natgillin/translations-raw huggingface dataset:
uzskata, ka darba ņēmēju nabadzība liecina par netaisnīgiem darba nosacījumiem, un prasa visnotaļ gādāt, lai situācija šajā ziņā mainītos un lai atalgojums kopumā un konkrēti minimālā alga ‐ neatkarīgi no tā, vai tā būtu noteikta tiesību aktos vai darba koplīgumā ‐ dotu iespēju nodrošināt cilvēka cienīgu dzīvi;
Believes that poverty affecting people in employment implies inequitable working conditions and calls for efforts to change this state of affairs, through pay levels in general and minimum wage levels in particular, whether regulated by legislation or by collective bargaining, so that they can ensure a decent standard of living;
prasa integrēt trūkumā dzīvojošos cilvēkus (darbā ar tiem būtu ļoti ieteicams izmantot integratīvas darba tirgus iniciatīvas) un aicina Komisiju un dalībvalstis izveidot dialogu ar personām un organizācijām, kas pārstāv cilvēkus, kuri dzīvo nabadzībā, šo cilvēku sociālos tīklus un sociālos partnerus; uzskata, ka ir svarīgi nodrošināt, lai trūcīgās personas, to pārstāvības organizācijas un organizācijas, kuras šīm personām sniedz pakalpojumus, kļūtu par galvenajām ieinteresētajām personām un saņemtu atbalstu un pienācīgus finanšu un cita veida resursus, kas tām dotu iespēju piedalīties politikas, pasākumu un rādītāju izstrādē, īstenošanā un uzraudzīšanā Eiropas, valsts, reģionālajā un vietējā līmenī, jo īpaši saistībā ar stratēģijā “Eiropa 2020” paredzētajām valstu reformu programmām un atklāto koordinācijas metodi sociālās aizsardzības un sociālās integrācijas jomā; turklāt uzsver, ka jācīnās pret darba devējiem, kuri atstumtas sabiedrības grupas nelikumīgi nodarbina par samaksu zem minimālā ienākuma līmeņa;
Calls for the integration of people experiencing poverty (in respect of whom extra support should be given for measures to foster labour market integration) and calls on the Commission and the Member States to develop a dialogue with people in poverty, their representative organisations and networks, and the social partners; takes the view that it must be ensured that people experiencing poverty and their representative organisations are made stakeholders and provided with the financial and other resources to enable them to participate in the preparation, application and monitoring of policies, measures and indicators at European, national, regional and local levels, particularly in relation to the national reform programmes in the context of the Europe 2020 strategy and the open method of coordination on social protection and social inclusion; stresses furthermore the need to step up action against employers who illegally employ marginalised groups for less than the minimum income;
uzskata, ka ir jāatbalsta un plašāk jāīsteno nabadzības un sociālās atstumtības apkarošanas pasākumi, kas uzlabotu stāvokli, kādā atrodas lielākam nabadzības un atstumtības riskam pakļautie iedzīvotāji, piemēram, personas nepastāvīgās darba attiecībās, bezdarbnieki, vienvecāka ģimenes, vecāki cilvēki, kas dzīvo vieni, sievietes, mazaizsargāti bērni, etniskās minoritātes, slimi cilvēki vai cilvēki ar īpašām vajadzībām;
Considers that sustained and extensive efforts must be made to combat poverty and social exclusion, in order to improve the situation of people at greatest risk of poverty and exclusion, such as people in precarious employment, the unemployed, single-parent families, elderly people living alone, women, disadvantaged children, ethnic minorities and people who are ill or differently-abled;
pauž nožēlu, ka dažas dalībvalstis nav ņēmušas vērā Padomes Ieteikumu 92/441/EEK, kurā atzītas “cilvēka pamattiesības uz pietiekamiem resursiem un sociālo palīdzību, lai dzīvotu cilvēka cienīgu dzīvi”;
Deeply regrets that some Member States appear not to have regard to Council Recommendation 92/441/EEC, which recognises the ‘basic right of a person to sufficient resources and social assistance to live in a manner compatible with human dignity’;
uzstāj, ka sociālie partneri būtu pilnībā jāiesaista nabadzības apkarošanai paredzēto valsts rīcības plānu izstrādē un atskaites mērķu izvirzīšanā ikvienā pārvaldības līmenī;
Insists that the social partners should be fully involved in drawing up national action plans to combat poverty and setting reference targets at each level of governance;
uzsver, ka jāplāno un ar sociālo partneru aktīvu līdzdalību jāīsteno tādi enerģiski nodarbinātības politikas pasākumi ģeogrāfiskā, nozares un uzņēmumu līmenī, lai darba tirgum labāk varētu piekļūt personas no nozarēm vai ģeogrāfiskajiem reģioniem ar īpaši augstu bezdarba līmeni;
Stresses the need to plan and implement targeted interventions, through active employment policies at geographical, sectoral and business levels, and with the active involvement of the social partners, in order to boost access to the labour market for people from sectors or geographical regions with particularly high rates of unemployment;
uzsver, ka īpaši jāpievēršas noteiktām iedzīvotāju grupām (imigranti, sievietes, bezdarbnieki pirmspensijas vecumā u. c.), lai uzlabotu šo iedzīvotāju prasmes, novērstu bezdarbu un stiprinātu sociālās integrācijas tīklu;
Stresses the need to focus on selected sections of the population (migrants, women, unemployed people of pre-retirement age, etc.) with the aim of improving skills, preventing unemployment and strengthening the fabric of social integration;
aicina dalībvalstis un Komisiju veikt pasākumus jauniešu un vecāku iedzīvotāju integrācijai darba tirgū, jo šīs ir mazaizsargātas iedzīvotāju grupas, ko pašreizējās recesijas apstākļos smagi skar darbvietu trūkums;
Urges the Member States and the Commission to take measures for the integration of younger and older people into the labour market, since these are vulnerable groups that are severely affected by the lack of jobs in the present recession;
uzsver, ka minimālā ienākuma shēmām jāsedz kurināmā izmaksas, lai trūcīgās mājsaimniecības, kuras skar energoresursu trūkums, spētu samaksāt enerģijas rēķinus; minimālais ienākums jārēķina, pamatojoties uz reālistiskiem aprēķiniem par mājokļa apsildes izmaksām atkarībā no mājsaimniecības konkrētajām vajadzībām, piemēram, ņemot vērā, vai tā nav ģimene ar bērniem, vecāki cilvēki vai invalīdi;
Stresses that minimum income schemes must cover fuel costs to allow poor households affected by energy poverty to pay their energy bills; minimum income schemes must be calculated on the basis of realistic assessments of how much it costs to heat a home related to the specific household needs – e.g. family with children, older people and disabled persons;
norāda, ka valsts minimālā ienākuma shēmas gan īsteno lielākā daļa no ES 27 dalībvalstīm, taču dažas tomēr to nedara; aicina dalībvalstis nodrošināt tādas garantētā minimālā ienākuma shēmas, kas novērstu nabadzību un veicinātu sociālo integrāciju, un apmainīties ar labāko praksi; atzīst, ka, ja tiek sniegta sociālā palīdzība, dalībvalstu pienākums ir nodrošināt, lai iedzīvotāji saprastu, kādi pabalsti viņiem pienākas, un varētu tos saņemt;
Points out that, while most Member States in the EU-27 have national minimum income schemes, several do not; calls on the Member States to provide for poverty-preventing guaranteed minimum income schemes for social inclusion, and urges them to exchange best practice; recognises that, where there is provision of social assistance, Member States have a duty to ensure that citizens understand and are able to obtain their entitlements;
uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei, Komisijai, kā arī dalībvalstu un kandidātvalstu valdībām un parlamentiem.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission and the parliaments and governments of the Member States and of the candidate countries.
Eiropas Parlamenta 2010. gada 20. oktobra rezolūcija par finanšu, ekonomikas un sociālo krīzi ‐ ieteikumi veicamajiem pasākumiem un iniciatīvām (vidusposma ziņojums) ( 2009/2182(INI) )
European Parliament resolution of 20 October 2010 on the financial, economic and social crisis: recommendations concerning measures and initiatives to be taken (mid-term report) ( 2009/2182(INI) )
ņemot vērā 2009. gada 7. oktobrī saskaņā ar Reglamenta 184. pantu pieņemto lēmumu par Finanšu, ekonomikas un sociālās krīzes īpašās komitejas izveidi, kompetenci, sastāvu un pilnvaru laiku OV C 230 E, 26.8.2010., 11. lpp.
having regard to its decision of 7 October 2009 on setting up a special committee on the financial, economic and social crisis, and its powers, numerical composition and term of office OJ C 230 E, 26.8.2010, p.
ņemot vērā Finanšu, ekonomikas un sociālās krīzes īpašās komitejas ziņojumu ( A7–0267/2010 ),
having regard to the report of the Special Committee on the Financial, Economic and Social Crisis ( A7-0267/2010 ),
norāda, ka pašreizējās krīzes cēloņi ir daudzveidīgi un tās ietekme ir gan tūlītēja, gan arī izpaudīsies ilgākā laikposmā, un ka netika ņemti vērā vairāki brīdinājuma signāli un šīs krīzes mērogs, kā arī netika pietiekami novērtēta krīzes tiešā un netiešā ietekme;
Notes that the causes of the current crisis are manifold and its effects both immediate and long-term, and that several warning signs were overlooked and the scale of the crisis, as well as its impact and spillover effects, underestimated;
norāda, ka šīs krīzes, ko Amerikas Savienotajās Valstīs izraisīja augsta riska kredītu “burbulis”, aizmetņi ir seni;
Notes that the crisis that originated in the United States with the subprime bubble had roots that go back a long way;
norāda, ka galvenie pašreizējo finanšu krīzi veicinošie faktori ir globālā nelīdzsvarotība, regulatīvā pārvaldība (regulēšana un uzraudzība) un monetārā politika, kā arī tādi finanšu sistēmai raksturīgi faktori kā finanšu produktu sarežģītība un nepārredzamība, īstermiņa atalgojuma sistēmas un nepiemēroti uzņēmējdarbības modeļi;
Notes that global imbalances, regulatory governance (regulation and supervision), and monetary policy - together with specific factors inherent in the financial system, such as the complexity and opacity of financial products, short-term featured remuneration systems and inadequate business models - are the main factors contributing to the current financial crisis;
norāda, ka ASV ekspansionistiskā monetārā politika lielas peļņas gūšanas meklējumos veicināja pārmērīga daudzuma likvīdu rašanos un uz patēriņa kredītu balstīta iekšēja pieprasījuma attīstību, kas savukārt veicināja mājsaimniecību iekļūšanu parādos, kā arī lielus valsts izdevumus, kurus finansēja ar lēti pieejama kapitāla palīdzību;
Notes that the USA's expansionist monetary policy encouraged an excess of liquidity in search of high returns and the development of domestic demand based on consumer credit, and thus household debt, as well as high government expenses financed through cheap access to capital;
norāda, ka finanšu tirgos tika konstatēta spekulatīva uzvedība, dažiem investoriem uzņemoties ļoti lielu risku, ko pastiprināja kredītreitinga aģentūru oligopols; norāda, ka jebkura tirgus ekonomika darbojas labāk, kad pastāv demokrātiskā ceļā apstiprināta un pārredzama atbilstīga daudzlīmeņu regulēšana, kā arī saprātīgi ētikas un morāles principi, kas veicina finanšu un ekonomikas sistēmu pareizu darbību un nekaitē reālajai ekonomikai;
Notes that there has been speculative behaviour in the financial markets, with some investors taking very large risks, which was aggravated by the oligopoly in rating agencies; notes that any market economy works best when accompanied by democratically agreed, transparent, multilevel regulation accompanied by healthy ethics and morality that encourage sound financial and economic systems and do not damage the real economy;
uzskata, ka krīzes pamatcēloņi ir iltspējīgāku ražošanas, izplatīšanas un patēriņa modeļu trūkums, neskatoties uz klimata pārmaiņām, bioloģiskās daudzveidības samazināšanās un dabas resursu sarukšana;
Believes that the absence of a more sustainable pattern of production, distribution and consumption in the face of climate change, the loss of biodiversity and the depletion of natural resources feeds into the root causes of the crisis;
uzskata, ka pirmskrīzes laika ekonomikas un finanšu pārvaldības struktūras gan pasaules, gan Amerikas Savienoto Valstu, gan Eiropas Savienības līmenī nebija pietiekami saskaņotas un konsekventas makroprudenciālās un mikroprudenciālās uzraudzības nošķiršanā, pārāk lielu uzmanību pievērsa finanšu iestāžu augšupējai mikroprudenciālai uzraudzībai un makroekonomikas rādītāju uzraudzīšanai valsts līmenī, vienlaikus negādājot par sistēmiski plašu skatījumu uz finansiālām un makroekonomiskām norisēm, kuru dēļ būtu jāuzrauga finanšu iestāžu un valstu savstarpējā saistība;
Considers that the economic and financial governance structures in place at the onset of the crisis, whether at global level, in the USA or within the European Union, lacked coherence and consistency in separating macro- from micro-prudential supervision, focussed excessively on bottom-up micro-prudential supervision of financial institutions and country-level monitoring of macroeconomic indicators, whilst neglecting the system-wide view of the financial and macroeconomic developments that would necessitate monitoring of the interconnectedness among financial institutions and among countries;
norāda, ka globalizācija ir attīstījusies bez pasaules līmeņa pārvaldības struktūru paralēlas izveides vai attīstības, kam būtu jānotiek vienlaikus ar tirgu integrāciju, jo īpaši attiecībā uz globālo līdzsvarotību vai nelīdzsvarotību un finanšu tirgiem, un uzskata, ka G20 sanāksmju process ir solis pareizajā virzienā, tomēr norāda, ka G20 sanāksmēs ir rezultatīvi jāpauž ES nostāja;
Notes that globalisation has developed without the emergence or parallel evolution of global governance structures to accompany market integration, especially as regards global balances or imbalances and financial markets, and sees the G20 process as a step in the right direction, but points out that an effective representation of the EU-position at the G20 is necessary;
norāda, ka Eiropas Savienība, kā noteikts ES līgumos, 1990. gada jūlijā atzina kapitāla brīvu kustību, kas veicināja ekonomisko attīstību; tomēr atzīmē, ka paralēli kapitāla brīvas kustības ieviešanai netika paredzēta ietaupījumu nodokļu harmonizēšana, attiecīgs pārrobežu regulējums vai Eiropas līmeņa uzraudzība;
Notes that the European Union recognised the free movement of capital as provided for in the EU Treaties in July 1990, which contributed to economic development; notes, however, that the free movement of capital was not accompanied by a harmonisation of taxes on savings, adequate cross-border regulation or supervision on a European level;
nosoda to, ka pagātnē Stabilitātes un izaugsmes pakta principi netika vienmēr ievēroti, un norāda, ka eiro zonas valstu tautsaimniecību vidū ir radusies būtiska nelīdzsvarotība;
Condemns the fact that the principles of the SGP were not always respected in the past and notes that substantial imbalances between the euro-zone economies have occurred;
norāda, ka banku krīzes gadījumā nenotika ne pienācīga regulēšana, ne stingra uzraudzība un valdīja pilnīgs krīzes pārvaldības instrumentu trūkums, un šī situācija parādīja, cik daudz Eiropas Savienībai vēl ir darāms, lai izveidotu piemērotus mehānismus, lai risinātu ar iekšējo tirgu un integrētu finanšu sistēmu saistītās politikas problēmas; jo īpaši norāda, ka trūkst pārrobežu bankrota mehānisma;
Notes the absence of proper regulation and robust supervision, and the complete lack of instruments for contingency management in the event of a banking crisis showed how much further the European Union needs to go to have in place mechanisms fit to manage the policy challenges associated with having an internal market and an integrated financial system; notes in particular the absence of a cross-border bankruptcy mechanism;
norāda, ka saskaņā ar ES Statistikas biroja datiem valsts budžeta deficīts Eiropas Savienībā ir palielinājies no 2,3 % 2008. gadā līdz 7,5 % 2010. gadā un euro zonā ‐ attiecīgi no 2 % līdz 6,3 %, valsts parāds Eiropas Savienībā palielinājies no 61,6 % no IKP 2008. gadā līdz 79,6% 2010. gadā, euro zonā ‐ attiecīgi no 69,4 % līdz 84,7%, divos gados likvidējot dažu dalībvalstu gandrīz divdesmit gadu centienus konsolidēt budžetu; pauž nožēlu par šo atpakaļslīdi, jo tā būtiski apgrūtinās bezdarba un demogrāfisko problēmu risināšanu;
Notes that the public deficit in the European Union rose from 2,3 % of GDP in 2008 to 7,5 % in 2010, and from 2 % to 6,3 % in the euro zone according to Eurostat, with the public debt-to-GDP ratio rising from 61,6 % of GDP in 2008 to 79,6 % in 2010 in the European Union and from 69,4 % to 84,7 % in the euro zone, brushing aside in two years all the efforts at budgetary consolidation made over almost two decades by some Member States; deplores this setback as it will make responding to unemployment and demographic challenges much more difficult;
uzskata, ka Eiropas publisko finanšu stāvoklis bija slikts jau pirms krīzes; kopš 70-ajiem gadiem vairāku ES notikušu ekonomikas lejupslīžu ietekmē dalībvalstu valsts parāds pamazām palielinājās; atzīmē, ka atjaunošanas plānu izmaksas, nodokļu ienākumu kritums un augstie sociālās nodrošināšanas izdevumi ir palielinājuši valsts parādu un tā daļu no IKP visās dalībvalstīs, lai gan dažādā līmenī visā ES;
Considers that Europe's public finances were already in a poor state before the crisis: since the 1970s the level of Member States' public debt has gradually crept upwards under the impact of the various economic downturns the EU has experienced; notes that the cost of recovery plans, falling tax revenues and high welfare expenditure have caused both public debt and the ratio of public debt to GDP to rise in all Member States, although not to a uniform degree across the Union;
uzskata, ka vēl nav pilnībā izpaudušās visas krīzes sekas un ka nevar izslēgt atkārotu krīzi, proti, lejupslīdes atkārtošanos, jo īpaši attiecībā uz bezdarba līmeni;
Considers that the full effects of the crisis have not yet been unleashed and that a relapse, as in a double-dip recession, cannot be ruled out, particularly as regards the unemployment level;
norāda, ka krīze skāra nodarbinātību visā Eiropas Savienībā, lai gan nodarbinātības līmeņa kritums ES-27 valstīs bija tikai 1,9 %, un ka negatīvā ietekme uz nodarbinātību turpināsies, jo ekonomiskās situācijas ietekme uz darba tirgu parasti ir jūtama vēlāk; uzsver ‐ Komisija aplēses liecina, ka ES bezdarba rādītājs 2010. gadā būs gandrīz 11 %, kas nopietni skars ES darbaspēku;
Notes that the crisis has had an impact on employment throughout the EU, although the jobless rate rose by an average of only 1,9 % across the EU-27, and that the negative impact on employment will continue as a result of the customary delay with which economic trends are mirrored in the job market; underlines that the Commission forecasts point to an EU-wide rate of unemployment of almost 11 % in 2010, which will have serious implications for the EU's labour force.
norāda, ka sociālās krīzes sekas dažādās dalībvalstīs ir atšķirīgas, proti, lai gan bezdarba līmenis vidēji ir 10 %, dažās valstīs tas sasniedz 20 % un jauniešu vidū pat pārsniedz 40 %, kas liecina par to, cik ļoti dažās valstīs ir nepieciešami strukturāli uzlabojumi;
Notes that the social effects of the crisis are very different depending on the Member State: whereas the unemployment rate is 10 % on average, in some countries it reaches 20 %, escalating to over 40 % of young people, which underlines the extent of the structural improvements needed in some countries;
uzskata ‐ lai gan parāda samazināšanas politika ir svarīga, publisko finanšu ātra konsolidācija nedrīkst kaitēt sociālās aizsardzības un sabiedrisko pakalpojumu sistēmai, jo šo sistēmu automātiskā stabilizatora un krīzes amortizatora loma ir pamatoti ir atzīta; norāda, ka sociālās aizsardzības un sabiedrisko pakalpojumu efektivitātes veicināšana var vienlaikus uzlabot ekonomikas efektivitāti un pakalpojumu kvalitāti; atzīst, ka nespēja rast pareizo līdzsvaru var izraisīt lēnu izaugsmi ilgākā laikposmā un ar to saistītu ilgstošu bezdarbu, kas savukārt nenovēršami pasliktinās Eiropas konkurētspēju pasaules mērogā;
Considers that while a policy of debt reduction is important, a rapid consolidation of public finances should not be detrimental to the systems of social protection and public services when these have rightly been welcomed for the role they play as automatic stabilisers in mitigating the crisis; notes that fostering efficiency in social protection and public services can simultaneously improve economic efficiency and the quality of services; recognizes that the failure to strike the right balance could lead to sluggish growth over a long period, accompanied by persistent unemployment, and thus the inexorable erosion of Europe's global competitiveness;
norāda, ka augsts bezdarba līmenis rada ne tikai sociālās izmaksas, bet arī palielinātas ekonomiskās izmaksas, jo bezdarbnieks sniedz vāju ieguldījumu valsts iekšējā pieprasījumā un mazākā apmērā maksā nodokļus un sociālās apdrošināšanas iemaksas; norāda, ka tas paaugstina slogu strādājošajiem augstāku nodokļu veidā un nākamajām paaudzēm ‐ lielākas parāda nastas veidā;
Notes that high levels of unemployment carry not just social costs but also high economic costs in that the unemployed cannot contribute much to domestic demand and pay fewer taxes and social security contributions; notes that this increases the burden on those working, in the form of higher taxes, and on future generations through a higher debt burden;
norāda, ka saskaņā ar 2007. gada ‐ tātad pirmskrīzes ‐ datiem, kas ir jaunākie pieejamie dati, Eiropas Savienībā ir 30 miljoni nabadzīgu strādājošo, ka saskaņā ar neseniem datiem zem nabadzības sliekšņa dzīvo 79 miljoni cilvēku un ka šis skaitlis kopš tā laika visticamāk ir palielinājies;
Notes that on the basis of the figures for 2007, which are the last available and thus date back to before the crisis, there were 30 million working poor and, according to recent figures, 79 million people live below the poverty line in the European Union, and that this number has probably risen since then;
norāda, ka papildus bezdarba līmeņa paaugstināšanai šai krīzei ir daudzšķautņaina sociālā ietekme, jo īpaši darba apstākļu pasliktināšanās, pieaugošās grūtības daudziem cilvēkiem apmierināt pamatvajadzības un saņemt pamatpakalpojumus, bezpajumtnieku skaita palielināšanās, nonākšana pārāk lielos parādos un finansiālā atstumtība;
Notes that, beyond unemployment, the crisis has had a multifaceted social impact, notably including some erosion of working conditions, increasing difficulties for some people to access basics needs and services, increasing homelessness, over indebtedness and financial exclusion;
norāda, ka līdzīgi kā jebkura krīze pašreizējā krīze negatīvi skar izaugsmi un nodarbinātību, pirmām kārtām skarot vismazāk aizsargātās iedzīvotāju grupas, tostarp jauniešus, bērnus un sievietes, kā arī mazākumtautību pārstāvjus un migrantus;
Notes that, as with any crisis, the current one is having negative effects on growth and employment, first affecting the most vulnerable, including young people, children and women, as well as ethnic minorities and migrants;
piekrīt paustajām bažām par regulatīvo, uzraudzības, grāmatvedības un nodokļu noteikumu procikliskajiem aspektiem, kas pastiprina tirgus ekonomikas darbībai raksturīgās svārstības;
Shares concerns about the pro-cyclical aspects of the regulatory, prudential accounting and taxation rules which amplify the fluctuations that are inherent in the functioning of the market economy;
norāda, ka valdību īstenotā banku nozares glābšana ir tikai daļa no izmaksām, ko sabiedrībai radījusi finanšu krīze, un ka ekonomikas lejupslīdes un valsts parāda palielināšanās izmaksas būs ievērojamas, krīzes radītajiem zaudējumiem pasaules mērogā sasniedzot apmēram USD 60 triljonus;
Notes that the bail-out of the banking sector by governments represents only part of the costs inflicted on society by the financial crisis, while the costs of the recession and the increase in public debt will be substantial, some USD 60 trillion being lost worldwide;