atzinīgi vērtē to, ka ir sākts cilvēktiesību dialogs ar katru no Vidusāzijas valstīm ‐ Tadžikistānu, Kazahstānu, Kirgizstānu, Turkmenistānu un Uzbekistānu ‐ un otra dialoga rīkošanu ar katru no tām līdz 2009. gada novembrim; turklāt atzinīgi vērtē 2008. gada oktobra pirmo ES un Uzbekistānas pilsoniskās sabiedrības semināru par cilvēktiesību dialogu; pauž nožēlu, ka pastāvīgi neizdodas ES un Ķīnas cilvēktiesību dialogi un nav panākti nekādi uzlabojumi attiecībā uz konkrētiem cilvēktiesību pārkāpumiem Ķīnā; norāda ‐ neraugoties uz dažiem Ķīnas iestāžu šajā jomā veiktajiem pasākumiem (darba reforma, nāvessoda pārskatīšana Augstākajā tautas tiesā), situācija cilvēktiesību jomā vēl aizvien pasliktinās un tai ir raksturīga sociālo nemieru paplašināšanās un cilvēktiesību aizstāvju, advokātu, tīmekļa žurnālistu un sabiedrības aktīvistu darbības kontroles un pret viņiem īstenoto represiju pastiprināšanās, kā arī tādas politikas īstenošana, kas vērsta uz tibetiešu un viņu kultūras identitātes izstumšanu; pauž nopietnas bažas par progresa trūkumu Ķīnas un Tibetas dialogā; pauž nopietnas bažas par situācijas pasliktināšanos uiguru tautības iedzīvotāju cilvēktiesību jomā Ķīnā; nosoda viņu ilgstošo apspiešanu Austrumturkestānā un pauž nožēlu par to, ka Ķīnas iestādes neaizsargā Ķīnas Tautas Republikas Konstitūcijā ietvertās brīvības, tostarp vārda, demonstrāciju, pulcēšanās, reliģijas un personas brīvību; pauž nožēlu arī par Ķīnas Tautas Republikas īstenoto iedzīvotāju pārvietošanas politiku, kuras mērķis ir vājināt uiguru kultūru un sadrumstalot viņu vienotību; ir sarūgtināts, ka ES un Krievijas cilvēktiesību apspriedes vēl nav devušas nekādus vērā ņemamus rezultātus; atzinīgi vērtē 2009. gadā sāktos cilvēktiesību dialogus ar Indonēziju un sarīkotās dialoga ievadsanāksmes ar Gruziju un Armēniju; uzskata ‐ lai gan šādi cilvēktiesību dialogi vērš uzmanību uz cilvēktiesību jautājumiem ES ārējās attiecībās, nedrīkst pieļaut, ka tie kļūst par pašmērķi, un uzmanība tajos jākoncentrē uz to, lai tiktu nodrošināta attiecīgu pasākumu īstenošana, reaģējot uz šādos dialogos ierosinātajiem jautājumiem; pauž nožēlu par rezultātu trūkumu cilvēktiesību dialogā ar Indiju un ir vīlies, ka pēdējā cilvēktiesību dialogā netika apspriests jautājums par diskrimināciju, kas balstās uz kastām;
Welcomes the establishment of human rights dialogues with each of the Central Asian states – Tajikistan, Kazakhstan, Kyrgyzstan, Turkmenistan and Uzbekistan – and the holding of a second dialogue in each case up to November 2009; welcomes in addition the first EU-Uzbek civil society seminar on human rights dialogue in October 2008; regrets that the EU-China human rights dialogues have consistently failed to deliver any improvements as regards specific human rights abuses in China; points out that, despite some steps taken by the Chinese authorities in the right direction (labour reform, Supreme People's Court review of death sentences), the human rights situation continues to deteriorate and is marked by widening social unrest and tightening of the control and repression of human rights defenders, lawyers, bloggers, and social activists, as well as by targeted policies aimed at marginalizing Tibetans and their cultural identity; is deeply concerned about the lack of progress of the Sino-Tibetan dialogue; is deeply concerned about the deteriorating human rights situation of the Uighur population in China, condemns its longstanding oppression in East Turkestan and deplores the non-adherence of the Chinese authorities to the safeguards of freedoms including those of expression, demonstration, assembly, religion and person contained within the constitution of the People's Republic of China; also deplores the population transfer policy of the People's Republic of China, which is intended to dilute the culture of the Uyghur population and fragment their unity; expresses its disappointment that EU-Russia human rights consultations have not yielded any substantial results; welcomes the launch in 2009 of human rights dialogues with Indonesia, and the holding of the first dialogue meetings with Georgia and Armenia; considers that while such human rights dialogues bring a welcome focus on human rights issues in the EU's external relations, they cannot be allowed to become an end in themselves and must be focused on ensuring follow-up action is taken on the issues which are raised and discussed in these dialogues; regrets the lack of results from the human rights dialogue with India and is disappointed that the issue of caste-based discrimination was not discussed during the last human rights dialogue;