkāpumos Irānā; mudina Irānas varas iestādes pozitīvi reaģēt uz jau ilglaicīgi paustajiem ANO īpašo referentu (piemēram, jautājumos par ārpustiesas, tūlītēju vai patvaļīgu nāvessodu izpildi, spīdzināšanu, reliģijas vai ticības brīvību, tiesnešu un advokātu neatkarību) pieprasījumiem atļaut oficiālus Irānas apmeklējumus;
Calls for the re-establishment of a UN mandate for a Special Rapporteur to investigate human rights abuses and seek to ensure accountability for those perpetrating human rights violations in Iran; urges the Iranian authorities to react positively to longstanding requests by several UN Special Rapporteurs (e.g. on extrajudicial, summary or arbitrary executions; torture; freedom of religion or belief; independence of judges and lawyers) for official visits to Iran;
pauž nožēlu par to, ka pretēji ANO pamatprincipiem par advokātu lomu viņu situācija Irānā ir ievērojami pasliktinājusies pēc 2009. gada jūnija prezidenta vēlēšanām, jo Irānas varas iestādes izmanto represīvas metodes (piemēram, arestus, advokāta tiesību atņemšanu, vārda brīvības tiesību neievērošanu, nepamatotas izmeklēšanas saistībā ar nodokļiem un citu veidu finansiālu spiedienu), lai atturētu advokātus no profesijas brīvas praktizēšanas;
Deplores the fact that, contrary to the UN Basic Principles on the Role of Lawyers, the situation of lawyers in Iran has deteriorated considerably since the presidential election of June 2009, as the Iranian authorities are resorting to oppressive methods (e.g. arrests, disbarments, violation of freedom of expression, unwarranted tax investigations and other financial pressure) to prevent lawyers from practising their profession freely;
pauž nožēlu par to, ka pasliktinās apstākļi cilvēktiesību aizstāvjiem, tostarp advokātiem cilvēktiesību lietās un sieviešu tiesību aizstāvjiem, kas jo īpaši ir varas iestāžu mērķis; pauž dziļas bažas par to, ka cilvēktiesību aizstāvji ir pārcietuši dažādus uzbrukumus, pret viņiem ir notikušas negodīgas tiesas, un viņi ir atturēti no savu konstitucionālo tiesību izmantošanas; aicina nekavējoties atbrīvot visus cilvēktiesību aizstāvjus un pārliecības dēļ ieslodzītos, kas joprojām atrodas ieslodzījumā;
Regrets the fact that the situation of human rights defenders, including human rights lawyers and women's rights defenders, who are especially targeted, is deteriorating; is deeply concerned by the fact that human rights defenders have suffered various attacks and been subjected to unfair trial and are being deterred from making use of their constitutional rights; calls for the immediate release of all those human rights defenders and prisoners of conscience who are still imprisoned;
atbalsta kampaņu “Viens miljons parakstu par pieprasījumu grozīt diskriminējošus likumus”, kuras mērķis ir savākt vienu miljonu parakstu, lai atbalstītu sievietes diskriminējošu likumu grozīšanu Irānā; mudina Irānas varas iestādes izbeigt šīs kampaņas dalībnieku ietekmēšanu, tostarp tiesu iestāžu līmenī;
Supports the ‘One Million Signatures Demanding Changes to Discriminatory Laws’ campaign, which aims to collect one million signatures in support of changes to discriminatory laws against women in Iran; urges the Iranian authorities to put an end to acts of harassment, including by the judicial authorities, against members of this campaign;
uzsver, ka ES iestāžu pārstāvjiem jāveicina sakari ar plaša spektra Irānas politisko un sabiedrisko organizāciju pārstāvjiem, tostarp labi zināmiem Irānas cilvēktiesību aizstāvjiem; aicina Komisiju un dalībvalstis palielināt atbalstu vietējo kopienu darbībām un starppersonu sakariem;
Stresses that representatives of EU institutions should develop contacts with representatives of a broad range of Iranian political and social organisations, including prominent Iranian human rights defenders; calls on the Commission and the Member States to increase support for grassroots activities and people-to-people contacts;
pauž bažas par kultūras, mūzikas un mākslas izpausmju apspiešanu, tās cenzējot un aizliedzot, kā arī apspiežot māksliniekus, mūziķus, režisorus, rakstniekus un dzejniekus;
Expresses concern about the repression of cultural, musical and artistic expression through censorship, prohibition, as well as the repression of artists, musicians, film directors, writers and poets;
aicina izbeigt nesodāmību Irānā, ieviešot neatkarīgu tiesas procedūru vai lietas caur ANO Drošības padomi nododot izskatīšanai iestādēm, kas darbojas saskaņā ar starptautiskajām tiesībām, piemēram, Starptautiskajai Krimināltiesai;
Calls for impunity to be brought to an end in Iran through the establishment of an independent judicial review procedure inside the country or referral through the UN Security Council to institutions that operate under international law, such as the International Criminal Court;
atzinīgi vērtē dažu dalībvalstu paveikto, sniedzot patvērumu tiem Irānas cilvēktiesību aizstāvjiem, disidentiem, žurnālistiem, studentiem, sievietēm, bērniem un māksliniekiem, kas tiek vajāti par reliģisko piederību, viedokļa paušanu, seksuālo orientāciju vai citiem cilvēktiesību izpausmju aspektiem;
Welcomes steps taken by several Member States to provide shelter to those Iranian human rights defenders, dissidents, journalists, students, women, children and artists who are persecuted for their religious beliefs, opinions, sexual orientation, or other aspects of the exercise of their human rights;
Kodolenerģētikas jautājumi
The nuclear dossier
atkārtoti uzsver, neskarot Irānas tiesības attīstīt kodolenerģiju miermīlīgiem nolūkiem saskaņā ar kodolieroču neizplatīšanas noteikumiem, ka izplatīšanas riski saistībā ar Irānas kodolprogrammu joprojām rada nopietnas bažas Eiropas Savienībai un starptautiskajai sabiedrībai, kā tas nepārprotami norādīts daudzās ANO Drošības padomes rezolūcijās;
Reiterates, notwithstanding Iran's right to develop nuclear energy for peaceful purposes under the rules of the non-proliferation regime, that the proliferation risks in connection with the Iranian nuclear programme remain a source of serious concern to the European Union and to the international community, as expressed very clearly in many UNSC resolutions;
aicina Irānas varas iestādes pildīt saistības, kas Irānai noteiktas ar LKN; stingri pieprasa Irānas valdībai ratificēt un īstenot Drošības pasākumu nolīguma papildprotokolu; nosoda to, ka Irāna turpina atteikties pilnībā sadarboties ar SAEA, traucējot SAEA darbā, liedzot pilnu un beznosacījumu piekļuvi galvenajām iekārtām un kavējot inspektoru iecelšanu;
Calls on the Iranian authorities to fulfil Iran's obligations under the NPT; calls forcefully on Tehran to ratify and implement the Additional Protocol to the Safeguards Agreement; condemns Iran's continuing refusal to fully cooperate with the IAEA, obstructing the IAEA's work, denying full and unconditional access to key facilities and objecting to the appointment of inspectors;
turklāt uzsver to, ka saskaņā ar LKN galveno principu Irānai ir tiesības bagātināt urānu miermīlīgiem mērķiem un saņemt tehnisku palīdzību šo mērķu sasniegšanai;
Stresses, furthermore, the fact that, in accordance with a central tenet of the NPT, Iran has the right to enrich uranium for peaceful purposes and to receive technical assistance for the same objectives;
atbalsta Padomes “dvīņstratēģijas” pieeju, kuras mērķis ir rast savstarpēji pieņemamu un miermīlīgu risinājumu iestrēgušajā kodolprogrammas jautājumā, un atbalsta tās jauno 2010. gada 26. jūlija kopējo nostāju, ar ko ievieš jaunus un tālejošus autonomus pasākumus, kas piemērojami Irānai; pauž nožēlu, ka Irāna nebija gatava pieņemt izteiktos priekšlikumus P5+1 sarunās ar Irānu, kas notika Stambulā, un ka sarunas bija neveiksmīgas; tomēr paliek pārliecināts, ka ES vajadzētu izstrādāt plašāku stratēģiju attiecībā pret Irānu, kas ietvertu ne tikai kodoljautājumus vien, un pievērsties Irānas cilvēktiesību situācijai un tās lomai reģionā;
Supports the Council's twin-track approach aimed at finding a negotiated and peaceful solution to the nuclear stand-off, and commends it on its new common position of 26 July 2010 introducing new and far-reaching targeted autonomous measures applicable to Iran; regrets the fact that Iran was not prepared to accept the offers on the table at the latest round of P5+1 talks with Iran hosted in Istanbul, and the subsequent collapse of those talks; remains convinced, however, that the EU should devise a broader strategy towards Iran which goes beyond the nuclear issue and also addresses Iran's human rights situation and its regional role;
atgādina, ka Irānas kodolprogrammas jautājums pretnostata Irānu visām ANO dalībvalstīm, nevis tikai rietumu valstīm;
Recalls that the issue of its nuclear programme pits Iran against the entire United Nations, not just against ‘the West’;
norāda, ka papildu sankcijas ir loģiskas sekas Irānas nepilnvērtīgajai sadarbībai ar SAEA; aicina augsto pārstāvi un ES dalībvalstis novērtēt visus izpildes mehānismus, lai īstenotu ES kopējo nostāju, it īpaši attiecībā uz eksporta licencēšanu, muitas un robežkontroli, gaisa transporta un ūdens transporta pārvadājumiem, lai varētu nodrošināt to, ka Irāna nespēj izvairīties no sankciju režīma, un lai varētu reāli izvērtēt, vai sankcijas dod gaidītos rezultātus; atkārto savu nostāju, ka šiem pasākumiem nevajadzētu negatīvi ietekmēt iedzīvotājus; tādēļ atzinīgi vērtē ASV lēmumu noteikt sankcijas pret Irānas amatpersonām, kuras ir atbildīgas par smagiem cilvēktiesību pārkāpumiem vai kuras tādos ir bijušas iesaistītas pēc apstrīdētajām prezidenta vēlēšanām 2009. gada jūnijā; aicina Padomi pieņemt līdzīgus pasākumus;
Notes that additional sanctions are the logical consequence of Iran's lack of full cooperation with the IAEA; calls on the High Representative and the EU Member States to assess all mechanisms for enforcing implementation of the EU common position – especially with regard to export licensing, customs and border controls, air cargo and shipping – in order to prevent Iran from evading the sanctions regime and to be able to make a realistic evaluation of whether or not sanctions produce the anticipated results; reiterates its position that these measures should not negatively affect the general population; welcomes in this context the US decision to impose targeted sanctions on Iranian officials deemed to be responsible for or complicit in serious human rights abuses in Iran since the disputed presidential election of June 2009; calls on the Council to adopt similar measures;