natgillin/translations-raw huggingface dataset:
atzīst Austrumu partnerības pilsoniskās sabiedrības foruma iespējamo uzdevumu ‐ sniegt iespējas īstenas pilsoniskās sabiedrības attīstības veicināšanai un tās nostiprināšanās uzlabošanai reģiona valstīs, un aicina Komisiju nodrošināt, ka minētais forums saņem pietiekamu finansiālo atbalstu; vērš uzmanību uz pilsoniskās sabiedrības projektu finansēšanas nozīmīgumu un ES delegāciju nozīmi reģionā saistībā ar šo projektu atlasi, kā arī uz šo projektu nozīmīgumu reģionāla līmeņa sakaru veicināšanā;
Recognises the potential role of the Eastern Partnership Civil Society Forum as the forum to foster the development of a genuine civil society and strengthen its entrenchment in the states of the region and calls on the Commission to ensure that the Forum receives sufficient financial support; draws attention to the importance of financing civil society projects and the role that the EU Delegations in the region play in selecting these, and the significance that the projects can have in promoting contacts at regional level;
uzskata, ka ES būtu jāturpina atbalstīt ekonomikas attīstību, tirdzniecību un ieguldījumus reģionā un ka tirdzniecības politika ir būtisks politiskās stabilitātes un ekonomikas attīstības faktors, un tā ļaus samazināt nabadzību Dienvidkaukāzā; ir pārliecināts, ka sarunām par padziļinātiem un visaptverošiem brīvās tirdzniecības nolīgumiem un to ieviešanai varētu būt ļoti svarīga nozīme saistībā ar minēto; aicina Komisiju apsvērt iespējamos veidus, kā palīdzēt reģiona valstīm saistībā ar šiem nolīgumiem veikt sagatavošanās darbus un risināt sarunas, un nodrošināt turpmāku īstenošanu, tostarp īstenot saistības, kas izriet no turpmākajiem padziļinātiem un visaptverošiem brīvās tirdzniecības nolīgumiem, un aicina Komisiju laicīgi veikt visaptverošu novērtējumu par šo nolīgumu ietekmi sociālajā un vides jomā; turklāt mudina Dienvidkaukāza valstis apsvērt iespēju izveidot savstarpēju brīvās tirdzniecības zonu;
Considers that the EU should continue to support economic development, trade and investment in the region and that trade policy is a fundamental factor in political stability and economic development and will lead to a reduction in poverty in the South Caucasus; believes that the negotiation and establishment of the Deep and Comprehensive Free Trade Area could play a very important role in this respect; calls on the Commission to consider possible ways to assist the countries in the region in their preparation, negotiation and implementation in the future, including sustaining the commitments deriving from the future deep and comprehensive Free Trade Agreements (DCFTAs), and to provide in due time a comprehensive evaluation of the social and environmental impact of these agreements; furthermore, encourages the countries of the South Caucasus to consider establishing a free trade area among themselves;
norāda uz Armēnijas, Gruzijas un Azerbaidžānas ģeopolitisko stāvokli saistībā ar Eiropas Savienību, ES kandidātvalsti Turciju, Krieviju un Irānu; uzskata, ka tirdzniecība ir viena no ES vispārējās politikas nozīmīgākajām sastāvdaļām politiskās stabilitātes, cilvēktiesību ievērošanas, ilgtspējīgas izaugsmes un labklājības veicināšanai, un piekrīt, ka reģionālā dimensija ES stratēģijā attiecībā uz Dienvidkaukāzu rada nepieciešamību izmantot reģionālu pieeju sarunās par tirdzniecības nolīgumiem; aicina Komisiju noteikt ekonomisko interešu kopējās jomas, kas varētu pārvarēt atšķirības, sekmēt dialogu un veicināt reģionālo sadarbību; aicina ES uzņemties lielākas saistības un vairāk iesaistīties reģiona integrācijas nodrošināšanā, ņemot vērā, ka Kopienai tagad ir ekskluzīva kompetence tirdzniecības politikā;
Highlights the geopolitical situation of Armenia, Georgia and Azerbaijan in relation to the European Union, Turkey as an EU candidate country, Russia and Iran; considers that trade is one of the key components of the EU's overall policy of fostering political stability, respect for human rights, sustainable growth and prosperity and takes the view that the regional dimension of the EU Strategy for the South Caucasus calls for a regional approach to negotiations on trade agreements; calls on the Commission to identify common areas of economic interest that can overcome divergences, facilitate dialogue and promote regional cooperation; calls for greater EU engagement and involvement with a view to bringing about integration in the region, given that the Community now has exclusive competence on trade policy;
atzinīgi vērtē 2008. gada maijā attiecībā uz Gruziju un Armēniju veiktās priekšizpētes secinājumus, kas liecina, ka padziļināti un visaptveroši brīvās tirdzniecības nolīgumi sniegtu būtiskas ekonomiskas priekšrocības minētajām valstīm un ES, un tādējādi ļauj Komisijai sākt sagatavošanos turpmākajām sarunām par padziļinātiem un visaptverošiem brīvās tirdzniecības nolīgumiem; mudina Gruziju, Armēniju un Azerbaidžānu uzlabot savu attiecīgo EKP rīcības plānu un Komisijas ieteikumu izpildi, jo īpaši saistībā ar minēto valstu administratīvo un institucionālo spēju uzlabošanu un regulatīvo reformu īstenošanu (jo īpaši attiecībā uz intelektuālā īpašuma tiesību aizsardzības zemo līmeni visās trīs valstīs), kas ir viens no obligātiem priekšnosacījumiem šādu vērienīgu BTN efektīvai īstenošanai un ietekmes saglabāšanai; uzskata, ka BTN noslēgšana ar Gruziju, Armēniju un Azerbaidžānu varētu ne tikai nodrošināt ekonomisko izaugsmi, bet arī palielināt ārvalstu ieguldījumus, radīt jaunas darbavietas un izskaust nabadzību;
Welcomes the conclusion in May 2008 of the feasibility studies for Georgia and Armenia, showing that DCFTAs would bring significant economic benefits to these countries and the EU, thereby allowing the Commission to enter into a preparatory phase for future negotiations on DCFTAs; encourages Georgia, Armenia and Azerbaijan to improve their progress towards fulfilling their respective ENP Action Plans and the Commission's recommendations, particularly in terms of improving their administrative and institutional capacity and implementation of regulatory reforms (especially regarding the poor levels of intellectual property protection in all three countries), which is one of the necessary preconditions for the effective implementation and sustaining the effects of such ambitious FTAs; believes that the conclusion of FTAs with Georgia, Armenia and Azerbaijan could not only lead to economic growth, but could also increase foreign investment, create new jobs and eradicate poverty;
atkārtoti uzsver, cik nozīmīgi ir tieši personiskie kontakti un mobilitātes programmas, jo īpaši tās, kas ir orientētas uz jaunatni, un mērķsadarbības programmas ar ES reģioniem un vietējām kopienām, kur dzīvo mazākumtautības ar plašām autonomijas tiesībām; uzskata, ka ir ievērojami jāpalielina studentu, pasniedzēju un pētnieku skaits mobilitātes programmās; atzinīgi vērtē to, ka ir noslēgti vīzu režīma atvieglojumu un atpakaļuzņemšanas līgumi ar Gruziju, un aicina Padomi un Komisiju strādāt, lai noslēgtu vīzu režīma atvieglojumu un atpakaļuzņemšanas līgumus ar Armēniju un Azerbaidžānu;
Reiterates the significance of people-to-people contacts and mobility programmes, especially those aimed at youth, and of twinning programmes with EU regions and local communities with national minorities experiencing a high degree of autonomy; believes there is a need for a significant increase in the numbers of students, teachers and researchers participating in mobility programmes; welcomes the conclusion of the visa facilitation and readmission agreements with Georgia and calls on the Council and the Commission to make progress towards visa facilitation and readmission agreements with Armenia and Azerbaijan;
atkārtoti apstiprina, ka ES ir jāizstrādā stratēģija Dienvidkaukāzam, ņemot vērā šā reģiona nozīmīgumu Eiropas Savienībai un ES iespējamo nozīmi reģiona turpmākās attīstības veicināšanā un tā konfliktu risināšanā;
Reaffirms the need for the EU to develop a strategy for the South Caucasus, given the importance of the region for the EU and the potential role that the EU has in fostering further the development of the region and in the solution of its conflicts;
uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Komisijas priekšsēdētāja vietniecei / Savienības augstajai pārstāvei ārlietās un drošības politikas jautājumos, Padomei, Komisijai un Armēnijas, Azerbaidžānas un Gruzijas valdībām un parlamentiem.
Instructs its President to forward this resolution to the Vice-President of the Commission/High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy, the Council, the Commission and the governments and parliaments of Armenia, Azerbaijan and Georgia.
B7-0271 , 0272 , 0273 , 0274 , 0275 un 0276/2010
B7-0271 , 0272 , 0273 , 0274 , 0275 and 0276/2010
ņemot vērā tā iepriekšējās rezolūcijas par cilvēktiesībām un demokrātiju Pakistānā, jo īpaši 2007. gada 12. jūlija Pieņemtie teksti, P6_TA(2007)0351 .
having regard its previous resolutions on human rights and democracy in Pakistan, in particular those of 12 July Texts adopted, P6_TA(2007)0351 .
ņemot vērā Padomes 2009. gada 16. novembrī pieņemtos secinājumus par reliģijas vai ticības brīvību, kuros tā uzsver šīs brīvības un reliģiskās neiecietības apkarošanas stratēģisko nozīmi,
having regard to the Council conclusions adopted on 16 November 2009 on freedom of religion or belief, in which it underlines the strategic importance of this freedom and of countering religious intolerance,
ņemot vērā ES un Pakistānas 2009. gada 17. jūnija kopīgo paziņojumu, kurā abas puses uzsvēra gan integrētas ilgtermiņa stratēģijas, gan arī sociāli ekonomiskās attīstības un tiesiskuma nozīmi, kā arī atzina nemilitāru līdzekļu nozīmi terorisma apkarošanā,
having regard to the EU-Pakistan Joint Statement of 17 June 2009, in which both sides underlined the importance of an integrated long-term strategy including social and economic development and the rule of law, as well as acknowledging the significance of non-military means in countering terrorism,
gaidot otro ES un Pakistānas augstākā līmeņa sanāksmi 2010. gada 4. jūnijā,
in anticipation of the second EU-Pakistan Summit on 4 June 2010,
ņemot vērā 1948. gada Vispārējās cilvēktiesību deklarācijas (VCTD) 18. pantu,
having regard to Article 18 of the 1948 Universal Declaration of Human Rights (UDHR),
ņemot vērā ANO 1981. gada Deklarāciju par jebkuru uz reliģiju vai ticību pamatotu neiecietības un diskriminācijas formu izskaušanu,
having regard to the 1981 UN Declaration on the Elimination of All Forms of Intolerance and of Discrimination based on Religion and Belief,
tā kā Līguma par Eiropas Savienību 3. panta 5. punktā ir teikts, ka demokrātijas veicināšana un cilvēktiesību un pilsonisko brīvību ievērošana ir Eiropas Savienības pamatprincipi un mērķi, kā arī kopējs pamats tās attiecībām ar trešām valstīm;
whereas Article 3(5) of the Treaty on European Union states that the promotion of democracy and respect for human rights and civil liberties are fundamental principles and aims of the European Union and constitute common ground for its relations with third countries,
tā kā Pakistānas iedzīvotāju vairākuma un valsts reliģija ir sunnisms un mazākuma reliģiskās grupas sastāv no kristiešiem, hinduistiem, sīkhiem, šiītiem, ahmadiešiem, budistiem, parsiem, bahajiešiem un citiem;
whereas the majority and state religion of Pakistan is Sunni Islam, and minority religious groups consist of Christians, Hindus, Sikhs, Shiites, Ahmadis, Buddhists, Parsis, Bahá'ís and others,
tā kā Pakistāna ir viena no galvenajām valstīm cīņā pret terorismu un cietsirdīga ekstrēmisma izplatību;
whereas Pakistan is one of the key countries in the fight against terrorism and the spread of violent extremism,
tā kā ekstrēmistu cietsirdīgo uzbrukumu pieaugošais skaits ir smags pārbaudījums Pakistānas iekšējai stabilitātei un demokrātiskajām iestādēm;
whereas its internal stability and democratic institutions are being put to a severe test by the increasing number of violent attacks by extremists which occur on an almost daily basis,
tā kā nepārtrauktie draudi Pakistānas un Afganistānas robežas abās pusēs no radikālā islāma spēkiem prasa arvien vairāk saskaņot starptautiskos centienus, lai atbalstītu un veicinātu ekonomisko un sociālo attīstību Pakistānā;
whereas the unceasing threat by radical Muslim forces operating on both sides of the Pakistan-Afghanistan border make concerted international efforts to support and invigorate economic and social development in Pakistan ever more imperative,
tā kā Pakistānas 1973. gada konstitūcijas nodaļā par pamattiesībām tiek garantēta “brīvība sludināt reliģiju un uzturēt kulta ēkas” (20. pants), visu pilsoņu līdztiesība (25. pants) un “minoritāšu likumīgās tiesības un intereses” (26. pants);
whereas the Fundamental Rights chapter of the 1973 Constitution of Pakistan guarantees ‘freedom to profess religion and manage religious institutions’ (Article 20), equality of all citizens (Article 25) and the ‘legitimate rights and interests of minorities’ (Article 26),
tā kā no otras puses konstitūcijas 260. pantā tiek nošķirti musulmaņi un citu ticību pārstāvji, tādējādi veicinot diskrimināciju uz reliģijas pamata;
whereas, on the other hand, Article 260 of the Constitution differentiates between Muslims and non-Muslims, thereby allowing discrimination on the basis of religion,
tā kā neatkarīgu aģentūru sagatavotajos ziņojumos un pārskatos redzams, ka minoritātēm Pakistānā ir atņemtas pilsoniskās pamatbrīvības un iespēju vienlīdzība attiecībā uz nodarbinātību, izglītību un politisko pārstāvību;
whereas reports and surveys done by independent agencies reveal that minorities in Pakistan are deprived of basic civil liberties and equal opportunities in jobs, education and political representation,
tā kā uzskata, ka vairāk nekā 85 % sieviešu Pakistānā saskaras ar vardarbību ģimenē, tostarp fizisku un psiholoģisku vardarbību; vardarbība pret meitenēm un sievietēm, tostarp izvarošanas, vardarbība ģimenē un piespiedu laulības joprojām ir smagas problēmas, no kurām daļu var attiecināt uz šariata likumu;
whereas it is estimated that over 85% of women in Pakistan face domestic abuse, which includes physical and psychological abuse; whereas violence against girls and women, including rape, domestic violence and forced marriages, continues to be a serious problem, part of which can be attributed to Sharia law,
tā kā periodā pēc 2008. gada novembra Pakistānas valdība ir ieviesusi piecu procentu kvotu minoritātēm federālajā nodarbinātības nozarē, atzinusi citu ticību pārstāvju svētku dienas, deklarējusi 11. augustu par Nacionālo minoritāšu dienu un rezervējusi senātā vietas minoritāšu pārstāvjiem;
whereas in the period since November 2008 the Government of Pakistan has created a quota of five per cent for minorities in the federal jobs sector, recognised non-Muslim public holidays, declared 11 August to be National Minorities Day, and reserved Senate seats for minority representatives,
tā kā pastāv pretruna starp Pakistānas valdības apņemšanos attiecībā uz reliģijas brīvību un tās vadošo lomu OIC, apstiprinot ANO Reliģiju apmelošanas apkarošanas darba kārtību;
whereas there is a contradiction between the Government of Pakistan's commitment to freedom of religion and its leading role in the OIC in endorsing the ‘Combating Defamation of Religion’ agenda at the United Nations,
tā kā 1982. un 1986. gadā ieviestās tiesību normas, ko dēvē par “zaimojošiem likumiem”, negatīvi atsaucas uz reliģiskajām un minoritāšu pamattiesībām, ko piešķir ar Konstitūciju; tā kā zaimošanas gadījumos Pakistānas kriminālkodeksa (PKK) 295C iedaļā ir paredzēts nāvessods vai mūža ieslodzījums;
whereas the legal provisions known as the ‘blasphemy laws’, introduced in 1982 and 1986, undermine the fundamental religious and minority rights granted by the Constitution; whereas the death sentence or lifelong imprisonment are prescribed under Section 295 C of the Pakistan Penal Code (PPC) in cases of blasphemy,
tā kā ekstrēmistu grupas un tie, kuri vēlas nokārtot personīgos rēķinus, ļaunprātīgi izmanto tiesību aktus par zaimošanu, tādējādi palielinot vardarbību pret reliģisko minoritāšu locekļiem, jo īpaši ahmadiešiem, bet arī pret kristiešiem, hinduistiem, sīkhiem, šiītiem, budistiem, parsiem, bahajiešiem un kritiski noskaņotiem iedzīvotājiem, kuri uzdrīkstas pacelt balsi pret netaisnību;
whereas the blasphemy laws are misused by extremist groups and those wishing to settle personal scores, and have led to an increase of violence against members of religious minorities, particularly Ahmadis, but also Christians, Hindus, Sikhs, Shiites, Buddhists, Parsis, Bahá'ís and critical citizens who dare to raise their voice against injustice,
tā kā lielākā par zaimošanu apsūdzēto daļa ir musulmaņi, bet apsūdzības pret minoritāšu ticību privātpersonām var izraisīt nesamērīgu vardarbību pret kopienu kā veselumu; tā kā apsūdzības par zaimošanu 2009. gada vasarā izraisīja pret kristiešiem vērstu vardarbību Godžrā un Koriānā, kā rezultātā astoņi cilvēki gāja bojā un tika nojaukts vismaz simts ēku;
whereas the vast majority of people accused under the blasphemy laws are Muslim, but accusations against individuals from minority faiths can trigger disproportionate violence against their community as a whole; whereas it was blasphemy accusations that triggered anti-Christian mob violence in Gojra and Korian in summer 2009, leaving eight dead and at least a hundred houses destroyed,
tā kā 2009. gadā 25 reģistrētos gadījumos 76 cilvēki tika apsūdzēti par zaimošanu, tostarp 17 cilvēkus apsūdzēja pēc Pakistānas kriminālkodeksa (PKK) 295C iedaļas;
whereas 76 people were charged with blasphemy in 2009 in 25 registered cases, including 17 people charged under Section 295C of the Pakistan Penal Code (PPC),
tā kā juristi un cilvēktiesību aktīvisti Pakistānā bieži tiek aizskarti un saņem nāves draudus un pret šādu risku īpaši neaizsargāti ir juristi, kuri darbojas kā advokāti zaimošanas lietās, un tā kā daudziem no viņiem pat pēc veiksmīgas attaisnošanas visu atlikušo dzīvi jāslapstās;
whereas lawyers and human rights activists in Pakistan experience frequent death threats and harassment, and lawyers who defend blasphemy cases are especially vulnerable to such risks, and whereas even many of those who have been successfully acquitted have to spend the remainder of their lives in hiding,
tā kā 2009. gada augustā Pakistānas premjerministrs nāca ar paziņojumu par komitejas izveidi “reliģisko saskaņu apdraudošo tiesību aktu” pārskatīšanai un uzlabošanai, pieminot paziņojumā 1982. un 1986. gada likumus par zaimošanu; tā kā līdz šim tomēr neviena pārskatīšana netika ierosināta;
whereas in August 2009 Pakistan Prime Minister Gilani announced the setting up of a committee to review and improve ‘laws detrimental to religious harmony’, alluding in his statement to the blasphemy laws of 1982 and 1986; whereas, however, no such revisions have been proposed to date,
tā kā Pakistānā bieži notiek ahmadiešu musulmaņu diskriminēšana un vajāšana, ko atbalsta pret ahmadiešu musulmaņiem vērstie noteikumi Pakistānas kriminālkodeksa 298 iedaļā un kam nesens piemērs bija pensionēta ahmadiešu profesora slepkavība, ko maskās tērpti bruņoti vīri pastrādāja 2010. gada 5. janvārī;
whereas Ahmadiyya Muslims in Pakistan suffer frequent discrimination and persecution, underpinned by the anti-Ahmadiyya provisions in Section 298 of the Pakistan Penal Code, a recent example being the murder of a retired Ahmadi professor by masked gunmen on 5 January 2010,
tā kā Pakistānas valdība gatavojas ratificēt Starptautisko paktu par pilsoniskajām un politiskajām tiesībām un 1984. gada Konvenciju pret spīdzināšanu un citu nežēlīgu, necilvēcīgu vai cilvēka cieņu pazemojošu izturēšanos vai sodīšanu,
whereas the Government of Pakistan is in the process of ratifying the International Covenant on Civil and Political Rights and the 1984 UN Convention against Torture and Other Cruel, Inhuman or Degrading Treatment or Punishment,
atzinīgi vērtē Pakistānas valdības kopš 2008. gada novembra veiktos pasākumus reliģisko minoritāšu pārstāvju interesēs, piemēram, ieviesusi piecu procentu kvotu minoritātēm federālajā nodarbinātības nozarē, atzinusi citu ticību pārstāvju svētku dienas un pasludinājusi Nacionālo minoritāšu dienu;
Welcomes the measures taken in the interest of religious minorities by the Government of Pakistan since November 2008, such as establishing a quota of five per cent for minorities in the federal jobs sector, recognising non-Muslim public holidays and declaring National Minorities Day;
pilnībā atbalsta centienus, ko federālais ministrs minoritāšu jautājumos veltījis vietējo dažādu reliģisko pārliecību saskaņas komiteju tīkla izveidē, lai veicinātu dialogu un mazinātu reliģiskās nesaskaņas; aicina pārvaldes, tostarp štatu, visu pārējo līmeņu iestādes pilnībā sekmēt šo pasākumu izpildi;
Fully supports the efforts of the Federal Minister for Minorities Affairs in establishing a network of Local Interfaith Harmony Committees to promote dialogue and ease religious tensions; calls upon all other levels of government, including States, fully to endorse these measures;
atzinīgi vērtē Pakistānas premjerministra pausto apņemšanos piešķirt īpašumtiesības Islamabadā tiem minoritāšu pārstāvjiem, kuri dzīvo graustu rajonos;
Welcomes the commitment made by the Prime Minister of Pakistan to granting property rights to minority slum dwellers in Islamabad;
atzinīgi vērtē Pakistānas valdības apņemšanos nodrošināt vietas senātā minoritāšu pārstāvjiem, tostarp minoritāšu grupu pārstāvēm senātā, un pauž cerību, ka šī apņemšanās tiks izpildīta;
Welcomes the Government of Pakistan's undertaking to provide minority seats in the Senate, including for female representatives of minority groups in the Senate, and hopes that these commitments will be honoured;
aicina Pakistānas valdību pārskatīt praksi par visu pilsoņu reliģiskās identitātes iekļaušanu visās jaunajās pasēs, ņemot vērā to, ka jānovērš visu veidu diskriminējošas darbības;
Invites the Pakistan Government to review the practice of including the religious identity of its citizens in all new passports, with a view to avoid all discriminatory practices;
pauž solidaritāti ar Pakistānas valdību cīņā pret terorismu un vardarbīga ekstrēmisma izplatīšanos;
Expresses its solidarity with the Government of Pakistan in the fight against terrorism and the spread of violent extremism;
pauž dziļas bažas, ka likumi par zaimošanu ‐ kuri Pakistānā var paredzēt nāvessodu un kurus bieži izmanto, lai attaisnotu cenzūru, atzīšanu par kriminālnoziegumu, vajāšanu, kā arī noteiktos gadījumos politisko, rasu vai reliģisko minoritāšu pārstāvju slepkavību ‐ ir līdzekļi, kurus var ļaunprātīgi izmantot un kuri ietekmē visu reliģisko pārliecību cilvēkus Pakistānā;
Expresses its deep concern that the blasphemy laws – which can carry the death sentence in Pakistan and are often used to justify censorship, criminalisation, persecution and, in certain cases, the murder of members of political, racial and religious minorities – are open to a misuse that affects people of all faiths in Pakistan;
aicina Pakistānas valdību rūpīgi pārskatīt likumus par zaimošanu un to pašreizējo piemērošanu, kā arī cita starpā Kriminālkodeksa 295 C iedaļu, kurā paredzēts obligāts nāvessods ikvienam, ko atzīst par vainīgu zaimošanā, kā arī vienlaikus īstenot grozījumus, kurus ierosinājis federālais ministrs minoritāšu jautājumos;
Calls upon the Government of Pakistan to carry out a thoroughgoing review of the blasphemy laws and their current application, as well as – inter alia – of Section 295 C of the Penal Code, which prescribes a mandatory death penalty for anyone found guilty of blasphemy, and in the meantime to implement amendments as suggested by the Federal Minister for Minority Affairs;
aicina Pakistānas valdību pildīt 2008. gadā izteikto solījumu mīkstināt visus nāvessoda gadījumus, aizstājot tos ar cietumsodu, kas būtu pirmais solis nāvessoda atcelšanas procesā;
Calls on the Government to follow through with its 2008 promise to commute all death sentences to prison terms as a first step in the direction of abolishing the death penalty;