natgillin/translations-raw huggingface dataset:
tā kā pašlaik apspriežamais ES un Lībijas pamatnolīgums aptver plašu jautājumu loku no politiskā dialoga stiprināšanas līdz migrācijas pārvaldībai, tirdzniecības un ekonomisko attiecību attīstīšanai, energoapgādes drošības garantēšanai un sadarbības uzlabošanai dažādās nozarēs; tā kā ir sagaidāms, ka pamatnolīgums sniegs iespēju pastiprināt politisko dialogu starp Lībiju un ES;
whereas the EU-Libya Framework Agreement currently under negotiation covers a wide range of areas, from strengthening political dialogue to managing migration, developing trade and economic relations, energy security and improving cooperation in different sectors; whereas the Framework Agreement is expected to provide an opportunity to step up political dialogue between Libya and the EU,
tā kā cilvēktiesību, demokrātijas un tiesiskuma ievērošana, kā arī vēršanās pret nāvessodu ir ES pamatprincipi; tā kā Eiropas Parlaments stingri atbalsta vispārēju nāvessoda atcelšanu un ir atkārtoti mudinājis atcelt nāvessodu un atbrīvot no ieslodzījuma piecas medmāsas no Bulgārijas un ārstu no Palestīnas, kuri vairākus gadus atrodas ieslodzījumā Lībijā, turklāt nosoda Lībijas un citu valstu pilsoņiem piespriestā nāvessoda izpildes gadījumus Lībijā;
whereas respect for human rights, democracy and the rule of law, as well as opposition to the death penalty, are fundamental EU principles; whereas Parliament is strongly committed to the universal abolition of the death penalty and repeatedly urged the revocation of the death sentences and release from prison of the five Bulgarian nurses and the Palestinian doctor who were imprisoned in Libya for several years, besides condemning executions of Libyan and non-Libyan citizens which have taken place in Libya,
tā kā Lībija ir ratificējusi Āfrikas Savienības Konvenciju par īpašiem bēgļu problēmu aspektiem Āfrikā, kuras 8. pantā ir uzsvērts, ka šī konvencija ir papildinājums 1951. gada ANO Konvencijai par bēgļu statusu un ka dalībvalstīm būtu jāsadarbojas ar ANO augsto komisāru bēgļu jautājumos; tā kā Lībija tomēr vēl nav ratificējusi ANO 1951. gada Konvenciju par bēgļu statusu, kas ir vienīgā starptautiskā konvencija, kura ļauj visaptveroši definēt bēgļus, un ko papildina saistoši aizsardzības pasākumi un īpašs uzraudzības mehānisms ANO augstā komisāra bēgļu jautājumos biroja paspārnē;
whereas Libya has ratified the African Union Convention governing specific aspects of refugee problems in Africa, Article 8 of which underlines that this Convention shall be an effective complement in Africa of the 1951 UN Convention on Refugees and that its Members should cooperate with the UNHCR; whereas, however, Libya has not ratified the 1951 UN Convention on Refugees, which is the only international convention which provides a comprehensive definition of refugees, to be accompanied by binding protection measures and a specific mechanism for monitoring by the Office of the United Nations High Commissioner for Refugees,
tā kā pastāv būtiski pierādījumi, ka Lībijā tiek plaši īstenota diskriminācija pret strādājošiem migrantiem viņu valstspiederības vai etniskās izcelsmes dēļ, jo īpaši strādājošo migrantu no Āfrikas vajāšana viņu rases dēļ, un tā kā Eiropas Parlaments pauž nopietnas bažas par zināmajiem vardarbības gadījumiem pret sievietēm;
whereas there is substantial evidence of Libya's practice of widespread discrimination against migrant workers on the basis of their national or ethnic origin, particularly its racial persecution of African migrant workers, and whereas the European Parliament is deeply concerned about reported acts of sexual violence against women,
tā kā ES Pamattiesību hartas 19. panta 2. punkts aizliedz pārvietot, izraidīt vai izdot kādai valstij personas, ja ir liela iespējamība, ka attiecīgās personas tur sodīs ar nāvi, spīdzinās vai citādi necilvēcīgi vai pazemojoši pret viņām izturēsies vai sodīs;
whereas Article 19(2) of the Charter of Fundamental Rights of the EU bans any removal, expulsion or extradition to a state of persons who are at a serious risk of being subjected to the death penalty, torture or other inhuman or degrading treatment or punishment,
tā kā Lībiju 2010. gada 13. maijā ievēlēja Apvienoto Nāciju Organizācijas Cilvēktiesību padomē un tā ir ratificējusi vairākus cilvēktiesību instrumentus un tā kā tādēļ Lībijai ir īpašas starptautiskas juridiskas saistības ievērot cilvēktiesības, taču tā līdz šim nav veikusi konkrētus pasākumus, lai uzlabotu cilvēktiesību situāciju, un nav uzsākusi patiesu sadarbību saistībā ar ANO īpašajām procedūrām un ar līgumiem saistītajām struktūrām; tā kā cilvēktiesības ir neaizskaramas, tomēr, neraugoties uz dažiem ekonomiskiem un sociāliem labumiem, ko nodrošina valsts ienākumu sadale, Lībijas iedzīvotāji un Lībijā dzīvojošie ārvalstnieki pagaidām nevar izmantot lielāko daļu pilsonisko un politisko tiesību, proti, vārda, pulcēšanās un biedrošanās brīvību, tiesības uz taisnīgu tiesu, darba tiesības, sieviešu tiesības un tiesības uz brīvām vēlēšanām, un tā kā bieži vien ir novērojami patvaļīgas apcietināšanas, spīdzināšanas, piespiedu bezvēsts pazušanas gadījumi un diskriminācija, jo īpaši attiecībā uz migrantiem;
whereas Libya was elected to the UN Human Rights Council on 13 May 2010 and has ratified several human rights instruments and whereas, as a consequence, Libya has specific international legal obligations to respect human rights, but has failed so far to take concrete measures to improve its human rights record and to launch genuine cooperation with the UN Special Procedures and Treaty Bodies; whereas human rights are indivisible and yet, despite enjoyment of some economic and welfare benefits due to the State's distribution of the national income, Libyans and foreigners in Libya do not enjoy most civil and political rights, namely freedom of expression, assembly and association, the right to a fair trial, labour rights, women's rights and free elections, and whereas cases of arbitrary detention, torture, involuntary disappearances and discrimination often occur, notably affecting migrants,
tā kā valsts varas īstenošana Lībijā nebalstās uz tiesiskumu vai demokrātisko atbildību, kas ir novedis pie tā, ka pret ārvalstniekiem un viņu interesēm izturas patvaļīgi un neparedzami, ko pierāda, piemēram, nesenais atgadījums ar Šveices uzņēmējiem un citiem ārvalstniekiem, kuru vārdi netika izpausti un kurus sodīja par vispārēja noziedzīga nodarījuma veikšanu,
whereas the exercise of State power in Libya is not anchored in the rule of law or in democratic accountability and has led to arbitrary and unpredictable behaviour regarding foreign persons and interests, such as recently occurred with Swiss businessmen, and foreigners executed for common criminality, whose identity was not disclosed,
saistībā ar pašreizējām sarunām par pamatnolīgumu sniedz Padomei šādus ieteikumus:
Addresses, in the context of the ongoing Framework Agreement negotiations, the following recommendations to the Council:
atzinīgi vērtē sarunu uzsākšanu starp ES un Lībiju kā soli, lai ES izveidotu jaunas attiecības Vidusjūras reģionā un Āfrikā; uzskata sadarbību ar Lībiju par lietderīgu, risinot tādas jautājumus kā drošība un stabilitāte, migrācija, sabiedrības veselība, attīstība, tirdzniecība, klimata pārmaiņas, enerģētika un kultūra;
Welcomes the opening of negotiations between the EU and Libya, as a step to develop a new relationship for the EU in the Mediterranean region and in Africa; considers cooperation with Libya useful in addressing issues such as security and stability, migration, public health, development, trade, climate change, energy and culture;
prasa Padomei un Komisijai stingri mudināt Lībiju ratificēt un īstenot Ženēvas 1951. gada Konvenciju par bēgļiem un tās 1967. gada protokolu, tostarp pilnībā sadarboties ar ANO augsto komisāru bēgļu jautājumos, lai nodrošinātu pienācīgu aizsardzību un tiesības migrantiem, un pieņemt tiesību aktus patvēruma jomā, kuros attiecīgi tiktu atzīts bēgļu statuss un tiesības, jo īpaši kolektīvas izraidīšanas aizliegums un neizraidīšanas princips;
Urges the Council and the Commission to strongly recommend that Libya ratify and implement the Geneva Convention on Refugees of 1951 and its 1967 Protocol, including full cooperation with UNHCR so as to guarantee adequate protection and rights for migrants, and adopt asylum legislation that recognises refugees' status and rights accordingly, notably the prohibition of collective expulsion and the principle of ‘non-refoulement’;
atgādina Padomei un Komisijai par to pienākumu pilnībā nodrošināt ES ārējās politikas atbilsmi Pamattiesību hartai, jo īpaši tās 19. pantam, ar kuru tiek aizliegta kolektīva izraidīšana un iedibināts neizraidīšanas princips;
Reminds the Council and the Commission of their obligations to ensure full compliance of the EU's external policy with the Charter of Fundamental Rights, particularly its Article 19, which prohibits collective expulsion and grants the principle of ‘non-refoulement’;
mudina Padomi un Komisiju pieprasīt, lai Lībijas iestādes paraksta saprašanās memorandu, ar ko ANO augstajam komisāram bēgļu jautājumos piešķir valstī juridisku statusu ar pilnvarām pilnībā īstenot piekļuves un aizsardzības pasākumus;
Urges the Council and the Commission to request that the Libyan authorities sign a Memorandum of Understanding granting UNHCR a legal presence in the country, with a mandate to exercise its full range of access and protection activities;
prasa Padomei un Komisijai nodrošināt, lai atpakaļuzņemšanas nolīgums ar Lībiju tiktu piemērots vienīgi nelikumīgiem imigrantiem, līdz ar to izslēdzot tos, kuri ir reģistrējušies kā patvēruma meklētāji, bēgļi vai personas, kam nepieciešama aizsardzība, un vēlreiz atgādina, ka neizraidīšanas princips attiecas uz jebkurām personām, kuras apdraud nāvessoda izpildes, necilvēcīgas izturēšanās vai spīdzināšanas risks;
Urges the Council and the Commission to ensure that a readmission agreement with Libya could only be envisaged for irregular immigrants, excluding therefore those who declare themselves asylum-seekers, refugees or persons in need of protection, and reiterates that the principle of ‘non-refoulement’ applies to any persons who are at risk of the death penalty, inhumane treatment or torture;
aicina Padomi ierosināt pārvietot ANO augstā komisāra bēgļu jautājumos noteiktus bēgļus saskaņā ar 2010. gada 4. oktobra darba kārtību sadarbībai migrācijas jomā;
Calls on the Council to offer resettlement to recognised refugees identified by UNHCR in Libya according to the agreed Migration Cooperation Agenda of 4 October 2010;
aicina Padomi un Komisiju stiprināt atbalstu ANO augstā komisāra bēgļu jautājumos darbībai, mudinot Lībijas iestādes ievērot starptautiskos humānas attieksmes standartus pret nereģistrētiem migrantiem šajā valstī, tostarp nodrošināt ANO augstajam komisāram bēgļu jautājumos regulāru piekļuvi aizturēšanas centriem;
Calls on the Council and the Commission to strengthen their support for UNHCR activities while promoting towards the Libyan authorities respect for international humanitarian standards for undocumented migrants in the country, including the systematic access of the UNHCR to detention centres;
prasa Komisijai sniegt Parlamentam pilnīgu un sīku informāciju par ārējiem finanšu instrumentiem, kas izmantoti ES un Lībijas partnerattiecību nolīgumā;
Urges the Commission to disclose to Parliament all detailed information related to the financial external instruments used for the EU-Libya Partnership Agreement;
aicina Padomi uzstāt, lai pamatnolīgumā iekļautu klauzulu par Starptautisko krimināltiesu, šādi panākot, ka Lībija apsver iespēju ratificēt Romas statūtus;
Calls on the Council to insist on the inclusion in the Framework Agreement of a clause on the International Criminal Court, leading Libya to consider ratifying the Rome Statute;
aicina Padomi ierosināt Lībijai sadarboties saistībā ar programmām, ar ko stiprina reģionālās sinerģijas ilgtspējīgas attīstības un vides jautājumos, piemēram, saistībā ar klimata pārmaiņām, ūdens trūkumu un pārtuksnešošanos;
Calls on the Council to propose to Libya cooperation on programmes to strengthen regional synergies on sustainable development and environmental matters, such as climate change, water scarcity and desertification;
aicina Padomi un Komisiju sarunās par pamatnolīgumu sekmēt Lībijas līdzdalību Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu partnerattiecībās un Savienības Vidusjūrai pasākumos un galvenajos projektos;
Calls on the Council and the Commission to encourage, during the negotiations on the Framework Agreement, Libya's participation in the Euro-Mediterranean Partnership and the activities and main projects of the Union for the Mediterranean;
aicina Padomi un Komisiju pilnībā ievērot pienākumu saskaņā ar LESD 218. pantu pienācīgi informēt Parlamentu par ES centieniem veidot sadarbību ar Lībiju kodolenerģijas jomā, ko izskata pamatnolīguma sarunu sadaļā “Enerģētika”, tostarp par visu ietekmi uz politiku un drošību;
Calls on the Commission to fully respect its obligation under Article 218 TFEU by duly informing Parliament on what is being sought by the EU on ‘nuclear cooperation’ with Libya under the ‘Energy’ chapter in the Framework Agreement negotiations, including all political and security implications;
atzinīgi vērtē Lībijas veselības iestāžu un profesionāļu nozīmīgos panākumus, būtiski uzlabojot medicīnas un zinātnes spējas risināt HIV-AIDS problēmu, kas tika sasniegti, ES un Lībijai kopīgi īstenojot Bengāzi veltīto rīcības plānu, un atbalsta prasīto šādas sadarbības paplašināšanu attiecībā uz citām infekcijas slimībām un citiem medicīnas centriem Lībijā; aicina ES dalībvalstis paplašināt specializēto veselības aprūpi pacientiem Lībijā, tostarp atvieglojot pagaidu ārstēšanās iespējas specializētās iestādēs Eiropā;
Congratulates Libyan health authorities and professionals on the remarkable improvement in medical and scientific capacities to deal with HIV-AIDS, which was achieved through the Benghazi Action Plan, jointly implemented by the EU and Libya, and supports the requested extension of such cooperation to other infectious diseases and other medical centres in Libya; calls on EU Member States to extend specialised healthcare to Libyan patients, including facilitating temporary treatment in specialised institutions in Europe;
uzskata, ka pamatnolīgumā jāietver palīdzība iestāžu spēju uzlabošanai, lai stiprinātu pilsonisko sabiedrību, atbalstītu modernizācijas centienus, veicinātu demokrātiskas reformas, plašsaziņas līdzekļu un tiesu varas neatkarību, kā arī atbalstītu citus centienus, ar ko veicina uzņemējdarbībai, zinātnei, NVO un citām Lībijas ieinteresētajām aprindām labvēlīgu vidi;
Considers that the Framework Agreement should include assistance on institutional capacity building, as a means to strengthen civil society, support modernisation, encourage democratic reforms, independent media and an independent judiciary, and encourage other efforts to open up space for business, academia, NGOs and other Libyan stakeholders;
aicina Padomi un Komisiju nodrošināt, ka tirdzniecībai paredzētājās programmās prioritāte tiek piešķirta pašreizējā atbalsta sniegšanai uzņēmumiem, jo īpaši mazajiem un vidējiem uzņēmumiem, lai maksimāli palielinātu to spējas eksportēt;
Calls on the Council and Commission to ensure that the programmes designed for trade focus on provision of actual support to enterprises, particularly small and medium-sized businesses, in order to maximise their export potential;
aicina Padomi un Komisiju mudināt Lībiju pilnībā ievērot tās sniegtos solījumus, pievienojoties ANO Cilvēktiesību komitejai, un līdz ar to prasa Lībijai izsniegt pastāvīgus uzaicinājumus saskaņā ar ANO īpašajām procedūrām ieceltajām amatpersonām un struktūrām, piemēram, ANO īpašajam referentam jautājumos par ārpustiesas, tūlītēju vai patvaļīgu nāvessodu izpildi, īpašajam ziņotājam par spīdzināšanu, īpašajam ziņotājam par vārda brīvību, īpašajam ziņotājam par rasisma, rasu diskriminācijas, ksenofobijas un saistītās neiecietības mūsdienu izpausmēm, kā arī darba grupai vardarbīgas vai piespiedu pazušanas jautājumos un darba grupai patvaļīgas aizturēšanas jautājumos, kā tas prasīts nesen sagatavotajā vispārējā regulārā pārskatā par Lībiju; tāpat aicina, lai šajā valstī būtu neierobežotas iespējas neatkarīgi novērtēt vispārējo situāciju cilvēktiesību jomā;
Calls on the Council and Commission to encourage Libya to fully respect its pledges given when acceding to the UNHRC and thus urges Libya to issue standing invitations to those appointed under UN special procedures such as the UN Special Rapporteur on extrajudicial, summary or arbitrary executions, the Special Rapporteur on torture, the Special Rapporteur on freedom of expression and the Special Rapporteur on contemporary forms of racism, racial discrimination, xenophobia and related intolerance as well as the Working Group on enforced and involuntary disappearances and the Working Group on arbitrary detentions, as requested in the recent Universal Periodic Review on Libya; calls in the same spirit for unfettered access to the country for independent scrutiny of the overall human rights situation;
aicina Padomi nodrošināt, lai Šengenas vīzas Lībijas pilsoņiem izsniegtu bez liekas kavēšanās, izskatīt citas vienkāršošanas procedūras un pārliecināt Lībijas iestādes atvieglot vīzu piešķiršanu Eiropas Savienības pilsoņiem, kas dzīvo vai veic profesionālo darbību Lībijā;
Calls on the Council to ensure that Schengen visas for Libyans are issued without unnecessary delays, to examine other facilitation procedures and to persuade Libyan authorities to facilitate visas for Europeans residing or conducting professional activities in Libya;
ierosina pēc iespējas drīz izveidot ES delegāciju Tripolē;
Recommends the establishment of an EU Delegation in Tripoli as soon as possible;
uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo ieteikumu Padomei un informācijas nolūkā Komisijai un Eiropas Savienības dalībvalstu valdībām.
Instructs its President to forward this recommendation to the Council and, for information, to the Commission and the Governments of the Member States.
B7-0039 , 0040 , 0051 , 0054 , 0056 un 0058/2011
B7-0039 , 0040 , 0051 , 0054 , 0056 and 0058/2011
ņemot vērā iepriekšējās Parlamenta rezolūcijas, sevišķi 2007. gada 15. novembra rezolūciju par bīstamiem notikumiem, kas apdraud kristiešu un citu ticīgo kopienu pastāvēšanu OV C 282 E, 6.11.2008., 474. lpp.
having regard to its previous resolutions, and in particular that of 15 November 2007 on serious events which compromise Christian communities' existence and those of other religious communities OJ C 282 E, 6.11.2008, p.
, 2010. gada 20. maija rezolūciju par reliģijas brīvību Pakistānā Pieņemtie teksti, P7_TA(2010)0194 .
, that of 20 May 2010 on religious freedom in Pakistan Texts adopted, P7_TA(2010)0194 .
ņemot vērā gada ziņojumus par cilvēktiesību stāvokli pasaulē un jo īpaši 2010. gada 16. decembra rezolūciju par gada ziņojumu par cilvēktiesībām pasaulē 2009. gadā Pieņemtie teksti, P7_TA(2010)0489 .
having regard to the annual reports on the situation of human rights in the world, and in particular to its resolution of 16 December 2010 on the Annual Report on Human Rights in the World 2009 and the European Union's policy on that matter Texts adopted, P7_TA(2010)0489 .
ņemot vērā 1948. gadā pieņemtās Vispārējās cilvēktiesību deklarācijas 18. pantu,
having regard to Article 18 of the Universal Declaration of Human Rights of 1948,
ņemot vērā 1966. gadā pieņemtā Starptautiskā pakta par pilsoniskajām un politiskajām tiesībām 18. pantu,
having regard to Article 18 of the International Covenant on Civil and Political Rights of 1966,
ņemot vērā ANO 1981. gada Deklarāciju par jebkādas uz reliģiju vai ticību balstītas neiecietības un diskriminācijas izskaušanu,
having regard to the UN Declaration on the Elimination of All Forms of Intolerance and of Discrimination based on Religion and Belief of 1981,
ņemot vērā ANO īpašās referentes reliģiju vai pārliecības brīvības jautājumos ziņojumus, un jo īpaši 2009. gada 29. decembra, 2010. gada 16. februāra un 2010. gada 29. jūlijā ziņojumu,
having regard to the reports of the UN Special Rapporteur on freedom of religion or belief and in particular her reports of 29 December 2009, 16 February 2010 and 29 July 2010,
ņemot vērā 1950. gada Eiropas Cilvēktiesību konvencijas 9. pantu,
having regard to Article 9 of the European Convention on Human Rights of 1950,
ņemot vērā Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 10. pantu,
having regard to Article 10 of the Charter of Fundamental Rights of the European Union,
ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienību (LES) 3. panta 5. punktu,
having regard to Article 3(5) of the Treaty on European Union (TEU),
ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 17. pantu,
having regard to Article 17 of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU),
tā kā Eiropas Savienība vairākkārt ir paudusi apņemšanos aizstāvēt reliģijas, apziņas un domas brīvību un uzsvērusi, ka valdībām ir pienākums nodrošināt šo brīvību ievērošanu visā pasaulē; tā kā attiecības ar trešām valstīm Eiropas Savienība veido uz cilvēktiesību, demokrātijas un pilsonisko brīvību izaugsmes vispārējā pamata, kas noteikts ES un trešo valstu nolīgumu demokrātijas klauzulā;
whereas the European Union has repeatedly expressed its commitment to freedom of religion, freedom of conscience and freedom of thought, and has stressed that governments have a duty to guarantee these freedoms all over the world; whereas the development of human rights, democracy and civil liberties is the common base on which the European Union builds its relations with third countries and has been provided for by the democracy clause in the agreements between the EU and third countries,
tā kā saskaņā ar Starptautiskā pakta par pilsoniskajām un politiskajām tiesībām 18. pantu katram cilvēkam ir tiesības uz domu, apziņas un reliģiskās pārliecības brīvību; tā kā šīs tiesības nozīmē arī brīvību sekot reliģijai vai pārliecībai, vai pieņemt reliģiju vai pārliecību pēc savas izvēles un brīvību nodoties savai reliģijai vai pārliecībai tiklab vienatnē, kā arī kopā ar citiem, publiski vai privāti piekopjot kultu, izpildot reliģiskas un rituālas ceremonijas un sludinot mācību;
whereas Article 18 of the International Covenant on Civil and Political Rights declares that everyone has the right to freedom of thought, conscience and religion; whereas this right includes the freedom to have or to adopt a religion or belief of one's own choice, and the freedom, either individually or in community with others and in public or private, to manifest this religion or belief in worship, observance, practice and teaching,
tā kā domas, apziņas un reliģiskās pārliecības brīvība attiecas gan uz reliģiju sekotājiem, gan arī uz ateistiem, agnostiķiem un cilvēkiem bez konkrētas pārliecības;
whereas freedom of thought, conscience and religion applies to adherents of religions, but also to atheists, agnostics and people without beliefs,
tā kā 2011. gada 11. janvārī Nigērijā zvērīgos uzbrukumos kristiešu kopienai jau atkal bojā gāja nevainīgi cilvēki; tā kā 2010. gada 24. decembrī notika uzbrukumi vairākām baznīcām Maiduguri, bet 2010. gada 25. decembrī ‐ vairāki bumbu sprādzieni Nigērijas pilsētā Džosā, kuru rezultātā tika nogalināti 38 civiliedzīvotāji un vairāki desmiti ievainoti; tā kā 2010. gada 21. decembrī Turu ciematā Nigērija ar zobeniem un mačetēm bruņoti vīri uzbruka vietējo kristiešu grupai, nogalinot trīs un ievainojot divus; tā kā 2010. gada 3. decembrī Džosas pilsētā Nigērija, tika atrasti septiņu kristiešu, tostarp sieviešu un bērnu līķi, un vēl četri uzbrukumā tika ievainoti;
whereas once again innocent lives were being cut short in atrocious attacks designed to strike the Christian community in Nigeria on 11 January 2011; whereas on 24 December 2010 there were attacks against several churches in Maiduguri and on 25 December 2010 there were bomb attacks in the Nigerian city of Jos, which led to the killing of 38 civilians while dozens of others were wounded; whereas on 21 December 2010 men armed with swords and machetes assaulted a group of local Christian villagers, killing three and leaving two wounded, in Turu, Nigeria; whereas on 3 December 2010 seven Christians, including women and children, were found dead, whilst four others were left wounded in a attack in the city of Jos, Nigeria,