natgillin/translations-raw huggingface dataset:
tā kā pirmā dzelzceļa tiesību aktu pakete, kuru pieņēma 2001. gadā un kura ietver trīs direktīvas par Kopienas dzelzceļa attīstību, par dzelzceļa pārvadājumu uzņēmumu licencēšanu, kā arī par dzelzceļa infrastruktūras jaudas iedalīšanu un maksas iekasēšanu, par dzelzceļa infrastruktūras lietošanu un drošības sertifikāciju, bija paredzēta, lai atdzīvinātu dzelzceļa nozari, kļūstot par pirmo pasākumu, kas palīdz izveidot integrētu Eiropas dzelzceļa telpu un nodrošināt pienācīgu finansēšanas modeli tās realizēšanai;
whereas the first railway package, which was adopted in 2001 and contains three directives on the development of the Community's railways, on the licensing of railway undertakings and on the allocation of railway infrastructure capacity and the levying of charges for the use of railway infrastructure and safety certification, was intended to revitalise the rail industry by acting as a first step towards the creation of an integrated European railway area, and to provide a sound financial structure to bring this about,
tā kā pirmās dzelzceļa tiesību aktu paketes direktīvas bija jātransponē valstu tiesību aktos līdz 2003. gada 15. martam, bet pienākumu neizpildes procedūras pret dalībvalstīm par nepareizu vai nepilnīgu pirmās dzelzceļa tiesību aktu paketes īstenošanu Komisija sāka tikai 2008. gada jūnijā;
whereas the directives of the first railway package were due to be transposed into national law on 15 March 2003, but the Commission waited until June 2008 before launching infringement procedures against Member States for incorrect or incomplete implementation of the first railway package,
tā kā saskaņā ar Komisijas otro ziņojumu par dzelzceļa transporta tirgus attīstības pārraudzību dzelzceļa nozīme pārvadājumu jomā nav pieaugusi, bet tikai palikusi nemainīgi zemā 2002. gada līmenī ‐ aptuveni 10 % dzelzceļa kravas pārvadājumu tirgū un mazāk nekā 7 % pasažieru pārvadājumu tirgū,
whereas, on the basis of the second report of the Commission on monitoring the development of the rail market, the rail share in transport has not increased but only stabilised to the low level of around 10% in the rail freight market and to less than 7% for passenger transport in 2002,
pauž nožēlu par to, ka lielākā daļa dalībvalstu, proti, 22 dalībvalsts, nav pienācīgi īstenojušas pirmajā dzelzceļa paketē iekļautās trīs direktīvas; uzskata, ka tas kopumā ir iemesls tam, ka dzelzceļa pārvadājumu joma nav attīstījusies pietiekami, lai iegūtu lielāku tirgus daļu pārvadājumu nozarē;
Deplores that a large majority of 22 Member States have failed to implement properly the three directives of the first railway package; considers that this failure has prevented the development of rail share in transport in general;
atgādina, ka Parlaments jau 2007. gada 12. jūlija rezolūcijā uzsvēra, ka pirmās dzelzceļa tiesību aktu paketes pilnīgai īstenošanai ir visaugstākā prioritāte; tāpēc pauž lielu neapmierinātību par to, ka šo prioritāti nav ievērojusi lielākā daļa dalībvalstu, tostarp Austrija, Belģija, Bulgārija, Čehija, Vācija, Dānija, Igaunija, Grieķija, Spānija, Francija, Ungārija, Īrija, Itālija, Lietuva, Luksemburga, Latvija, Polija, Portugāle, Rumānija, Zviedrija, Slovēnija un Slovākija;
Recalls that Parliament had already underlined in its resolution of 12 July 2007 that a full implementation of the first railway package was an absolute priority; is therefore very dissatisfied that this priority has not been respected by a large majority of Member States including Austria, Belgium, Bulgaria, the Czech Republic, Germany, Denmark, Estonia, Greece, Spain, France, Hungary, Ireland, Italy, Lithuania, Luxembourg, Latvia, Poland, Portugal, Romania, Sweden, Slovenia and Slovakia;
pauž nožēlu par to, ka Komisija piecus gadus nav rīkojusies, lai šo situāciju izbeigtu, un vēstules ar oficiālu paziņojumu tā nosūtījusi tikai 2008. gada jūnijā, bet pamatotus atzinumus par pirmās dzelzceļa tiesību aktu paketes nepareizu vai nepilnīgu īstenošanu ‐ 2009. gada oktobrī; pauž nožēlu, ka Eiropas Komisija nav pietiekami mērķtiecīgi pārraudzījusi dzelzceļa sistēmas finansēšanas pamatprincipus; tāpēc mudina Komisiju nekavējoties sākt tiesvedību pret 22 dalībvalstīm, kuras nav īstenojušas pirmo dzelzceļa nozares tiesību aktu paketi;
Regrets that the Commission has lost five years to act against this failure and has waited until June 2008 before sending letters of formal notice and until October 2009 to send reasoned opinions for incorrect or incomplete implementation of the first railway package; regrets that the European Commission has not sufficiently focussed its monitoring on the financial foundations of the railway system; urges therefore the Commission to initiate without delay the legal proceedings against the 22 Member States which have not implemented the first railway package;
mudina minētās 22 dalībvalstis nekavējoties sākt ievērot Eiropas tiesību aktus; ir pārliecināts, ka šīs dalībvalstis, joprojām neīstenojot pirmās dzelzceļa paketes direktīvas, traucē taisnīgu konkurenci dzelzceļa pārvadājumu tirgū;
Urges the 22 Member States to respect the European legislation without further delay; is convinced that those Member States still prevent fair competition in the rail market by not implementing the directives of the first railway package;
pieprasa Komisijai publiskot konkrētu informāciju par tiem elementiem, kas katrā dalībvalstī nav pilnībā īstenoti, jo sevišķi saistībā ar nepietiekamu neatkarīgas regulatīvas iestādes izveidi un noteikumu neīstenošanu attiecībā uz maksas noteikšanu par piekļuvi dzelzceļiem; turklāt aicina Komisiju informēt Parlamentu par Komisijas un dalībvalstu atšķirīgo juridisko interpretāciju attiecībā uz infrastruktūras pārvaldītāju neatkarību (Direktīvas 2001/14/EK 4. panta 2. punkts un 14. panta 2. punkts);
Requests that the Commission makes public concrete information on the elements not fully implemented in each Member State, especially on the insufficient set up of an independent regulatory body and the lack of implementation of provisions on track access charging; furthermore, asks the Commission to inform Parliament on the different legal interpretations between the Commission and the Member States on the independence of infrastructure managers (Articles 4(2) and 14(2) of Directive 2001/14/EC);
uzsver, ka infrastruktūras pārvaldītājam ir jābūt pietiekami neatkarīgam, jo tam saskaņā ar Direktīvu 2001/14/EK ir būtiska loma, lai visiem pieteikumu iesniedzējiem nodrošinātu taisnīgu piekļuvi infrastruktūras jaudai, izmantojot dzelzceļa infrastruktūras jaudas iedalīšanu un maksas iekasēšanu par dzelzceļa infrastruktūras lietošanu un drošības sertifikāciju;
Stresses that sufficient independence has to be guaranteed to the infrastructure manager, as the latter has a central role, according to Directive 2001/14/EC in providing fair access to infrastructure capacity to all applicants through the allocation of railway infrastructure capacity and the levying of charges for the use of railway infrastructure and safety certification;
uzskata, ka infrastruktūras pārvaldītāja neatkarība ir priekšnosacījums, lai pret visiem pārvadātājiem attiektos taisnīgi, pārredzami un nediskriminējoši; kā īpašu uztraucošu faktu uzsver to, ka nav nodrošināts pietiekami daudz praktisku un juridisku aizsardzības līdzekļu, lai garantētu infrastruktūras pārvaldītāju neatkarību, it īpaši gadījumos, kad šie pārvaldītāji ietilpst dzelzceļa kontrolakciju sabiedrībā, kas nodarbojas arī ar dzelzceļa pārvadājumiem;
Considers that the independence of the infrastructure manager is a precondition for allowing fair, transparent and non-discriminatory treatment of all operators; underlines as particularly worrying that insufficient practical and legal safeguards to guarantee the independence of infrastructure managers have been provided, especially when they are part of a railway holding containing also rail transport activities;
pieprasa, lai dalībvalstis, kas šo noteikumu neievēro, skaidri nošķirtu svarīgo uzdevumu saistībā ar jaudas sadalīšanu valsts dzelzceļa tīklā no jebkura tirgū pārstāvēta dzelzceļa pārvadātāja, izmantojot visus nepieciešamos tiesiskos un iedarbīgos pasākumus, jo šāds neatkarības trūkums varētu traucēt infrastruktūras pārvaldītājam uzņemties īstas saistības infrastruktūras izmantošanā;
Requests that Member States not respecting this provision clearly separate the essential task of allocating capacity on the national rail network from any incumbent railway operator through all necessary legal and functional measures, as this lack of independence could prevent a real determination of the use of infrastructure by the infrastructure manager;
Regulatīvo iestāžu nepietiekamās pilnvaras
The lack of powers of regulatory bodies
pauž bažas par to, ka regulatīvajām iestādēm nav piešķirtas pietiekamas pilnvaras un resursi un ka šīs nepilnības izraisa konkurences problēmu uzraudzības trūkumu attiecīgo valstu tirgos;
Is worried by the fact that no sufficient powers and resources have been attributed to regulatory bodies and that these insufficiencies lead to a lack of control of competition problems in each national market;
prasa Komisijai informēt Parlamentu par to, kuras regulatīvo iestāžu pilnvaras dalībvalstīm ir jāpastiprina, lai garantētu šīm iestādēm reālas pilnvaras uzraudzīt savus attiecīgos dzelzceļa pārvadājumu tirgus;
Asks the Commission to inform the Parliament on the powers of the regulatory bodies which need to be reinforced by Member States in order to guarantee them real power to monitor their respective railway markets;
uzskata ‐ tas, ka dalībvalstīs nav izveidotas patiesi neatkarīgas regulatīvas iestādes, ir nopietns traucēklis pirmās dzelzceļa tiesību aktu paketes pienācīgai īstenošanai;
Considers that this failure to set up truly independent regulatory bodies in the Member States hinders a proper implementation of the first railway package;
atgādina, ka pirmajā dzelzceļa tiesību aktu paketē iekļāva īpašus noteikumus attiecībā uz infrastruktūras finansēšanu un dzelzceļa parāda dzēšanu (Direktīvas 2001/12/EK 9. pants);
Notes that specific provisions relating to the financing of infrastructure and tackling of railway debt were included in the first railway package (Article 9 of Directive 2001/12/EC);
pauž nožēlu, ka ieguldījumu līmenis dzelzceļa infrastruktūras pilnveidošanā un uzturēšanā daudzās dalībvalstīs joprojām ir nepietiekams un vairākās no tām pasliktinās esošās infrastruktūras kvalitāte; prasa, lai dalībvalstis piesaista vajadzīgos līdzekļus, kas nodrošinātu jaunu dzelzceļa pārvadājumu projektu īstenošanu un pašreizējās infrastruktūras pienācīgu uzturēšanu;
Regrets that the level of investment in rail infrastructure development and maintenance remains largely insufficient in many Member States, with the quality of the existing infrastructure declining in several cases; urges Member States to mobilise the necessary resources to ensure that new rail transport projects are developed and that the existing infrastructure is adequately maintained;
Maksas iekasēšana par piekļuvi dzelzceļiem
Track access charging
norāda, ka infrastruktūras pārvaldītāju neatkarība un regulatīvajām iestādēm garantētas pilnvaras un resursi ir priekšnosacījumi, lai maksas iekasēšana par piekļuvi dzelzceļiem notiktu pienācīgi; atgādina, ka šīs maksas par infrastruktūras lietošanu jāaprēķina taisnīgi, pārredzami un konsekventi un šim procesam jābūt dzelzceļa uzņēmumiem pietiekami pārredzamam;
Notes that the independence of infrastructure managers and guaranteed powers and resources for regulatory bodies are preconditions for satisfactory track access charging; recalls that these infrastructure charges shall be calculated in a fair, transparent and consistent manner and provide sufficient visibility for the railway undertakings;
pauž bažas par to, ka noteikumi par infrastruktūras lietošanas maksu tiek īstenoti nepietiekami, un jo īpaši par to, ka nav izveidotas uz darbības rezultātiem pamatotas sistēmas, ar kuru palīdzību varētu uzlabot dzelzceļu tīkla un tarifu sistēmu darbību, ņemot vērā dzelzceļa pakalpojumu tiešās izmaksas, kā arī par to, ka infrastruktūras pārvaldītājs infrastruktūras lietošanas maksu nenosaka neatkarīgi;
Expresses concerns at the insufficient implementation of provisions on infrastructure charges, especially the absence of performance schemes in order to improve the performance of the railway network and of tariff systems based on the direct costs of rail services, as well as the lack of independent determination of infrastructure charges by the infrastructure manager;
pauž nožēlu, ka šo noteikumu neīstenošanas dēļ infrastruktūras maksas, šķiet, nav tieši saistītas ar vilcienu pakalpojumu izmaksām un ka dzelzceļa pārvadājumu tirgus varētu nebūt spējīgs izturēt augstās maksas; norāda, ka infrastruktūras lietošanas augstās maksas var traucēt jaunu pārvadātāju ienākšanu tirgū un ka Komisija no pārvadātājiem ir saņēmusi vairākas sūdzības par piekļuvi stacijām un dzelzceļa pakalpojumiem;
Regrets that, due to this lack of implementation, the infrastructure charges appear not to be directly linked to the costs of train services and that the rail market might not be able to bear these high charges; notes that this high level of infrastructure charges can hinder the entering into the market of non-incumbent operators and that the Commission has received several complaints by operators on the access to terminals and to rail services;
uzskata, ka principi maksas iekasēšanai par sliežu ceļu vai autoceļu pieejamību, kurus piemēro dzelzceļa un autoceļu pārvadājumiem, būtu jāsaskaņo, lai izveidotu pamatu reālistiskiem dažādu pārvadājumu veidu konkurences noteikumiem; uzsver, ka šādi līdzvērtīgi konkurences apstākļi dotu iespēju padarīt ES transporta sistēmu ilgtspējīgāku un efektīvāku un palielinātu dzelzceļa konkurētspēju saistībā ar vides apsvērumiem;
Considers that track access charging principles applying to rail and road transport should converge to establish the ground for a real level playing field among transport modes; stresses that such level playing field would allow making the EU transport system more sustainable and more efficient and would maximise the rail environmental competitiveness;
uzsver, ka pirmās dzelzceļa tiesību aktu paketes pareiza un pilnīga īstenošana ir pamatnosacījums, lai izveidotu Eiropas dzelzceļa tīklu, un ka Eiropas Komisijas augstākajai prioritātei ir jābūt šīs paketes īstenošanai, izmantojot visas tās rīcībā esošās juridiskās procedūras;
Stresses that a proper and full implementation of the first railway package is a fundamental condition to create a European rail network and that the absolute priority of the European Commission shall be to pursue this implementation by all legal procedures at its disposal;
mudina Komisiju ierosināt pirmās dzelzceļa tiesību aktu paketes pārskatīšanu līdz 2010. gada septembrim; pieprasa, lai Komisija, pārskatot tiesību aktu paketi, vispirms risinātu problēmas saistībā ar infrastruktūras pārvaldītāju neatkarību un regulatīvo iestāžu resursu un pilnvaru trūkumu un ierosinātu atbilstošus principus maksas iekasēšanai par infrastruktūras pieejamību, kuri sekmētu valsts un privātos ieguldījumus dzelzceļa nozarē;
Urges the Commission to propose a revision of the first railway package by September 2010; requests the Commission to treat in priority in this revision the problems of the independence of the infrastructure managers, of the regulatory bodies' lack of resources and powers and to propose an appropriate infrastructure access charging principles that stimulates public and private investments in the rail sector;
aicina Komisiju pirmās dzelzceļa tiesību aktu paketes pārskatīšanas laikā vai ne vēlāk kā līdz 2010. gada beigām rīkoties saistībā ar rezolūcijas 3., 5., 10. un 16. punktā minētajām prasībām vai sniegt informāciju par to izpildi;
Asks the Commission to react or give the information concerning the requests in paragraphs 3, 5, 10 and 16 within the recast of the first railway package or at the latest by the end of 2010;
B7-0346 , 0399 , 0400 , 0402 un 0403/2010
B7-0346 , 0399 , 0400 , 0402 and 0403/2010
ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienību 3. pantu un Līguma par Eiropas Savienības darbību 191. un 349. pantu,
having regard to Article 3 of the EU Treaty and Articles 191 and 349 of the Treaty on the Functioning of the European Union,
ņemot vērā Komisijas priekšlikumu regulai, ar ko izveido Eiropas Savienības Solidaritātes fondu (ESSF) ( COM(2005)0108 ), un Parlamenta 2006. gada 18. maija nostāju,
having regard to the Commission proposal for a regulation establishing a European Union Solidarity Fund (EUSF) ( COM(2005)0108 ) and to Parliament's position of 18 May 2006,
, 2006. gada 18. maija rezolūcijas par dabas katastrofām (mežu ugunsgrēkiem, sausuma periodiem un plūdiem) ‐ lauksaimniecības aspektiem, reģionālās attīstības aspektiem un vides aspektiem Pieņemtie teksti, P6_TA(2006)0222 , 0223 un 0224.
, of 18 May 2006 on natural disasters (forest fires, droughts and floods) – agricultural aspects, regional development aspects and environmental aspects Texts adopted, P6_TA(2006)0222 , 0223 and 0224.
ņemot vērā Komisijas Balto grāmatu “Adaptācija klimata pārmaiņām ‐ iedibinot Eiropas rīcības pamatprincipus” ( COM(2009)0147 ) un Komisijas paziņojumu par Kopienas pieeju dabas un cilvēka izraisīto katastrofu novēršanai ( COM(2009)0082 ),
having regard to the Commission White Paper entitled ‘Adapting to climate change: Towards a European framework for action’ ( COM(2009)0147 ) and to the Commission Communication on a Community approach on the prevention of natural and man-made disasters ( COM(2009)0082 ),
ņemot vērā Komisijas darba dokumentu “Reģioni 2020. gadā ‐ ES reģionu nākotnes problēmu novērtējums” ( SEC(2008)2868 ),
having regard to the Commission Staff Working Document entitled ‘Regions 2020 - an assessment of future challenges for EU regions’ ( SEC(2008)2868 ),
ņemot vērā Komisijas 2010. gada 24. februāra paziņojumu par lielo dabas katastrofu Madeiras autonomajā apgabalā un Parlamenta 2010. gada 11. marta rezolūciju par lielajām dabas katastrofām Madeiras autonomajā apgabalā un vētras “Ksintija” izraisītajām sekām Eiropā Pieņemtie teksti, P7_TA(2010)0065 .
having regard to the statement by the Commission on the major natural disaster which occurred in the autonomous region of Madeira on 24 February 2010 and to its resolution of 11 March 2010 on the major natural disasters in the autonomous region of Madeira and the effects of the storm ‘Xynthia’ in Europe Texts adopted, P7_TA(2010)0065 .
tā kā lielas dabas katastrofas plūdu veidā ir notikušas dažādās Eiropas Savienības dalībvalstīs, jo īpaši Polijā, Čehijas Republikā, Slovākijā, Ungārijā un Rumānijā, kā arī Vācijā un Austrijā, kā arī nesen Francijā, kā rezultātā bijuši nāves gadījumi un cilvēki guvuši traumas, kā arī bijis nepieciešams evakuēt tūkstošiem cilvēku;
whereas major natural disasters have occurred, in the form of floods in various European Union Member States, particularly Poland, Czech Republic, Slovakia, Hungary and Romania, as well as in Germany and Austria, and recently in France, resulting in deaths and injuries and necessitating the evacuation of thousands of people,
tā kā šo katastrofu rezultātā ir nodarīts nopietns kaitējums gan infrastruktūrai, uzņēmumiem un aramzemei, gan sagrauti dabas un kultūras mantojuma elementi, kā arī radies iespējams risks sabiedrības veselībai;
whereas those disasters have caused serious damage, including to infrastructure, businesses and arable land, have also destroyed elements of natural and cultural heritage, and have probably created public health risks,
tā kā ir jāsāk katastrofu sagrauto vai izpostīto teritoriju ilgtspējīga rekonstrukcija, lai kompensētu to ekonomiskos un sociālos zaudējumus,
whereas sustainable reconstruction of the areas destroyed or damaged by the disasters must be undertaken in order to make good their economic and social losses,
tā kā pēdējo gadu laikā visā Eiropā ir strauji palielinājies dabas un cilvēku izraisītu katastrofu biežums, bīstamība, sarežģītība un ietekme;
whereas the frequency, severity, complexity and impact of natural and man-made disasters across Europe has increased rapidly in recent years,
pauž līdzjūtību un solidaritāti ar katastrofu piemeklēto reģionu iedzīvotājiem, ņem vērā šo katastrofu iespējamās smagās ekonomiskās sekas un izsaka līdzjūtību upuru ģimenēm;
Expresses its empathy and solidarity with the inhabitants of the regions affected by the disasters, takes due note of the possible serious economic effects, and pays its respects and extends its condolences to the families of the victims;
atzinīgi vērtē meklēšanas un glābšanas vienību centienus, glābjot cilvēku dzīvības un samazinot kaitējumu katastrofas piemeklētajās teritorijās;
Acknowledges the relentless efforts made by search-and-rescue units to save lives and reduce the damage in the affected areas;
pauž cieņu par to dalībvalstu rīcību, kuras sniegušas palīdzību katastrofas skartajām teritorijām, jo Eiropas solidaritāte ir jāapliecina kā savstarpēja palīdzība nelabvēlīgos apstākļos;
Applauds the actions of the Member States that provided assistance to the areas affected, as European solidarity is exemplified by mutual assistance in adverse situations;
aicina Komisiju un dalībvalstis pārskatīt plānošanu, zemes ilgtspējīgas izmantošanas politiku, ekosistēmu absorbcijas spējas un paraugpraksi saistībā ar paaugstināto plūdu risku, kas tieši atkarīgs no zemes, biotopu un nosusināšanas sistēmu apsaimniekošanas veida, kā arī palielināt plūdu kontroles un nosusināšanas infrastruktūras jaudu, lai ierobežotu postījumus, ko rada pārmērīgs nokrišņu daudzums;
Calls on the Commission and the Member States to review planning, sustainable land use policies, ecosystem absorption capacities and best practices in the light of the increased risks of flooding stemming from the way land, habitats and drainage systems are managed and to increase the capacity of flood-control and drainage infrastructure in order to limit the damage caused by extreme rainfall;
aicina katastrofu piemeklētās dalībvalstis un reģionus veltīt īpašu uzmanību attiecīgo rekonstrukcijas plānu ilgtspējībai, kā arī apsvērt ilgtermiņa ieguldījumu iespējamību dalībvalstu politikā attiecībā uz katastrofu profilaksi un reaģēšanu;
Calls on the Member States and regions affected by the disasters to pay particular attention to the sustainability of their respective reconstruction plans and to consider the feasibility of long-term investment in Member States' disaster-prevention and response policies;
aicina dalībvalstis īstenot ES Plūdu direktīvu un izpildīt tajā noteiktās prasības; aicina teritoriālās plānošanas pārvaldībā ņemt vērā plūdu riska kartes; uzsver, ka efektīvas plūdu profilakses pamatā ir jābūt pārrobežu stratēģijām; mudina kaimiņos esošās dalībvalstis paplašināt sadarbību, risinot dabas katastrofu profilakses jautājumus, tādējādi nodrošinot šim mērķim piešķirtā ES finansējuma vislabāko izmantošanu;
Calls on the Member States to fulfil the requirements laid down in and to implement the EU Floods Directive; urges that flood-risk maps should be taken into account in territorial planning management; stresses that effective flood prevention has to be based on cross-border strategies; encourages neighbouring Member States to step up their cooperation in dealing with prevention of natural disasters, thereby ensuring that the best possible use is made of EU funds allocated for this purpose;
aicina Komisiju un dalībvalstis pēc iespējas operatīvi sniegt atbalstu teritorijām, ko skārušas katastrofu ekonomiskās un sociālās sekas;
Calls on the Commission and the Member States to provide support for the areas affected by the economic and social impact of the disasters in the swiftest possible manner;