natgillin/translations-raw huggingface dataset:
aizstāv ideju, ka strukturālie un Kohēzijas fondi piedalās ilgtspējīgā pilsētu attīstībā un atzinīgi vērtē pilsētu dimensijas iekļaušanu strukturālajos un kohēzijas fondos; tomēr prasa Komisijai nodrošināt, lai finansiālā palīdzība pilsētām un aglomerātiem vai pilsētu teritorijām tiktu pastiprināta attiecībā uz to, kāda paredzēta pašreizējā regulā, ziņojumā par stratēģijas īstenošanu skaidri nosakot pilsētu dimensiju (priekšlikums Padomes regulai ar ko definē Eiropas Reģionālās attīstības fonda, Eiropas Sociālā fonda un Kohēzijas fonda galvenos noteikumus 27. un 28.pants) un par uzraudzības ieviešanu; aicina Komisiju pievērst īpašu uzmanību pilsētu nozīmei izstrādājot savus ziņojumus par kohēzijas politikas ietekmi uz pārskatītajiem Lisabonas programmas mērķiem;
Advocates the idea that the Structural and Cohesion Funds should be involved in sustainable urban development, and welcomes the incorporation of the urban dimension into the Structural and Cohesion Funds; calls, nevertheless, on the Commission to ensure that intervention in towns and cities and urban agglomerations or areas is strengthened by comparison with that provided for in the current rules by clearly identifying the urban dimension in the framework of the strategic follow-up report (as provided for in Articles 27 and 28 of the proposal for a Council Regulation laying down general provisions on the European Regional Development Fund, the European Social Fund and the Cohesion Fund) and the establishment of monitoring; calls on the Commission to pay specific attention to the role of towns and cities in drawing up the reports on the impact of cohesion policy on the achievement of the revised goals of the Lisbon agenda;
uzskata, ka, stratēģijā attiecībā uz pilsētu centriem jāņem vērā Eiropas pilsētu demogrāfiskā un kvalitatīvā specifika, cenšoties veicināt plašu pasākumu loku, kuru plānošanā jāiesaista sievietes, lai padarītu pilsētas humānākas (no transporta, tautsaimnieciskās darbības, vides, teritorijas labiekārtošanas, sociālās politikas, dzīvokļu politikas un drošības viedokļa), tā ir stratēģija, kuras izstrādē sistemātiski jāņem vērā dzimuma aspekts;
Takes the view that urban planning should take account of the specific nature of European cities in demographic and quality-of-life terms, incorporating a wide spectrum of policies and opportunities involving citizens and, in particular, young people and women, with a view to ensuring people-friendly cities in terms of transport, economic activity, the environment, planning, social policy, public health, migration policy, social integration, housing, more nursery facilities and health centres for the elderly, higher safety standards, and so on and to encouraging solidarity between generations; considers that the development of this strategy should be accompanied by systematic gender mainstreaming throughout;
prasa pilsētas zonu vietējām pašvaldībām veicināt sieviešu līdzdalību sabiedrības dzīvē;
Calls on local authorities in urban areas to encourage the participation of women in civic life;
Eiropas Parlamenta rezolūcija par sievietēm un nabadzību Eiropas Savienībā ( 2004/2217(INI) )
European Parliament resolution on women and poverty in the European Union ( 2004/2217(INI) )
ņemot vērā Apvienoto Nāciju Ģenerālās Asamblejas rezolūcijas A/RES/46/121, A/RES/47/134 un A/RES/49/179 par cilvēktiesībām un galēju nabadzību, A/RES/47/196 par Starptautiskās nabadzības apkarošanas dienas ieviešanu un A/RES/50/107/ par Starptautiskā nabadzības izskaušanas gada atzīmēšanu un pirmās Apvienoto Nāciju nabadzības izskaušanas desmitgades pasludināšanu;
having regard to United Nations General Assembly Resolutions A/RES/46/121, A/RES/47/134 and A/RES/49/179 on human rights and extreme poverty, A/RES/47/196 on observance of an international day for the eradication of poverty and A/RES/50/107 on observance of the International Year for the Eradication of Poverty and proclamation of the first United Nations Decade for the Eradication of Poverty,
ņemot vērā Vispārējo cilvēktiesību deklarāciju, ko savā 1948. gada 10. decembra rezolūcijā 217 A (III) pieņēma ANO Ģenerālā Asambleja,
having regard to the Universal Declaration of Human Rights, which was adopted by the UN General Assembly in its Resolution 217 A (III) of 10 December 1948,
ņemot vērā Apvienoto Nāciju Ekonomiskās un sociālās padomes dokumentus E/CN.4/Sub.2/1996/13, E/CN4/1987/NGO/2, E/CN4/1987/SR.29, E/CN.4/1990/15 par cilvēktiesībām un galēju nabadzību, E/CN.4/1996/25 par tiesībām uz attīstību un E/CN.4/SUB.2/RES/1996/25 par ekonomisko, sociālo un kultūras tiesību īstenošanu,
having regard to United Nations Economic and Social Council documents E/CN.4/Sub.2/1996/13, E/CN4/1987/NGO/2, E/CN4/1987/SR.29 and E/CN.4/1990/15 on human rights and extreme poverty, E/CN.4/1996/25 on the right to development and E/CN.4/SUB.2/RES/1996/25 on the realisation of economic, social and cultural rights,
ņemot vērā ziņojumu par Ceturto vispasaules sieviešu konferenci 1995. gadā un Pekinas rīcības platformas programmu,
having regard to the report of the Fourth World Conference on Women in 1995 and the Beijing Platform for Action programme,
ņemot vērā Eiropas Padomes darbu šajā jomā un jo īpaši pārskatīto Eiropas Sociālo hartu,
having regard to the work of the Council of Europe in this area and in particular the revised European Social Charter,
ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 136. pantu, 137. panta 1. punktu un īpaši 137. panta 1. punkta j) apakšpunktu par cīņu pret sociālo atstumtību,
having regard to Articles 136, 137(1) and 141(3) of the Treaty establishing the European Community and especially point (j) of Article 137(1) concerning the combating of social exclusion,
ņemot vērā 2000. gada 7., 8. un 9. decembrī Nicā notikušās Eiropadomes sanāksmes prezidentūras secinājumu I pielikumu, kurā ir ietverts aicinājums "nodrošināt 1992. gada ieteikumu par sociālās aizsardzības sistēmu minimālajiem garantētajiem līdzekļiem pārraudzību", kā arī 2000. gada 19. un 20. jūnijā Santamarija da Feirā notikušās Eiropadomes sanāksmes prezidentūras secinājumus jo īpaši vienošanos, ka ir jānosaka vispārēji rādītāji cīņā pret sociālo atstumtību un nabadzības izskaušanu,
having regard to the Presidency Conclusions of the European Council meeting in Nice on 7, 8 and 9 December 2000, Annex I to which contains a call to 'Ensure a follow-up to the 1992 recommendation on minimum guaranteed resources to be provided by social protection systems' and also to the Presidency Conclusions of the European Council meeting in Santa Maria da Feira on 19 and 20 June 2000, especially the agreement that indicators should be defined as common references in the fight against social exclusion and the eradication of poverty,
ņemot vērā Sociālās aizsardzības komitejas ziņojumu par Rādītājiem nabadzības un sociālās integrācijas jomā (2000. gada oktobris),
having regard to the Social Protection Committee's Report on Indicators in the field of poverty and social inclusion (October 2000),
ņemot vērā pārskatītos kopējos mērķus 2002. gada 25. novembra Valsts rīcības plāna "Cīņa pret nabadzību un sociālo atstumtību" (SOK 508) otrajam posmam, kā arī Komisijas kopīgo ziņojuma projektu par sociālo aizsardzību un sociālo integrāciju ( KOM(2005)0014 ),
having regard to the revised common objectives for the second round of National Action Plans 'Fight against poverty and social exclusion', 25 November 2002 (SOC 508) and also to the Commission's draft joint Report on Social Protection and Social Inclusion ( COM(2005)0014 ),
ņemot vērā Sieviešu tiesību un dzimumu līdztiesības komitejas ziņojumu ( A6-0273/2005 ),
having regard to the report of the Committee on Women's Rights and Gender Equality ( A6-0273/2005 ),
tā kā Starptautiskās nabadzības izskaušanas dienas (17. oktobris) vadmotīvs ir "Vietās, kur cilvēki ir nolemti dzīvei nabadzībā, tiek pārkāptas cilvēktiesības.
whereas the leitmotif of the World Day to Overcome Extreme Poverty (17 October) is 'Wherever men and women are condemned to live in extreme poverty, human rights are violated.
Mūsu svēts uzdevums ir apvienoties, lai panāktu šo tiesību ievērošanu";
To come together to ensure that these rights are respected is our solemn duty',
uzsverot, ka jāveicina tādas jaunas Eiropas izveidošana, kuru gan austrumos, gan rietumos raksturotu radoša kultūru un mentalitāšu līdzāspastāvēšana un atšķirību respektēšana, kur atbildības pilna brīvība neaprobežotos tikai ar brīvu kapitāla kustību, kur pilsoņi, neatkarīgi no sava sociālā stāvokļa, izmanto savas spējas, lai izpaustos katra pilsoņa cieņa un radošās spējas kopējo mērķu labā;
whereas it is essential to promote the emergence of a new Europe based on the creative coexistence of cultures and mentalities and full respect for otherness, in which the concept of responsible freedom does not cover solely the free movement of capital and in which citizens pool their abilities irrespective of their social status so as to harness the creativity and protect the dignity of each citizen for the common good, both in the East and in the West,
tā kā 17 dalībvalstīs sieviešu galējas nabadzības risks ievērojami pārsniedz vīriešu galējas nabadzības risku;
whereas in 17 Member States the risk of extreme poverty amongst women greatly exceeds the risk of extreme poverty amongst men,
atgādinot, ka pastāv jaunas nabadzības un sociālās atstumšanas formas, kas prasa radošu pieeju, lai palīdzētu tiem, kam tas ir nepieciešams;
whereas new forms of poverty and marginalisation exist, in response to which specific, innovative measures must be adopted in order to assist those in need,
tā kā ilgāks nabadzības apstākļos pavadīts laiks ar zemiem ienākumiem palielina risku nonākt pastāvīgās ekonomiskās grūtībās un tikt sociāli atstumtam; tā kā nabadzības apkarošanas pasākumu mērķis ir ne tikai palīdzēt tiem, kuri jau dzīvo nabadzīgos apstākļos, bet arī savlaicīgi novērst to faktorus un risināt tās problēmas, kuras pilsoņiem rada ārkārtīgas ekonomiskas un sociālas grūtības;
whereas the longer the period of living in poverty with a particularly low income, the greater the risk of falling into a state of permanent economic privation and social exclusion; whereas, therefore, measures to combat poverty should not simply aim to help those who are already living in extreme economic deprivation but should also seek promptly to prevent and tackle factors which lead citizens into extreme economic and social deprivation,
tā kā saikne starp Pekinas rīcības platformu un Lisabonas stratēģiju ir acīmredzama, Eiropas darba spēka ražošanas potenciāla izmantojums ir Pekinas un Lisabonas kopējo mērķu sasniegšanas atslēga;
whereas, the link between the Beijing Platform for Action and the Lisbon Strategy being obvious, the need to utilise the productive potential of the European labour force is a key to achieving the overall Beijing and Lisbon Strategy goals,
tā kā nabadzības izskaušanai un Lisabonas stratēģijas sociālajiem aspektiem tiek pievērsta mazāka uzmanība nekā cenu stabilitātei, izmaksu samazināšanai un budžeta deficītam;
whereas less attention has been paid to the eradication of poverty and the social aspects of the Lisbon Strategy than to price stability, cost-cutting and the budget deficit,
tā kā dalībvalstīs nabadzībā dzīvojošo bērnu un jauniešu īpatsvars ir lielāks par vidējo un tā kā nabadzība vairāk skar sievietes;
whereas in the Member States the proportion of children and young people living in extreme poverty is higher than average, and whereas extreme poverty is more prevalent among women,
tā kā globalizācija un datorizācija ir palielinājusi ekonomiskās iespējas un atsevišķu sieviešu autonomiju, valstu nevienlīdzības dēļ daudzas sievietes šis process ir sociāli atstūmis un padarījis nabadzīgas;
whereas although globalisation and computerisation have brought greater economic opportunities and autonomy to some women, many others have been marginalised and deprived of the benefits of this process, owing to the related inequalities among and within countries,
tā kā nabadzība ir cieši saistīta ar rasu diskrimināciju un saistītām neiecietības izpausmēm, un šīs parādības padziļina nabadzību, veicina marginalitāti un sieviešu atstumtību mazākuma grupās,
whereas poverty is often closely associated with racial discrimination and related intolerance and these practices worsen the conditions of poverty, marginality and social and economic exclusion of women in minority groups,
tā kā nodarbinātība pati par sevi nav pietiekama aizsardzība pret nabadzību; tā kā galvenokārt profesionālās segregācijas dēļ lielākoties sievietes, nevis vīrieši strādā sliktāk apmaksātu darbu, jo bieži vien sociālie pabalsti vien nenodrošina pietiekamu aizsardzību pret galēju nabadzību,
whereas employment itself does not constitute adequate protection against extreme poverty; whereas, mainly as a consequence of occupational segregation, more women than men work in lower-paid jobs, whilst it is often the case that social-security payments alone offer no protection against extreme poverty either,
tā kā darba algu atšķirība starp vīriešiem un sievietēm Eiropā joprojām ir vidēji no 16% līdz 33%; tā kā saistībā ar vienāda atalgojuma par vienādi vērtīgu darbu principa īstenošanu, kas pirms 30 gadiem ieviests ar Padomes Direktīvu 75/117/EEK OV L 45, 19.2.1975., 19. lpp.
whereas the wage gap between men and women in Europe is still on average between 16% and 33%; whereas there has not been any real progress made with regard to the implementation of the principle of equal pay for work of equal value, which was introduced 30 years ago through Council Directive 75/117/EEC OJ L 45, 19.2.1975, p.
tā kā mājsaimniecībās, ko vada sievietes, ienākumi ir par 9% līdz 26% zemāki nekā vīriešu vadītājās mājsaimniecībās, un šajā rādītājā pirmajā vietā ir Apvienotā Karaliste (26%) , kam seko Zviedrija (14%), Francija (12%), Nīderlande (11%), Vācija (10%) un Itālija (9%),
whereas female-headed households earn from 9% to 26% less than their male counterparts, with the UK (26%) leading, followed by Sweden (14%), France (12%), the Netherlands (11%), Germany (10%) and Italy (9%),
tā kā darbs nabadzīgām ģimenēm un indivīdiem ir gan ienākumu avots, gan sociālās integrācijas līdzeklis un bez finansiālā atbalsta tas arī sekmē indivīda līdzdarbošanos sabiedrībā kopumā un palīdz attīstīt indivīda personību; tā kā ar darbu vien nepietiek, lai iegūtu pilsonību;
whereas a job constitutes both a source of income and a means of social integration for families and individuals living in poverty, since, apart from providing financial support, it promotes the participation of the individual in society as a whole and helps to develop the individual's personality; whereas a job does not suffice for the purpose of developing citizenship,
tā kā nabadzības un ārkārtīgu ekonomisku grūtību risks skar arī cilvēkus pēc 65 gadu vecuma sasniegšanas; tā kā divas trešdaļas Eiropas iedzīvotāju, kas sasnieguši 65 gadu vecumu, ir sievietes; tā kā apdrošināšanas un pensiju programmu bankrots skar darba tirgus visvājākos dalībniekus, piemēram, sievietes, kuru darba stāžs ir īsāks un kuras saņem mazāku atalgojumu vai pat strādā bez atalgojuma,
whereas the risk of poverty and extreme deprivation also affects people over the age of 65; whereas two thirds of the population over the age of 65 in Europe are women; whereas the failings of insurance and pension schemes affect those in the weakest position on the labour market, such as women, who work for fewer years, are paid less than men or even perform unpaid work,
tā kā viena vecāku ģimeņu skaits ir krietni pieaudzis pēdējos gados; tā kā šo ģimeņu locekļi ir pakļauti daudz lielākam riskam nokļūt nabadzībā; tā kā vairāk kā 85 % mājsaimniecību vada sievietes, kas vēl jo vairāk parāda sievietes neizdevīgo stāvokli attiecībā pret nabadzību,
whereas the number of single-parent families has increased in recent years; whereas members of those families run a considerably greater risk of falling into poverty; whereas, moreover, 85% of single-parent households are headed by a woman, which highlights even more the disadvantaged position of women in relation to poverty,
tā kā, ka nav iespējams izskaust sieviešu nabadzību, pienācīgi neņemot vērā vīriešu lomu atvērtajā koordinācijas metodē un valstu nodarbinātības un sociālās integrācijas plānos,
whereas poverty among women cannot be eradicated unless due consideration is given to the role of men in the open coordination method and in national plans for employment and social inclusion,
tā kā vardarbība ģimenē pret sievietēm pasliktina viņu garīgo veselību, izolē viņas no sabiedrības un mazina darba spējas, kas negatīvi ietekmē viņu stāvokli darba vietā; tā kā pastāv arī liels skaits sieviešu bezpajumntnieču, kuras ir pametušas savas ģimenes mājas pret sevi vērstās vardarbības dēļ un ir sasniegušas sociālo atstumtību un nabadzības galējo pakāpi,
whereas the problem of domestic violence against women impairs their mental health, leaves them socially isolated and reduces their job performance, which has an adverse impact on their position in their workplace; whereas, moreover, a large percentage of homeless women have left their family home because of the violence inflicted on them and have reached the borderline of extreme social deprivation and poverty,
tā kā sievietes, kuras pieder pie etniskām vai reliģiskām mazākumgrupām, tiek diskriminētas divkārt, jo viņu dzimums, izcelsme vai reliģija ļoti bieži neļauj atrast darbu; tā kā šādas situācijas dēļ šīs sievietes vai nu dzīvo nabadzībā un ir atkarīgas no saviem laulātajiem, vai arī ir spiestas strādāt nelegāli bez sociālā nodrošinājuma un pazemojošos darba apstākļos,
whereas women who are members of ethnic or religious minorities suffer double discrimination because of their gender and their origin or religion, which very often prevents them from finding a job; whereas, as a result of this situation, these women either live as dependants on their spouses in extreme poverty or are forced to work illegally without social security and in atrocious working conditions,
uzsver, ka nabadzība un sociālā atstumtība ir jāskata ne tikai saistībā ar skaitļiem un ekonomiskiem jēdzieniem, bet arī cilvēktiesībām;
Stresses that poverty and social exclusion cannot be understood solely in economic terms, on the basis of figures, but must also be understood in terms of human rights;
norāda, ka nabadzībai ir daudzas izpausmes, tostarp ienākumu trūkums un nepietiekami ražošanas resursi, lai nodrošinātu ilgspējīgu iztiku, bads un nepareizs uzturs, veselības problēmas, ierobežota izglītības un citu pamatpakalpojumu pieejamība vai to nepieejamība, pieaugoša mirstība no slimībām, bezpajumtniecība un neatbilstoši dzīves apstākļu, nedroša vide un atstumtība; norāda, ka tā izpaužas arī kā līdzdalības trūkums lēmumu pieņemšanā un pilsoniskajā, sociālajā un kultūras dzīvē;
Points out that poverty has various manifestations, including a lack of income and productive resources sufficient to ensure a sustainable livelihood, hunger and malnutrition, ill-health, limited or non-existent access to education and other basic services, increasing mortality from illness, homelessness and inadequate housing, unsafe environments and social discrimination and exclusion; points out in this context that it is also characterised by a lack of participation in decision-making and in civil, social and cultural life;
atsaucas uz Barselonas Eiropadomes prezidentūras secinājumiem, saskaņā ar kuriem dalībvalstis apņemas likvidēt šķēršļus sieviešu līdzdalībai darba tirgū un līdz 2010. gadam ieviest aprūpi vismaz attiecībā uz 90% bērnu vecumā starp trim gadiem un obligāto skolas vecumu un vismaz 33% bērnu, kas jaunāki par trim gadiem; tomēr uzsver, ka šo mērķu sasniegšanai valsts, reģionālajām un vietējām iestādēm jāsniedz finansiāls ieguldījums, lai radītu un uzturētu augstas kvalitātes bērnu aprūpes pakalpojumus par pieņemamām cenām;
Refers to the Presidency Conclusions of the Barcelona European Council, which commit the Member States to eliminating obstacles to the participation of women in the labour market and to introducing by 2010 childcare for at least 90% of children between three years old and the mandatory school age, and for at least 33% of children under three years old; stresses, however, that in order to achieve these objectives, the national, regional or local authorities must step up their financial contribution to the creation and/or operation of high-quality childcare services at affordable prices;
atzinīgi vērtē Luksemburgas prezidentūras iniciatīvas attiecībā uz dzimumam raksturīgo rādītāju izstrādi un aicina Apvienotās Karalistes prezidentūru turpināt uzsākto darbu;
Welcomes the Luxembourg Presidency's initiatives regarding the development of gender-specific indicators, and calls on the UK Presidency to continue with this work;
uzsver, ka nabadzība noved pie sieviešu prostitūcijas, vardarbības un visu veidu izmantošanas; prasa, lai šie jautājumi par nabadzības sekām arī tiktu iekļauti atvērtajā koordinācijas metodē un Sociālās politikas darba kārtībā;
Stresses that extreme poverty gives rise to trafficking in women, to prostitution, to violence and more generally to exploitation of all kinds; calls for these consequences of poverty also to be taken into account in the open coordination method and in the Social Policy Agenda;
atzīst, ka kapitāla un preču brīva kustība pati par sevi neļauj izskaust nabadzību un ka pastāvīga nabadzība (jo īpaši ilgstoša nabadzība) tiem, kurus tā ir skārusi, atņem iespējas un neļauj pilnībā piedalīties sabiedriskajā dzīvē, jo īpaši padarot šos cilvēkus vienaldzīgus pret savu apkārtējo vidi;
Recognises that the principle of free movement of capital and goods will not, in itself, enable poverty to be eradicated and that chronic poverty (especially persistent poverty) deprives those affected of opportunities and prevents them from fully taking part in the life of their community, particularly by making them indifferent to their surroundings;
aicina Komisiju un Padomi nekavējoties veikt pasākumus, lai atzītu neformālo ekonomiku un noteiktu "dzīves ekonomiku", izmantojot dzimumam raksturīgās pieejas;
Calls on the Commission and Council to take steps without delay to recognise the informal economy and to quantify the 'economics of life' using gender-specific approaches;
iesaka, pamatojoties uz statistiku par dzimumu aspektiem, veikt pētījumu par jauno dalībvalstu radīto ekonomisko un sociālo pārmaiņu ietekmi uz vīriešu un sieviešu vienlīdzību;
Recommends that, on the basis of gender-related statistics, a study be carried out into the effects which the economic and political transformation undergone by the new Member States has had on the actual situation regarding equality between men and women;
aicina Komisiju un dalībvalstis saglabāt informāciju par gadījumiem, kad sievietes, kuras pieder mazākuma grupām, strādā bez sociālā nodrošinājuma un pensijas tiesībām, kā arī palīdzēt viņām vienmērīgi iekļauties darba tirgū;
Calls on the Commission and the Member States to keep records of the cases of women who belong to minority groups and who work with no social security and pension rights, and to help them integrate smoothly into the labour market;
izsaka nožēlu, ka, neskatoties uz politisko gribu apkarot nabadzību un sociālo atstumtību ar Kopienas stratēģiju, jo īpaši ar Lisabonas stratēģijas un Sociālās politikas darba kārtības palīdzību, ES nav pievērsusi pietiekamu uzmanību tam, ka nabadzība aizvien vairāk skar tieši sievietes;
Deplores the fact that, despite the political will shown to combat poverty and social exclusion through Community strategies, particularly the Lisbon Strategy and the Social Policy Agenda, the Union has failed adequately to tackle the issue of the feminisation of poverty;
aicina, nolūkā efektīvi cīnīties pret pastāvīgu nabadzību un izskaust sociālo atstumtību, visos lēmumu pieņemšanas procesa līmeņos tiktu sekmēts veidot ciešas partnerattiecības ar visnabadzīgākajām sievietēm un ģimenēm, kam ir empīriskas zināšanas;
Calls for measures to promote at all levels of the decision-making process a close partnership with the poorest women and families, so that the means and resources suited to combating chronic poverty effectively and to eradicating social exclusion can be drawn from their experience;