natgillin/translations-raw huggingface dataset:
aicina Padomi un Komisiju konfliktu novēršanā, risināšanā un pušu samierināšanā ņemt vērā reliģiju un dialogu ar reliģiskajām institūcijām un struktūrām, kas iesaistītas dažādu reliģiju pārstāvju dialogā;
Calls on the Council and Commission to take into account religion and the dialogue with religious authorities and bodies engaged in inter-faith dialogue in conflict prevention, conflict resolution and reconciliation;
mudina ES savā ārpolitikā iekļaut pasākumu kopumu par reliģijas vai ticības brīvības tiesību veicināšanu, uzskatīt reliģijas vai ticības brīvību par vienu no pamatbrīvībām, iekļaut pārbaudes punktu sarakstu par nepieciešamajām brīvībām, kas izriet no tiesībām uz reliģijas vai ticības brīvību, lai novērtētu, vai tās tiek ievērotas, un iekļaut mehānismus reliģijas vai ticības brīvības pārkāpumu identificēšanai, lai pastiprināti veicinātu reliģijas vai ticības brīvību ierēdņu darbā, it īpaši Eiropas Ārējās darbības dienestā, un šī pasākumu kopuma sagatavošanā iesaistīt pilsoniskās sabiedrības organizācijas;
Urges the EU to develop a toolkit on the advancement of the right to freedom of religion or belief in its external policy, to regard freedom of religion or belief as fundamental, to include a checklist on the necessary freedoms pertaining to the right of freedom of religion or belief in order to assess whether they are being respected and to include mechanisms to identify infringements of freedom of religion or belief, in order to enhance the promotion of freedom of religion or belief in the work of civil servants, especially in the European External Action Service, as well as to involve civil society organisations in the preparation of the toolkit;
atzinīgi vērtē ES pastāvīgo principiālo nostāju attiecībā uz ANO Ģenerālās asamblejas un ANO Cilvēktiesību komitejas rezolūcijām par cīņu pret reliģiju apmelošanu; atzinīgi vērtē ES iesniegto rezolūciju par jebkādas uz reliģiju vai ticību balstītas neiecietības un diskriminācijas izskaušanu; mudina ES turpināt centienus, lai rastu pieeju, kurā būtu līdzsvars starp vārda brīvību un aizliegumu kurināt reliģisko naidu; mudina ES iesaistīties konstruktīvā dialogā ar Islāma konferences organizāciju un citiem reliģiju apmelošanas principa atbalstītājiem;
Welcomes the EU's continuous stance of principle in relation to the UNGA and UNHRC resolutions on combating defamation of religions; welcomes the resolution on elimination of all forms of intolerance and discrimination based on religion or belief tabled by the EU; encourages the EU to continue its striving for a balanced approach between freedom of expression and a prohibition of incitement to religious hatred; encourages the EU to engage in a constructive dialogue with the Organisation for Islamic Conference and other supporters of the principle of defamation of religions;
uzsver, ka starptautiskie cilvēktiesību likumi atzīst reliģisko vai ticības brīvību neatkarīgi no reģistrācijas statusa un ka līdz ar to reģistrācija nedrīkstētu būt obligāts priekšnoteikums kādas reliģijas praktizēšanai; turklāt ar bažām norāda, ka Azerbaidžānā, Kazahstānā, Kirgizstānā, Tadžikistānā, Turkmenistānā, Uzbekistānā un Vjetnamā reliģiskajām grupām jāreģistrējas valdībā un to darbību pārvalda valdības kontrolētas padomes, kas iejaucas šo grupu reliģiskās autonomijas īstenošanā un ierobežo to darbību;
Stresses that international human rights law recognises freedom of religion or belief regardless of registration status, so registration should not be a mandatory precondition for practising one's religion; points out with concern, furthermore, that in Azerbaijan, Kazakhstan, Kyrgyzstan, Tajikistan, Turkmenistan, Uzbekistan and Vietnam religious groups need to register with the government and operate under government-controlled management boards, which interfere with their religious autonomy and restrict their activity;
aicina Krieviju noteikt moratoriju 2002. gada likumam par ekstrēmistu darbības apkarošanu, jo tas tiek izmantots, reizēm ļaunprātīgi, lai ierobežotu reliģijas brīvību un apspiestu vai pat mēģinātu aizliegt nevardarbīgas reliģiskās grupas; turklāt ar lielām bažām norāda, ka tā saucamo ekstrēmistu organizāciju melnajā sarakstā ir 265 reliģiskas un uz ticību balstītas organizācijas;
Calls on Russia to put a moratorium on the implementation of the 2002 Law on Fighting Extremist Activity as it is used and abused to restrict religious freedom, and to repress and attempt to ban non-violent religious groups; notes furthermore with great concern that 265 religious and faith-based organisations are on a black list of so-called extremist organisations;
turklāt mudina pārtraukt reliģisko grupu biedrošanās un pulcēšanās brīvības ierobežojumus un ievērot reliģijas vai ticības brīvību šādās valstīs: Saūda Arābijā, Ēģiptē, Eritrejā, Irānā, Somālijā, Jemenā, Baltkrievijā, Ziemeļkorejā un Laosā;
Urges, furthermore, the following countries to stop restrictions on freedom of association and assembly of religious groups and to respect freedom of religion or belief: Saudi Arabia, Egypt , Eritrea, Iran, Somalia, Yemen, Belarus, North Korea and Laos;
uzsver, ka vairākās pasaules valstīs, piemēram, Saūda Arābijā, Indonēzijā, Pakistānā, Irākā, Somālijā un Sudānā, vēl aizvien pastāv šķēršļi ticības praktizēšanai gan individuālā, gan kolektīvā līmenī, kā arī pieaug neiecietība pret reliģiskām minoritātēm valstīs ar dziļām demokrātijas tradīcijām, piemēram, Indijā, un aicina Komisiju uzsvērt šos jautājumus attiecīgo politisko dialogu kontekstā;
Underlines the obstacles still existing in parts of the world such as Saudi Arabia, Indonesia, Pakistan, Iraq, Somalia and Sudan to the unhindered profession of faith, at both the individual and the collective level, as well as growing intolerance of religious minorities in countries with grounded democratic traditions such as India, and calls on the Commission to emphasise such issues in the context of its relevant political dialogues;
stingri nosoda jebkādu kriminālatbildības noteikšanu vai sodīšanu par atteikšanos no reliģijas saistībā ar pāriešanu no vienas reliģijas citā vai no vienas reliģiskās konfesijas (paveida) uz citu, kas vēl aizvien notiek Tuvo Austrumu un Ziemeļāfrikas valstīs; aicina ES iestādes izdarīt spiedienu uz šīm valstīm, lai tās atteiktos no šādas prakses, it īpaši gadījumos, kad par reliģijas maiņu ir paredzēts nāvessods; pauž dziļas bažas par atsevišķās valstīs, piemēram, Saūda Arābijā un Ēģiptē, vēl aizvien praktizēto reliģijas piespiedu maiņu un prasa ES iestādēm skaidri apņemties cīnīties pret šādiem cilvēktiesību pārkāpumiem;
Firmly condemns any criminalisation or punishment for ‘apostasy’ in relation to cases of conversion from one religion to another or from one religious denomination (subgroup) to another, as still carried out in most of the countries of the Middle East and North Africa; calls on the EU institutions to exert pressure on these countries to reject such practices, in particular where capital punishment is the prescribed penalty; is deeply concerned about forced conversion practices still existing in countries such as Saudi Arabia and Egypt, and asks for a clear commitment on the part of the EU institutions to the fight against such human rights violations;
atgādina, ka daudzās pasaules valstīs vēl aizvien ir ļoti izplatīts aizliegt, konfiscēt un iznīcināt gan lūgšanu vietas, gan reliģiskos izdevumus un aizliegt apmācīt garīdzniekus; mudina ES iestādes komunikācijā ar attiecīgo valstu valdībām nosodīt šādus pārkāpumus un mudināt tās valstis, kurās likumi par zaimošanu tiek izmantoti, lai vajātu reliģisko minoritāšu pārstāvjus, šādus noteikumus grozīt vai atcelt;
Recalls that in a number of countries in the world, prohibition, confiscation and destruction of both places of worship and religious publications, and prohibition of the training of clergy, are still common practice; urges the EU institutions, in their contacts with the relevant governments, to counter such violations and to encourage those countries where blasphemy laws are used for the purpose of persecuting members of religious minorities to amend or abolish such provisions;
uzsver, ka ES apziņas brīvība ir viena no pamatvērtībām, kas paredz izvēles brīvību būt vai nebūt ticīgajam un brīvību praktizēt reliģiju pēc savas izvēles;
Stresses that for the EU freedom of conscience is a fundamental value, incorporating the freedom to believe or not to believe and the freedom to practice the religion of one's choice;
pauž bažas, ka vārda brīvību apspiež dažādos jaunos veidos, jo īpaši izmantojot modernas tehnoloģijas, tādas kā internets; vēlreiz norāda, ka vārda brīvība ietver tiesības meklēt, saņemt un nodot informāciju un uzskatus ar jebkura plašsaziņas līdzekļa starpniecību;
Is concerned that freedom of expression has come under attack in various new forms, especially using modern technologies such as the internet; reiterates that freedom of expression includes the right to seek, receive and impart information and ideas through any medium;
atzīst, ka jaunās tehnoloģijas dod vēl nebijušas iespējas piedalīties sabiedriskajā dzīvē, paust viedokļus, piekļūt informācijai par cilvēktiesībām un ziņot pārējai pasaulei par cilvēktiesību pārkāpumiem; pauž bažas, ka valstis izmanto aizvien modernākus paņēmienus, piemēram, duāla pielietojuma tehnoloģijas, ar kuriem cenzēt informāciju un uzraudzīt darbības internetā, un ka vairākās valstīs notikusi to cilvēku aizskaršana, vajāšana un pat aizturēšana un ieslodzīšana, kuri internetu izmanto, lai īstenotu savas tiesības brīvi paust uzskatus;
Recognises that new technologies provide unprecedented opportunities to participate in public life, express opinions, gain access to information about human rights and make violations of human rights known to the rest of the world; is concerned that states are using increasingly sophisticated techniques, such as dual-use technologies, to censor information and monitor activities on the internet, and that harassment, persecution and even detention and imprisonment of people using the internet to exercise the right to freedom of opinion and expression have occurred in a number of countries;
mudina AP/PV uzņemties vadību nostājas formulēšanā un konkrētas ES politikas izstrādē attiecībā uz to, kā tai rīkoties kā pasaules līmeņa dalībniecei interneta brīvības jautājumā, aptverot ne tikai veidus, kā novērst draudus cilvēktiesībām ar jaunu tehnoloģiju palīdzību, bet arī to izmantošanu cilvēktiesību aizsardzības un atbalsta iespēju palielināšanai;
Encourages the HR/VP to take the lead in adopting a position and developing concrete policies for the EU to act as a global player when it comes to internet freedom by covering not only ways of addressing threats to human rights through the use of new technologies, but also using them as a means of enhancing opportunities to protect and support human rights;
mudina valstis, kuras ierobežo piekļuvi internetam, atcelt brīvai informācijas plūsmai uzliktos ierobežojumus; norāda, ka saskaņā ar organizācijas “Žurnālisti bez robežām” sniegto informāciju “interneta ienaidnieku sarakstā” iekļautās valstis, kuras īsteno vērienīgu interneta cenzūru, ir šādas: Baltkrievija, Ēģipte, Irāna, Ķīna, Mjanma vai Birma, Saūda Arābija, Sīrija, Turkmenistāna, Tunisija, Uzbekistāna, Vjetnama un Ziemeļkoreja;
Urges countries that limit access to the internet to lift restrictions on the free flow of information; notes that according to ‘Reporters without Borders’ the ‘internet enemy list’ includes the following states which engage in pervasive internet censorship: Belarus, China, Cuba, Egypt, Iran, Myanmar/Burma, North Korea, Saudi Arabia, Syria, Tunisia, Turkmenistan, Uzbekistan and Vietnam;
mudina Komisiju izveidot to personu sarakstu, kas ir Irānā, it īpaši pēc 2009. gada vēlēšanām, ir izdarījuši tādus smagus cilvēktiesību pārkāpumus kā spīdzināšana, cenzūra, izvarošana un ārpustiesas nogalināšana un apsvērt sankciju noteikšanu attiecībā uz šīm personām, bloķējot aktīvus un aizliedzot iebraukt;
Urges the Commission to draw up a list of individuals responsible for severe human rights violations, such as torture, censorship, rape and extra-judicial executions, in Iran, particularly after the 2009 elections, and to consider imposing sanctions on them in the form of asset freezes and travel bans;
pauž nopietnas bažas par vārda brīvības trūkumu Venecuēlā un Kubā, jauno plašsaziņas līdzekļu kontroli, ierobežoto un kontrolēto interneta izmantošanu un mēģinājumiem apspiest opozīciju;
Is deeply concerned at the lack of freedom of expression in Venezuela and Cuba, the grip on news media, the restricted and controlled internet use and the attempts to stifle dissent;
nosoda terorismu visās tā izpausmēs; atgādina, ka terorisma dēļ pasaulē gājuši bojā tūkstošiem civiliedzīvotāju un ka tas ir sagrāvis daudzu ģimeņu dzīvi; uzskata, ka teroristisko uzbrukumu gadījumā pirmām kārtām jārunā par šajos uzbrukumos cietušo, nevis par to organizatoru tiesībām; uzsver nepieciešamību raudzīties, lai teroristi tiktu saukti pie atbildības;
Condemns terrorism in all its forms; recalls that terrorism worldwide has resulted in thousands of deaths of innocent civilians and has shattered the lives of many families; takes the view that in the case of terrorist attacks it is imperative to talk first and foremost about the rights of the victims and not the perpetrators; stresses the need to make sure that terrorists are brought to justice;
norāda, ka vairākās pasaules valstīs pasākumi cīņai pret terorismu ir izraisījuši cilvēka pamattiesību pārkāpumus, kas izpaužas kā nesamērīga uzraudzība, nelikumīga aizturēšana un spīdzināšana nolūkā iegūt informāciju no aizdomās turētajiem teroristiem; pauž bažas, ka atsevišķas valstis cīņu pret terorismu izmanto kā ieganstu, lai apspiestu mazākumtautības un vietējos cilvēktiesību aizstāvjus, un mudina cīņu pret terorismu neizmantot kā argumentu, lai ierobežotu vai aizliegtu cilvēktiesību aizstāvju likumīgu darbību; nosoda šos cilvēktiesību pārkāpumus, uzsver ES nostāju, ka cīņai pret terorismu jānotiek, pilnībā ievērojot pamattiesības un tiesiskumu, un ir pārliecināts, ka cīņā pret terorismu nedrīkst apdraudēt pilsoniskās brīvības;
Notes that measures to fight terrorism have resulted in violations of basic human rights in a number of countries around the world, in the form of the application of disproportionate surveillance measures, illegal detentions and the use of torture as a means of extracting information from suspected terrorists; expresses concern that certain countries are using the fight against terrorism as a cloak to crack down on ethnic minorities and local human rights defenders, and urges that the fight against terrorism not be used as an argument to restrict or ban the lawful and legitimate action of human rights defenders; condemns these violations of human rights, underlines the EU's position that the fight against terrorism must be conducted with full respect for fundamental rights and the rule of law and is convinced that civil liberties should not be compromised in the fight against terrorism;
aicina Komisiju un Padomi izmantot divpusējus politiskos un cilvēktiesību dialogus ar ārpussavienības valstīm, lai tām atgādinātu, ka terorisma apkarošanā ir jāievēro cilvēktiesības un ka to nekādā gadījumā nedrīkst izmantot kā instrumentu pret cilvēktiesību aizstāvjiem un politiskajiem oponentiem; aicina it īpaši AP/PV publiski nosodīt cilvēktiesību pārkāpumus terorisma apkarošanas politikā un operācijās;
Calls on the Commission and the Council to use the opportunity of bilateral political and human rights dialogues with non-EU countries to recall that human rights have to be respected when combating terrorism, and that under no circumstance must counter-terrorism policy be instrumentalised and used against human rights defenders or political opponents; calls in particular on the HR/VP to publicly denounce human rights violations in counter-terrorism policies and operations;
atgādina, ka ASV prezidents Baraks Obama 2009. gada janvārī pieņēma lēmumu slēgt Gvantanamo līča ieslodzījuma nometni; pauž nožēlu, ka šo lēmumu vēl nav bijis iespējams pilnībā īstenot; atgādina 2006. gada 13. jūnija rezolūciju par Gvantanamo ieslodzīto stāvokli, kurā tas uzstāj, ka pret visiem ieslodzītajiem jāizturas saskaņā ar starptautiskajām humanitārajām tiesībām un apsūdzības izvirzīšanas gadījumā viņi jātiesā nekavējoties, taisnīgi un publiski; atgādina ES un ASV 2009. gada 15. jūnija kopīgo paziņojumu par Gvantanamo līča aizturēšanas centra slēgšanu un nākotnes sadarbību terorisma apkarošanā, kurā tika atzinīgi novērtēta ASV apņemšanās likvidēt slepenos aizturēšanas centrus; prasa ASV valdībai pilnībā īstenot saistības, ko tā apņēmusies; aicina ES dalībvalstis vienoties par saskaņotu rīcības plānu, lai palīdzētu ASV Gvantanamo aizturēšanas centra slēgšanā, piešķirot bēgļa statusu bijušajiem aizturētajiem, pret kuriem nav izvirzīta apsūdzība noziegumā un kurus nav iespējams repatriēt vai pārvietot uz dzīvi ASV; atzinīgi vērtē vairāku ES dalībvalstu konstruktīvos centienus sniegt atbalstu, uzņemot dažus Gvantanamo nometnes bijušos ieslodzītos un atrodot mājokļus atsevišķiem cilvēkiem, kuri atbrīvoti no ieslodzījuma nometnes; tomēr norāda, ka līdz šim bijušos aizturētos ir piekritušas uzņemt tikai šādas ES dalībvalstis ‐ Vācija, Īrija, Slovākija, Dānija, Apvienotā Karaliste, Spānija, Portugāle, Beļģija, Francija, Ungārija un Itālija; pauž bažas par to, kā ASV turpina praktizēt šādu aizturēšanu bez aizturēto personu tiesāšanas, piemēram, Bagramas gaisa karaspēka bāzē Afganistānā;
Recalls the decision of US President Barack Obama to close the Guantanamo Bay detention camp in January 2009; expresses its regret that this decision has not yet been able to be fully implemented; recalls its resolution of 13 June 2006 on the situation of prisoners at Guantanamo, which insists that every prisoner be treated in accordance with international humanitarian law and, if charged, tried without delay in a fair and public hearing; recalls the EU-US Joint Statement of 15 June 2009 on the Closure of the Guantanamo Bay Detention Facility and Future Counter-Terrorism Cooperation, which welcomed the determination of the US to eliminate secret detention facilities; asks the US Government to live up fully to its commitments; calls on the EU Member States to agree on a coordinated action plan to assist the USA in closing Guantanamo's detention facilities, by granting refugee status to former detainees who are not charged with crimes and cannot be repatriated or resettled in the USA; welcomes the constructive engagement of a number of EU Member States in their efforts to assist with reception of certain former Guantanamo detainees and with finding accommodation for some of the people cleared for release from the detention camp; ; notes however that to date only the following EU Member States – Germany, Ireland, Slovakia, Denmark, the United Kingdom, Spain, Portugal, Belgium, France, Hungary and Italy – have agreed to take detainees; is concerned about the ongoing detention without trial of detainees by the US, for example at the Bagram Air Base in Afghanistan
norāda uz inaugurālās augstākā līmeņa sanāksmes par romu jautājumu organizēšanu 2008. gada 16. septembrī Francijas prezidentūras laikā un otras šādas augstākā līmeņa sanāksmes organizēšanu 2010. gada 9. un 10. aprīlī Spānijas prezidentūras laikā; ar dziļām bažām norāda uz romu piespiedu izraidīšanas gadījumiem Eiropā un ksenofobijas un naida pret mazākumtautībām un migrantu kopienām palielināšanos; atkārto savu aicinājumu dalībvalstīm pilnībā ievērot saistības, ko tām nosaka ES tiesības; aicina Eiropas Komisiju rīkoties oficiāli un noteikti, uzsākot pārkāpumu tiesvedību pret dalībvalstīm, kas šīs saistības nepilda;
Notes the convening under the French Presidency on 16 September 2008 of the inaugural Roma Summit, and the second such Summit held under the Spanish Presidency on 9-10 April 2010; notes with gravest concern the forced expulsions of Roma communities in Europe and the rise in xenophobic and hate language in relation to minority and migrant communities; reiterates the call of the European Parliament for Member States to honour to the full their obligations under EU law; and where Member States do not comply, calls on the European Commission to act formally and forcefully on infringement proceedings;
norāda, ka līdz ar Lisabonas līguma stāšanos spēkā koplēmuma procedūra attiecas uz direktīvām un citiem tiesību aktiem par cīņu pret terorismu un organizēto noziedzību, savukārt par starptautiskajiem nolīgumiem šajā jomā ir jāsaņem Parlamenta piekrišana; atzīmē, ka šīs izmaiņas dos Parlamentam papildu ietekmi jautājumā par optimālo līdzsvaru starp drošību un cilvēktiesībām; tādēļ apņemas rīkoties saskaņā ar savām jaunajām prerogatīvām, jebkādās ES attiecībās ar ārpussavienības valstīm un reģionālām organizācijām konsekventi prasot ievērot un veicināt cilvēktiesības, pilsoniskās un politiskās brīvības un demokrātiju;
Notes that following the entry into force of the Lisbon Treaty the codecision procedure applies to directives and other forms of legislation on the fight against terrorism and organised crime, whereas international agreements related to this subject will have to be assented to by Parliament; notes that these changes will give Parliament additional leverage on the right balance between security and human rights; undertakes, therefore, to act in line with its new prerogatives by consistently calling for respect for, and promotion of, human rights, civil and political liberties and democracy in all the EU's relations with non-EU countries and regional organisations;
atkārto, ka ikvienai dalībvalstij ir pozitīvs pienākums aizsargāt identificējamus potenciālos cietušos, kas ir pakļauti reāliem un tūlītējiem terorisma akta draudiem, un piebilst, ka visām dalībvalstīm jāīsteno atbildīgi pasākumi, lai ieviestu procedūras teroristisku darbību novēršanai un terorisma apkarošanas darbību kolaterālās ietekmes minimizēšanai;
Reiterates that each Member State has a positive obligation to protect identifiable potential victims who are at real and immediate risk of terrorist acts, and adds that all Member States must take all reasonable measures to put in place procedures to prevent terrorist activity and to minimise the collateral impact of counter-terrorism activities;
atgādina ES Padomes 2001. gada marta pamatlēmumu par terorismu: palīdzība ārkārtējos gadījumos, pastāvīga palīdzība, izmeklēšana un kriminālvajāšana, efektīva piekļuve tiesībām un tiesu iestādēm, tiesvedība, kompensēšana, cietušo privātās un ģimenes dzīves aizsardzība, cietušo cieņas un drošības aizsardzība, cietušo informēšana un to personu īpaša apmācība, kuras atbild par palīdzības sniegšanu cietušajiem;
Recalls the EU Council Framework Decision of March 2001 on victims of terrorism: emergency assistance, continuing assistance, investigation and prosecution, effective access to the law and justice, administration of justice, compensation, protection of the private and family life of victims, protection of the dignity and security of victims, information for victims and specific training for those responsible for assisting victims;
ir sarūgtināts, ka nav panākta attīstība vairākos cilvēktiesību dialogos un apspriedēs; norāda uz to, ka šajos dialogos un apspriedēs netiek sistemātiski garantēta pilsoniskās sabiedrības iesaistīšanās un ka atsevišķos gadījumos šo iesaistīšanos apgrūtina puses ārpus ES; pauž bažas par to, ka pat gadījumos, kad šādi dialogi notiek, valdības nepilda savas saistības un neziņo ES par šo dialogu ietvaros ierosinātajiem individuālajiem un strukturālajiem jautājumiem;
Expresses its disappointment at the lack of progress achieved by a number of human rights dialogues and consultations; notes the fact that the involvement of civil society in these dialogues and consultations is not systematically guaranteed and is sometimes subject to constraints imposed by the non-EU parties; is concerned that even when cases are raised, governments are not fulfilling their commitment to report back to the EU on the individual and structural issues raised within the framework of the dialogue;