natgillin/translations-raw huggingface dataset:
tā kā minimālā ienākuma shēmas ir svarīgs instruments, ar ko garantēt drošību iedzīvotājiem, kuriem jāpārvar sociālās atstumtības un bezdarba sekas, un atbalstīt piekļuvi darba tirgum; tā kā šādām minimālā ienākuma shēmām ir būtiska nozīme bagātību pārdalē un solidaritātes un sociālā taisnīguma nodrošināšanā un tā kā jo īpaši krīzes laikā tās darbojas pretcikliski, nodrošinot papildu resursus, kas pastiprina pieprasījumu un patēriņu iekšējā tirgū;
whereas minimum income schemes are an important tool in order to ensure security for people needing to overcome the consequences of social exclusion and unemployment and support access to the labour market; whereas such minimum income schemes play a relevant role in redistributing wealth and ensuring solidarity and social justice and, especially in times of crisis, they play a counter-cyclical role by providing additional resources to strengthen demand and consumption in the internal market,
tā kā, pēc datiem, ko devis nesens Eirobarometra apsekojums par ES iedzīvotāju attieksmi pret nabadzību, lielākā iedzīvotāju daļa (73 %) nabadzību uzskata par valstī izplatītu problēmu, 89 % prasa, lai valdība šīs problēmas risināšanā veiktu steidzamus pasākumus, un 74 % gaida, lai šīs problēmas risināšanā aktīvi iesaistītos arī ES;
whereas, according to a recent Eurobarometer survey of attitudes of EU citizens to poverty, the vast majority (73%) consider that poverty is a widespread problem in their country, 89% want urgent action by their government to tackle the problem and 74% expect the EU to also play an important role in this context,
ņemot vērā smagās sociālās sekas, ko izraisījusi ekonomikas krīze, kuras dēļ vairāk nekā 6 miljoni Eiropas iedzīvotāju pēdējo divu gadu laikā ir zaudējuši darbu;
having regard to the painful social effects of the economic crisis, which has caused over 6 million European citizens to lose their jobs in the last two years,
ņemot vērā ekonomikas un sociālās jomas krīzes smagumu un tās veicinošo ietekmi uz nabadzību un sociālo atstumtību, ko pavada bezdarba pieaugums (no 6,7 % 2008. gada sākumā līdz 9,5 % 2009. gada beigās), kā arī to, ka vienu trešdaļu bezdarbnieku ir skāris ilgtermiņa bezdarbs un ka ekonomiski mazāk stabilās dalībvalstīs stāvoklis ir vēl sliktāks;
having regard to the gravity of the economic and social crisis and its impact in terms of growing poverty and exclusion and rising unemployment (from 6.7% at the beginning of 2008 to 9.5% at the end of 2009), with one-third of the jobless being affected by long-term unemployment, a situation that is worse in the more economically vulnerable Member States,
tā kā dažas dalībvalstis ir pakļautas Padomes, Komisijas un starptautisko organizāciju spiedienam, piemēram, SVF spiedienam īstermiņā samazināt krīzes dēļ pieaugušo budžeta deficītu un samazināt izdevumus, tostarp sociālos izdevumus, tādējādi apdraudot labklājību un veicinot nabadzību;
whereas certain Member States are under pressure from the Council and Commission and from international bodies such as the IMF to undertake the short-term reduction of their budget deficits, which have been worsened by the crisis, and to make cuts in spending, including social expenditure, thus undermining the welfare state and exacerbating poverty,
ņemot vērā arvien pieaugošo sociālo nevienlīdzību dažās dalībvalstīs, kas galvenokārt ir sekas ienākumu un bagātību pārdales ekonomiskajai nevienlīdzībai un nevienlīdzībai darba tirgū, kas izraisa sociālo nedrošību un nevienlīdzīgu piekļuvi tādām valsts sociālajām funkcijām kā sociālā apdrošināšana, veselības aprūpe, izglītība, tieslietu sistēma u. c.;
having regard to increasing social inequality in certain Member States, the result above all of economic inequality in terms of income and wealth distribution, labour market inequalities, social insecurity, and unequal access to the social functions of the state such as welfare, health, education, the legal system, etc,
ņemot vērā ES sociālās integrācijas politikas īstenošanu un it sevišķi 2000. gadu sākumā saskaņā ar Lisabonas stratēģiju pieņemtos mērķus un Eiropas programmu, kurā paredzēts izmantot atklāto koordinācijas metodi un sasniegt valstu rīcības plānos noteiktos kopīgos mērķus;
having regard to the application of the EU's policy for social inclusion, and in particular the objectives and European programme adopted under the Lisbon strategy at the beginning of the 2000 decade, with the implementation of the open method of coordination and the common objectives to be achieved under the national action plans,
tā kā Eiropas Savienības dalībvalstīs dažādu iemeslu dēļ patlaban ir daudz bezpajumtnieku, un tāpēc jāveic īpaši pasākumi, lai veicinātu šo cilvēku sociālo integrāciju,
whereas most of the Member States now have large numbers of homeless, thanks to diverse factors, and this calls for specific measures with a view to those people's social integration,
uzsver, ka jāīsteno konkrēti pasākumi nabadzības un sociālās atstumtības izskaušanai, izpētot, kādā veidā būtu iespējams atjaunot nodarbinātību, stimulējot ienākumu un bagātību taisnīgu pārdalīšanu, garantējot pietiekamus ienākumus un tādējādi piešķirot jēgu un nozīmi “Eiropas gadam cīņai pret nabadzību un sociālo atstumtību”, kā arī sagādājot vērā ņemamu politisku mantojumu Tūkstošgades attīstības mērķu īstenošanai, tostarp nabadzības novēršanai un sociālās integrācijas veicināšanai paredzētu pienācīga minimālā ienākuma shēmu nodrošināšanu, pamatojoties uz dalībvalstu atšķirīgo praksi, kolektīviem nolīgumiem un dalībvalstu tiesību aktiem visā Eiropas Savienībā, kā arī aktīvi atbalstot pienācīgu ieņēmumu shēmas un sociālās aizsardzības shēmas; aicina dalībvalstis pārskatīt politiku, kas paredzēta pietiekama ienākuma nodrošināšanai, zinot, ka cīņai pret nabadzību mazaizsargātām sociālajām grupām darba tirgū ir jārada pieņemamas, pastāvīgas darbvietas; uzskata, ka visiem darba ņēmējiem jābūt iespējai dzīvot cilvēka cienīgu dzīvi; uzskata, ka, īstenojot labklājības valsts politiku, jāīsteno arī aktīva darba tirgus politika;
Highlights the need for concrete measures to eradicate poverty and social exclusion by exploring ways of reintegrating people into the labour market, ensuring a fair redistribution of income and wealth (by guaranteeing an adequate income), thereby giving genuine meaning and content to the European Year for Combating Poverty and also ensuring that the achievement of the Millennium Development Goals leaves a strong political legacy, including guaranteeing throughout the European Union poverty-preventing and socially inclusive minimum income schemes based on the Member States' various practices, collective agreements or legislation, and working actively to promote adequate income and social protection systems; encourages Member States to take a fresh look at policies to guarantee an adequate income, given that combating poverty begins with the creation of decent, sustainable jobs for groups at a disadvantage on the labour market; takes the view that every worker should have a decent living wage; takes the view that welfare policy must therefore go hand-in-hand with an active labour market policy;
atgādina, ka nesenās ekonomikas lejupslīdes, augušā bezdarba līmeņa un sarukušo nodarbinātības iespēju dēļ daudzi ir pakļauti nabadzības un sociālās atstumtības riskam; norāda, ka šī problēma ir īpaši aktuāla vairākās dalībvalstīs, kuras saskaras ar ilgstošu bezdarbu vai ekonomisku neaktivitāti;
Draws attention to the fact that the recent economic slowdown, with rising unemployment and fewer job opportunities, puts many people at risk of poverty and social exclusion, which is particularly the case in some Member States that suffer from long-term unemployment or inactivity;
prasa, lai tiktu gūti reāli panākumi, nodrošinot minimālā ienākuma shēmu pietiekamību, lai visi bērni, pieaugušie un gados vecāki iedzīvotāji varētu izkļūt no nabadzības un īstenot tiesības uz cilvēka cienīgu dzīvi;
Demands that real progress be made on the adequacy of minimum income schemes, so as to be capable of lifting every child, adult and older person out of poverty and delivering on their right to have a decent living;
uzsver, ka dažādās jomās (veselības aprūpe, mājokļi, izglītība, ienākumi un nodarbinātība) starp nabadzībā dzīvojošajām sociālajām grupām pastāv atšķirības; aicina Komisiju un dalībvalstis izstrādāt mērķtiecīgus pasākumus, ņemot vērā šīs atšķirības; uzsver, ka efektīvākais veids nabadzības mazināšanai ir nodrošināt visiem piekļuvi darba tirgum;
Stresses the differences in various areas (health, housing, education, income and employment) among the social groups living in poverty, calls on the Commission and the Member States to take those differences into consideration in their targeted measures, and emphasises that one of the most effective ways to reduce poverty is to make the labour market accessible to all;
uzsver, ka īpaša uzmanība jāpievērš mūžizglītības programmām kā būtiskākajam instrumentam cīņā pret nabadzību un sociālo atstumtību, veicinot spēju integrēties darba tirgū, piekļuvi zināšanām un darba tirgum; uzskata, ka ir jāpiedāvā stimuli, kas veicinātu darba ņēmēju, bezdarbnieku un visu mazaizsargāto sociālo grupu lielāku līdzdalību mūžizglītības programmās, un jāveic efektīvi pasākumi to faktoru novēršanai, kuri veicina šo personu izstāšanos no programmām, tā kā profesionālās izglītības līmeņa celšana un jaunu prasmju apguve var veicināt drīzāku atkaliekļaušanu darba tirgū, paaugstināt ražīgumu un palīdzēt iedzīvotājiem atrast labāku darbvietu;
Highlights the need to attach particular importance to lifelong learning programmes as a basic tool with which to combat poverty and social exclusion, by boosting employability and access to knowledge and the labour market; considers it necessary to provide incentives for increased participation in lifelong learning by workers, unemployed people and all vulnerable social groups, and to take effective action against the factors that lead people to drop out, as well as improving the level of professional qualifications and acquisition of new skills, which may lead to faster reintegration in the labour market, increase productivity and help people to find a better job;
uzsver, ka dalībvalstu līmenī ir vajadzīga konkrēta rīcība, nosakot minimālā ienākuma slieksni, kura pamatā būtu atbilstīgi rādītāji, kas nodrošinātu sociālo un ekonomisko kohēziju, samazinātu risku, ka par vienādu darbu tiek maksāta nevienlīdzīga samaksa, un pazeminātu nabadzīgu populāciju risku Eiropas Savienībā, un aicina Eiropas Savienību apņēmīgāk ieteikt šāda veida rīcību;
Highlights the need for action at Member States level with a view to establishing a threshold for minimum income, based on relevant indicators, that will guarantee social-economic cohesion, reduce the risk of uneven levels of remuneration for the same activities and lower the risk of having poor populations throughout the European Union, and calls for stronger recommendations from the European Union regarding these types of actions;
uzsver, ka par vienu no efektīvākajiem veidiem, kā aizsargāties pret nabadzību, uzskatāma nodarbinātība un ka tādēļ būtu jāpieņem pasākumi sieviešu nodarbinātības veicināšanai un jāizvirza mērķi attiecībā uz piedāvāto darbvietu kvalitāti;
Emphasises that employment must be viewed as one of the most effective safeguards against poverty and, consequently, that measures should be adopted to encourage the employment of women and the setting of qualitative objectives for the jobs that are offered;
uzsver, ka gan Eiropas, gan arī dalībvalstu līmenī jāveic pasākumi iedzīvotāju un patērētāju aizsargāšanai no netaisnīgiem kredītu un kredītkaršu atmaksas nosacījumiem un jāpieņem noteikumi, kas reglamentē pieeju kredītiem, lai novērstu, ka mājsaimniecības uzņemas pārāk lielas parādsaistības un tāpēc nonāk nabadzībā un tiek pakļautas sociālai atstumtībai;
Highlights the need for action at both European and national level to protect citizens and consumers against unfair terms relating to the repayment of loans and credit cards, and to lay down conditions governing access to loans aimed at preventing households from falling into excessive debt and hence into poverty and social exclusion;
uzsver, ka nabadzībai un sociālajai atstumtībai ir raksturīga daudzdimensionalitāte, un uzstāj, ka ir jānodrošina sociālo mērķu integrācija un ka makroekonomiskās politikas nostādnēs ir svarīga to sociālā dimensija un ilgtspējība; uzskata, ka sociālajiem mērķiem jābūt neatņemamai daļai krīzes pārvarēšanas stratēģijā, kā arī stratēģijā “Eiropa 2020” un ekonomiskajā, sociālajā un teritoriālajā kohēzijā, kas nozīmē virzību uz konverģentu sociālo politiku un efektīvu novērtējumu veikšanu par ietekmi uz sociālo jomu, nodrošinot prioritāšu un politikas virzienu pārskatīšanu, jo īpaši attiecībā uz monetāro politiku, nodarbinātības politiku, sociālo un makroekonomisko politiku, tostarp arī uz Stabilitātes un izaugsmes paktu, konkurences, iekšējā tirgus, budžeta un fiskālo politiku; uzskata, ka šie politikas virzieni nedrīkst kavēt sociālo kohēziju un tiem jānodrošina attiecīgu pasākumu īstenošana un jāveicina iespēju vienlīdzība, lai nodrošinātu to, ka ilgtspējīgā veidā tiek pārvarēta krīze, notiek atgriešanās pie valstu budžetu konsolidācijas un tiek sāktas reformas, kas ekonomikai vajadzīgas, lai atgrieztos uz izaugsmes ceļa un atsāktu jaunu darbvietu radīšanu; aicina ar atbilstīgu mehānismu palīdzību ieviest praktiska atbalsta politiku tām dalībvalstīm, kam tas visvairāk vajadzīgs;
Stresses the multidimensional nature of poverty and social exclusion, and highlights the need to ensure the mainstreaming of social objectives and the importance of the social dimension and the social sustainability of macroeconomic policies; points out that social objectives must be an integral part of the crisis exit strategy and of the Europe 2020 strategy and economic, social and territorial cohesion, and that this means ensuring a cross-cutting social guideline and effective social impact assessment which ensure the redefinition of priorities and policies such as monetary, labour, social and macro-economic policies, including the stability and growth pact, competition policies, internal market policies, and budgetary and fiscal policies; points out that those policies must not hinder social cohesion and must ensure the implementation of the relevant measures and the promotion of equal opportunities with the aim of finding a stable way out of the crisis, ensuring a return to fiscal consolidation and undertaking the reforms the economy needs for a return to growth and job creation; calls for the adoption of effective policies to support those Member States whose need is greatest, through the appropriate mechanisms;
uzskata, ka darbvietu radīšanai jābūt Eiropas Komisijas un dalībvalstu valdību prioritātei un pirmajam solim nabadzības mazināšanā;
Considers that job creation must be a priority for the Commission and the Member State governments, as a first step towards reducing poverty;
uzskata, ka minimālā ienākuma shēmas jāintegrē sociālās integrācijas stratēģiskajā pieejā ‐ gan vispārējās politiskajās nostādnēs, gan arī mērķtiecīgos pasākumos saistībā ar mājokļiem, veselības aprūpi, izglītību un mācībām un sociālajiem pakalpojumiem, palīdzot iedzīvotājiem izkļūt no nabadzības un mudinot viņus uz patstāvīgu rīcību, kas vērsta uz sociālo integrāciju un piekļuvi darba tirgum; uzskata, ka minimālā ienākuma shēmu patiesais mērķis ir ne vien palīdzēt pabalsta saņēmējiem, bet galvenokārt atbalstīt viņus, lai dotu iespēju no sociālās atstumtības atgriezties aktīvā dzīvē;
Considers that minimum income schemes should be embedded in a strategic approach towards social integration, involving both general policies and targeted measures - in terms of housing, health care, education and training, social services - helping people to recover from poverty and themselves to take action towards social inclusion and access to the labour market; believes that the real objective of minimum income schemes is not simply to assist but mainly to accompany the beneficiaries in moving from situations of social exclusion to active life;
uzsver, ka, lai pārrautu bērnu nabadzības apburto loku, minimālā ienākuma summu noteikšanā jāņem vērā, ka strādājošajiem ir apgādājamie, it sevišķi bērni; uzskata arī, ka Komisijai būtu jāsagatavo gada ziņojums par bērnu nabadzības apkarošanā paveikto;
Emphasises the need, when the levels of minimum incomes are determined, for due account to be taken of the fact that workers have dependants, in particular children, the aim being to break the vicious circle of child poverty; takes the view, further, that the Commission should draw up an annual report on progress in the fight against child poverty;
uzstāj, ka jāgroza taupības politika, ko krīzes pārvarēšanas nolūkā būs spiestas īstenot dažas dalībvalstis, un uzsver, ka liela nozīme ir efektīviem solidaritātes pasākumiem, tostarp pabalstu pārskaitījumu palielināšanai, elastībai un sagatavošanai un līdzfinansējuma samazināšanai no budžeta līdzekļiem ar mērķi radīt pienācīgas kvalitātes darbvietas, saglabāt produktīvās nozares un cīnīties pret nabadzību un sociālo atstumtību, nevis radīt jaunas atkarības formas vai palielināt parādsaistības;
Insists on the need to revise the austerity policies being imposed in some Member States to fight the crisis, and stresses the importance of effective action for solidarity, including reinforcement, mobility, anticipation of transfers and reduction of cofinancing in respect of budgetary funding to create decent jobs, support productive sectors, fight poverty and social exclusion and avoid new forms of dependence and increased debt;
uzskata, ka viens no efektīvākajiem risinājumiem nabadzības apkarošanā, pienācīga dzīves līmeņa nodrošināšanā un sociālās integrācijas veicināšanā ir tādu minimālā ienākuma shēmu ieviešana visās ES dalībvalstīs, kurās ietilptu īpaši pasākumi (finansiāls atbalsts un pakalpojumu pieejamības veicināšana) to iedzīvotāju atbalstīšanai, kuru ienākumi ir nepietiekami;
Believes that introducing minimum income schemes in all EU Member States - consisting of specific measures supporting people whose income is insufficient with a funding supply and facilitated access to services - is one of the most effective ways to combat poverty, guarantee an adequate standard of living and foster social integration;
uzskata, ka pienācīga minimālā ienākuma shēmām jānodrošina minimālie ienākumi tādā līmenī, kas atbilst vismaz 60 % no mediānas ienākuma attiecīgajā dalībvalstī;
Takes the view that adequate minimum income schemes must set minimum incomes at a level equivalent to at least 60% of median income in the Member State concerned;
uzsver, ka ir jānovērtē sociālās integrācijas politika, atklātās koordinācijas metodes piemērošana, kopīgo mērķu ievērošana un valstu rīcības plānu īstenošana, ņemot vērā nabadzības izplatības tendences, lai apņēmīgāk rīkotos Eiropas un dalībvalstu līmenī un apkarotu nabadzību, izmantojot plašāku, saskaņotāku un skaidrāk formulētu politiku, kas vērsta uz absolūtās nabadzības un bērnu nabadzības izskaušanu līdz 2015. gadam, kā arī būtisku relatīvās nabadzības samazināšanu;
Stresses the need for an evaluation of social inclusion policy, the application of the open method of coordination, fulfilment of the joint objectives and the national action plans in the context of the development of poverty, with a view to more committed action at European and national level and fighting poverty by means of policies that are more inclusive and coherent and better articulated, aimed at eradicating absolute poverty and child poverty by 2015, as well as substantially reducing relative poverty;
atkārto, ka, lai gan minimālā ienākuma shēmas ir svarīgas, tās jāievieš vienlaicīgi ar koordinētu stratēģiju dalībvalstu un ES līmenī, kuras pamatā būtu izvērsta rīcība un tādi konkrēti pasākumi kā aktīva darba tirgus politika (kuras mērķgrupas ir no darba tirgus visvairāk atsvešinātās iedzīvotāju grupas), mazkvalificētu personu izglītošana un apmācība, minimālās algas noteikšana, sociālo mājokļu politika un pieejamu, kvalitatīvu publisko pakalpojumu piedāvājums par pieņemamu cenu;
Reiterates that, however important, minimum income schemes need to be accompanied by a coordinated strategy at national and European level focusing on broad actions and specific measures such as active labour market policies for those groups furthest away from the labour market, education and training for the least skilled people, minimum salaries, social housing policies and the provision of affordable, accessible and high-quality public services;
uzstāj, ka jāsekmē vispārējā un sociālā integrācija, kas faktiski nodrošinātu cilvēka pamattiesību ievērošanu, un jāuzņemas skaidras saistības formulēt Eiropas Savienības un dalībvalstu politiku nabadzības un sociālās atstumtības apkarošanā; uzskata, ka ir jānodrošina kvalitatīvāka vispārēja, fiziski vai sazināšanās ziņā netraucēta piekļuve darba tirgum, sabiedriskās veselības pakalpojumiem, izglītībai un apmācībai (no pirmsskolas apmācības līdz pat pirmajam augstākās izglītības ciklam), profesionālajai apmācībai, sabiedriskajam dzīvojamajam fondam, energoapgādei un sociālajai aizsardzībai; uzskata, ka darbvietām jābūt pieejamām, kvalitatīvām un tiesiski aizsargātām; uzskata, ka algām jābūt pienācīgām un ka ir jānodrošina minimālā pensija, lai pensionāriem, kuri visu mūžu ir strādājuši, sagādātu iespēju saņemt pienācīgu pensiju; piebilst, ka sistēmām, kas nodrošina pienācīgu minimālo ienākumu ikvienam, ir jānodrošina aizsardzība pret nabadzības risku un jānodrošina sociālā integrācija, kultūrintegrācija un politiskā integrācija saskaņā ar dalībvalstu praksi, kolektīviem nolīgumiem un dalībvalstu tiesību aktiem; turklāt norāda, ka, jo lielāki būs dalībvalstu ilgtermiņa ieguldījumi šajās dažādajās politikas jomās, jo mazāk būs jāizmanto sistēma, kas mājsaimniecībām nodrošina minimālo ienākumu; uzsver, ka šādi pasākumi jāpieņem, attiecībā uz dalībvalstīm stingri ievērojot subsidiaritātes principu, kā arī dalībvalstu prakses atšķirības, kolektīvos nolīgumus un tiesību aktus; uzskata, ka vienīgi tā iespējams ikvienam nodrošināt tiesības piedalīties sociālajā, politiskajā un kultūras dzīvē;
Calls for the promotion of social integration and inclusion, in order to guarantee effective protection of fundamental human rights, and clear commitments to draw up EU and national policies to combat poverty and social exclusion; considers it necessary to ensure better access, on a universal basis, which is free from physical and communication barriers, to the labour market, public health services, education (from pre-school education to completion of undergraduate studies), vocational education and training, public housing, energy provision and social protection; takes the view that jobs should be high-quality and barrier-free with rights; believes that wages must be decent and that pensions must include a basic old-age allowance which ensures that people who have worked all their lives enjoy a dignified retirement; states that minimum income schemes for everyone must guarantee freedom from poverty and ensure social, cultural and political inclusion in keeping with national practices, collective bargaining and national legislation; notes, further, that in the long term the more the Member States invest in these various policies the less need there will be for a system based on a minimum household income; points out that such measures should be adopted in strict compliance with the principle of subsidiarity and with different practices, collective bargaining and national law in the Member States; takes the view that only in this way can each individual's right to participate in social, political and cultural life be guaranteed;