natgillin/translations-raw huggingface dataset:
uzskata, ka pakāpeniski uz zvejas kuģiem būtu jāievieš noteikums par obligātu jauno tehnoloģiju izmantošanu (zvejas kontroles un uzraudzības nolūkos), paredzot pārejas posmu, lai atvieglotu nozares pielāgošanos šiem noteikumiem;
Believes that the mandatory use of new technologies on board fishing vessels (for the purposes of fisheries inspection and control) should be introduced gradually and with a transitional period, in order to make it easier for the sector to adapt;
atzīst, ka gan zvejojamo sugu, gan blakussugu pārstāvji, piemēram, zivis, haizivis, bruņurupuči, jūras putni un jūras zīdītāji ir jutīgas būtnes, un aicina Komisiju atbalstīt tādu ķeršanas un nokaušanas metožu izveidi, ar kurām tiktu samazinātas jūras savvaļas dzīvnieku nevajadzīgas ciešanas;
Recognises that target species, as well as non-target species such as fish, sharks, turtles, seabirds and marine mammals, are sentient creatures, and calls on the Commission to allocate support for the development of catching and slaughtering methods that reduce unnecessary suffering of marine wildlife;
norāda, ka KZP reformā būtu jāņem vērā tas, ka saskaņā ar ES lēmumu zvejas krājumu izmantošanā kā mērķis būtu jāizmanto maksimālās ilgtspējīgās rentabilitātes princips, kas jāsaprot kā ekspluatācijas maksimālais apjoms, nevis kā mērķis, bet uzsver, ka tas būtu jāpielāgo daudzsugu pieejai, saskaņā ar kuru tiek ņemta vērā situācija attiecībā uz visām zvejotajām sugām un netiek izmantota pašreizējā pieeja, saskaņā ar kuru katram zivju krājumam tiek noteikts maksimālais ilgtspējīgas ieguves apjoms; uzskata, ka ir ieteicams šo mērķi īstenot pragmatiski, pamatot to uz zinātniskiem datiem un noteikt tā sociāli ekonomiskās sekas;
Points out that the reform of the CFP should take account of the fact that the EU has decided that the exploitation of fish stocks should be managed by means of the objective of maximum sustainable yield, understood as an upper limit to the level of exploitation, rather than as a target, but stresses that this should be reconciled with a multi-species approach that takes into consideration the situation regarding all the species involved in a fishery and avoids the current approach of applying MSY stock by stock; takes the view that it is advisable to implement this objective in an operational manner, to base it on scientific data and to measure the socio-economic consequences that it entails;
uzsver, ka ir svarīgi sniegt ekonomisku un politisku atbalstu zvejnieku un pētnieku sadarbībai, lai varētu izstrādāt tādas vadlīnijas, kuru pamatā ir reālāka informācija par apstākļiem jūrā, un tās varētu ātrāk īstenot;
Stresses the importance of economic and political support for cooperation between fishermen and researchers, so that advice may given on a basis which more truly reflects conditions in the sea and may be more speedily implemented;
uzsver, cik ļoti svarīga zvejas nozare ir pašreizējā sociālekonomiskajā situācijā attiecībā uz nodarbinātību un ekonomiskas un sociālas kohēzijas veicināšanu attālākajos reģionos; atgādina, ka Kopienas attālākie reģioni atpaliek sociālekonomiskajā ziņā to attālās un izolētās atrašanās vietas, mazā izmēra un sarežģīto topogrāfisko un klimata apstākļu dēļ, to ekonomiskās atkarības no nedaudziem produktiem, jo īpaši zivsaimniecības produktiem, dēļ, kā arī tādēļ, ka tiem ir ierobežots tirgus un dubults statuss (tie ir gan Kopienas reģioni, gan teritorijas, kas atrodas jaunattīstības valstu vidē), jo šo īpatnību dēļ ir radusies reāla diskriminācija dažās kopējās zivsaimniecības politikas jomās, jo īpaši attiecībā uz atbalstu zvejas flotes modernizācijai un atjaunošanai;
Stresses how important the fishing industry is in the socio-economic situation, in employment and in promoting economic and social cohesion in the outermost regions (ORs); recalls that the Community's ORs are lagging behind in socio-economic terms, due to their remoteness, insularity and isolated situation, small size and difficult topography and climate, their economic dependence on a small number of products, particularly fishery products, their limited markets and their dual nature (as both Community regions and territories situated in developing-country environments), and that these characteristics justify positive discrimination in some areas of the CFP, in particular as regards support for fleet modernisation and renewal;
mudina Komisiju atzīt tādu attālāko reģionu un nomaļu salu kopienu specifiskās īpatnības un atšķirības, kuru ekonomiskā izdzīvošana ir gandrīz pilnībā atkarīga no zivsaimniecības, un veicināt pasākumus, ar kuriem sekmē zivsaimniecības bioloģisko un sociālo ilgtspējību šajos reģionos;
Urges the Commission to recognise the specific features of, and the differences between, the ORs and remote island communities which rely almost entirely on fishing for their economic survival, and to promote support measures geared to the biological and social sustainability of fisheries in those regions;
uzskata, ka ir svarīgi zivsaimniecības nozarē izveidot dažādu profesiju pārstāvju apvienības, kurās darbotos īpašnieki, darbinieki, pārstrādātāji, starpnieki utt. un kuras veicinātu dažādu ieinteresēto personu augšupēju un lejupēju apspriešanos;
Considers it necessary to create interprofessional clusters in the fisheries sector, involving owners, workers, processors, intermediaries, etc., which would promote dialogue between the various upstream and downstream stakeholders in the sector;
mudina Komisiju izveidot īpašas Kopienas atbalsta programmas, ar kurām atbalsta mazos piekrastes un nerūpnieciskās zivsaimniecības uzņēmumus, kā arī čaulgliemju zveju, ko parasti veic uzņēmumu mazās un vidējās nodaļas, lai palīdzētu to flotēm pārvarēt tradicionālās strukturālās grūtības, gūstot lielāku labumu no Eiropas Zivsaimniecības fonda piedāvātajām iespējām, jo daudzi minētā fonda pasākumi ir paredzēti tieši mazo un vidējo uzņēmumu problēmu risināšanai, jo īpaši sekmējot to piekļuvi tirgiem un to produktu vērtības palielināšanu;
Urges the Commission to draw up specific Community programmes to support small-scale coastal and non-industrial fisheries and shellfishing – activities that are generally conducted by small and medium-sized operating units – in order to help them to overcome their traditional structural difficulties by taking greater advantage of the opportunities afforded by the EFF, many of whose measures are already aimed exclusively at small and medium-sized concerns, and by specifically helping them to gain greater access to markets and enhance the value of their products;
mudina Komisiju un dalībvalstis veicināt zvejnieku un komandas kapteiņu pienācīgu apmācību, tostarp obligātās apmācības programmas, kurās zvejnieki, kam nav profesionālās kvalifikācijas, apgūtu zvejas paraugpraksi un jūras ekoloģijas pamatzināšanas, lai paaugstinātu kvalifikāciju statusu, piešķirot šai profesijai prestižu un piesaistot spējīgus jaunus cilvēkus, kuri būtu gatavi pieņemt profesionālo mobilitāti un pozitīvāk raudzīties uz uzņēmējdarbības iespējām zivsaimniecības nozarē, spētu apvienot visus tehniskos, zinātniskos un kultūras faktorus, kas vajadzīgi, lai mainītu plaši izplatīto viedokli par zivsaimniecību kā perifēru darbību;
Urges the Commission and the Member States to promote proper training for fishermen and skippers, including mandatory education schemes in ‘best practice’ in fishing and the basics of marine ecology for those requiring professional qualifications, with a view to enhancing the status of qualifications, giving prestige to the profession, and attracting more adaptable young people who would be capable of embracing occupational mobility, taking a more entrepreneurial attitude to the sector and incorporating all the technical, scientific and cultural elements needed to help overcome the widespread perception of fisheries as a peripheral activity;
uzsver, ka profesionālās kvalifikācijas ir galvenais faktors gan produktivitātes uzlabošanā, gan atalgojuma paaugstināšanā; atzīmē, ka kvalificētu darbinieku nodarbināšana ir tehnoloģiski attīstītu uzņēmumu raksturīga iezīme un nozīmē labāku atalgojumu, labāku izpratni par standartiem (un tādējādi lielāku iespēju nodrošināt atbilstību tiem), kā arī labāku izpratni par zvejas un ekosistēmu savstarpējo ietekmi un tās ievērošanu;
Emphasises that professional qualifications are a key factor in both improving productivity and raising wages; points out that skilled jobs are a feature of technologically advanced businesses and imply better remuneration, better knowledge of standards (and thus a greater likelihood of complying with them) and a better understanding of, and respect for, the interaction between fishing and ecosystems;
uzskata, ka visiem zvejā un gliemeņu zvejā nodarbinātajiem vīriešiem un sievietēm visās dalībvalstīs ir jānodrošina vienkāršāka piekļuve Eiropas Savienības finanšu instrumentiem un jāpiešķir līdzvērtīgs statuss, lai viņiem garantētu sociālo drošību un aizsardzību katras dalībvalsts sociālās labklājības sistēmā; uzsver, ka jāievieš finansiāla atbalsta stratēģija zivsaimniecības speciālistiem, kuru darba apjoms varētu samazināties vai kuri varētu zaudēt darbu tāpēc, ka zvejniecības jauda ir jāpieskaņo zivju krājumu pieejamībai vai zivju krājumu atjaunošanas plāniem;
Believes that all fishing and shellfishing operators, men and women alike, need to be guaranteed easier access to European Union financial instruments and accorded the same status in all Member States, so as to guarantee them social security cover and protection within the social welfare systems of each Member State; stresses that a strategy must be put in place to provide financial support to fishing professionals who, because fishing capacity has to be adjusted according to the availability of fish stocks, or to fish stock recovery plans, might see a decline in activity or might lose their job;
aicina, lai dalībvalstis atbilstīgi savām attiecīgajām darba tiesību normām noslēgtu koplīgumus, kas jāakceptē Eiropas flotēm, lai tajās uzlabotu darba apstākļus un drošību;
Calls on the Member States, within the framework of their respective labour laws, to reach collective agreements that should be accepted by European fleets in order to improve their working conditions and safety;
uzskata, ka ražotāji ir ciešāk jāiesaista svaigo zivju un citu zivsaimniecības ražojumu tirdzniecības ķēdē un ir jāsamazina starpnieku skaits, kā arī pastiprināti jānodrošina ražotāju organizāciju un citu ieinteresēto personu iesaistīšanās krājumu pārvaldībā un zivsaimniecības ražojumu pārdošanā, lai zvejas apakšnozari padarītu pēc iespējas ienesīgāku, un jāveicina un jāatbalsta visas ražotāju tiešās pārdošanas un tirdzniecības darbības, kas var saīsināt minēto produktu tirdzniecības ķēdi;
Considers it necessary to involve producers more closely in the marketing chain for fresh fish and other fishery products and to reduce the number of middlemen in the chain and, to an increasing extent, facilitate the involvement of producers‘ organisations and other stakeholders in the management of fisheries and the marketing of fishery products, the aim being to make the catching subsector as profitable as possible and to encourage and support all direct sales and marketing activities by producers capable of shortening the chain;
atgādina, ka jānodrošina stingra atbilstība Kopienas tirgū nonākušo zivsaimniecības produktu, tostarp importēto produktu, uzraudzības un sertifikācijas pasākumiem, lai garantētu šo ražojumu izcelsmes nosakāmību un to, ka tie ražoti ilgtspējīgos zivsaimniecības uzņēmumos, un, ja tas tā ir, tad jānodrošina arī to, ka šie produkti ir pienācīgi apstrādāti; turklāt norāda uz nepieciešamību nodrošināt, lai importētie produkti ir nosakāmas izcelsmes un atbilst veselības aizsardzības, vides un sociālajām prasībām, kas noteiktas Kopienas produktiem, tā radot godīgus konkurences apstākļus Kopienas tirgū;
Reiterates the need to ensure strict compliance with monitoring and certification measures for fishery and aquaculture products entering the Community market, including imports, in order to ascertain their identity and the fact that they come from sustainable fisheries and, if so, are properly processed; points, furthermore, to the need to ensure that imported products are traceable and satisfy the health, environmental and social requirements imposed on Community products, the aim being to create a level playing field on the Community market;
atzīmē, ka tādēļ, ka zveja ir darbība, kurā izmanto pašatjaunojošos resursus, pirmais un galvenais zivsaimniecības pārvaldības uzdevums ir tieši vai netieši kontrolēt kopējās zvejas darbības tā, lai garantētu zivsaimniecības produktu piegādes iedzīvotājiem, ievērojot resursu ilgtspējību;
Points out that, since fishing is an activity that exploits a self-renewable resource, the first and principal task of fisheries management is directly or indirectly to control total fishing effort in such a way as to achieve the objective of guaranteeing the supply of fish to the public within a framework of resource sustainability;
uzskata, ka ir būtiski svarīgi izveidot politisko sistēmu, lai ar nozari saistītus lēmumus varētu pieņemt vidējā termiņā un ilgtermiņā, piemērojot dažādus darbības plānus, kas ir savienojami ar jūras ekosistēmu, un zivsaimniecības specifisko būtību, un Eiropas flotu atšķirīgajām individuālajām īpatnībām;
Considers it essential to establish a political framework allowing decisions concerning the sector to be taken on a medium- and long-term basis, applying different operating plans consistent with the specific nature of marine ecosystems, fisheries and the distinctive features of individual European fleets and industries;
uzskata, ka, lai gan ES mērogā var formulēt ilgtermiņa stratēģiskos mērķus, ir jāparedz, ka reālā atbildība par atsevišķu darbības plānu izstrādi un īstenošanu ir dalībvalstīm un reģionālajām iestādēm, un Eiropas institūcijām tikai jāraugās, lai tiktu sasniegti galvenie mērķi;
Considers that, whilst long term strategic objectives may be formulated at EU level, real responsibilities in terms of developing and implementing individual operating plans should be given to Member States and regional bodies, with the European institutions playing a role in ensuring that key objectives are met;
uzskata, ka attiecībā uz visiem zivsaimniecības veidiem un/vai ģeogrāfiskajiem zvejas rajoniem ir jāizstrādā ilgtermiņa pārvaldības un zvejas resursu atjaunošanas plāni; aicina šos plānus izstrādāt piesardzīgi, ievērojot zinātniskos ieteikumus un paredzot atbilstību konsekventiem kritērijiem, kas nodrošinātu ekosistēmas pieejas izmantošanu; uzskata, ka plāni ir regulāri jāuzrauga, lai nepieciešamības gadījumā tos varētu pielāgot jebkuriem jauniem apstākļiem;
Considers that long-term management and recovery plans should be established for all EU fisheries and/or geographical fishing regions; calls for these to be precautionary in nature, to be based upon scientific advice, and to meet consistent criteria that will ensure an ecosystem approach; believes that the plans should be regularly monitored so that, if necessary, they can be adapted to any new circumstances;
uzskata, ka pārvaldības un resursu atjaunošanas plāni ir jāizvērtē no zinātniskā viedokļa un rūpīgi jāpārbauda, izmantojot simulāciju, lai nodrošinātu, ka ir lielas iespējas sasniegt to mērķus neatkarīgi no tā, ka pašreizējās zinātnes atziņās joprojām ir daudz neskaidrību par jūras vidi un zivju krājumu īpatnībām;
Considers that management and recovery plans should be scientifically assessed and rigorously tested, by means of simulations, to ensure that they have a high probability of achieving their aims despite the many uncertainties that are inherent in our scientific knowledge of the marine environment and the characteristics of fish stocks;
prasa, lai Komisija pārbauda visus alternatīvos pasākumus pārmērīgas zvejas novēršanai un iespējas modernizēt noteiktas zvejas flotes daļas, nepalielinot zvejas jaudu;
Urges the Commission to examine all alternative measures for tackling overfishing, as well as the possible ways of modernising certain parts of the fleet without increasing the fishing capacity;
uzskata, ka zivsaimniecības nozares pārstāvju tiešāka iesaistīšanās kopējās zivsaimniecības politikas veidošanā un pārvaldībā varētu būtiski samazināt izmetumu apjomu; uzskata, ka iespējami liels atbalsts ir jāsniedz uz rezultātiem balstītas pārvaldības izmēģināšanai; uzskata, ka tādēļ būs jāpārskata zvejas Kontroles regulas (Padomes regula (EK) Nr. 1224/2009) noteikumi, lai gan tā pieņemta tikai 2009. gada beigās;
Considers that more direct involvement of the fisheries sector in the formulation of the CFP and in its management might significantly reduce discards; considers that as much support as possible should be given to experiments with results-based management; considers that this will require the revision of the Control Regulation (Council Regulation (EC) No 1224/2009), even though it was only adopted in late 2009;
uzskata, ka zivsaimniecības nozares pārvaldības sistēmā jāatsakās no tradicionālās lejupejošās pieejas, bet ir jāuzsver gan reģionalizēšanas un subsidiaritātes principi (horizontālā decentralizēšana), nepieļaujot reģionālo diskrimināciju un neierobežojot zivsaimniecības politikas vispārējo īstenošanu, gan relatīvas stabilitātes principa novērtēšana un izvērtējums par to, vai saskaņā ar šādas novērtēšanas secinājumiem šo principu būtu jāpiemēro elastīgāk, kā arī nozares speciālistu un iesaistīto personu līdzdalība; ņemot vērā Kopienas flotes daudzveidīgās īpatnības, kategoriski noraida centienus pieņemt vienotu Kopienas zivsaimniecības pārvaldības modeli un tā vietā aicina pienācīgi ņemt vērā dažādo Eiropas jūru specifiskās īpatnības; tomēr uzsver, ka ir jāizvairās no tā, ka tiek apdraudētas vienlīdzīgas iespējas ražotājiem Eiropas tirgū vai konkurences nosacījumu saskaņošana;
Maintains that the management system for the fisheries sector must abandon the traditional top-down approach, laying emphasis instead on the principle of regionalisation and subsidiarity (horizontal decentralisation) without leading to regional discrimination or to disruption of the common implementation of fisheries policy, on the evaluation of the principle of relative stability and whether the conclusions of that evaluation require that principle to be applied more flexibly and on the participation of professionals in the sector and other stakeholders; firmly rejects, in view of the multifarious specific features of the Community fleet, any attempt to adopt a single Community fisheries management model, and calls instead for due account to be taken of the specific particularities of the various European seas; stresses, however, the need to avoid jeopardising either equality of opportunity among producers on the European market or the harmonisation of the conditions of competition;
prasa, lai Komisija izstrādā atsevišķu, skaidri definētu, liberālu, nebirokrātisku un vienkāršotu modeli mazo piekrastes zivsaimniecības uzņēmumu pārvaldībai jomās, kur Eiropas institūcijas nosaka vispārējus mērķus, kas dalībvalstīm jāsasniedz saskaņā ar to vietējo stratēģiju;
Urges the Commission to work for a separate, clearly defined, liberal and de-bureaucratised and simplified model for managing small-scale, coastal fisheries, where the European institutions set the overarching targets to be achieved by the Member States according to their own strategies;
atzīst potenciālu, kas piemīt pašpārvaldei un reģionalizācijai un ko varētu izmantot, veidojot noteikumu ievērošanas kultūru;
Recognises the potential that self-management and regionalisation offer for the creation of a culture of compliance;
uzskata, ka ieinteresēto pušu iesaistīšana zivsaimniecības pārvaldības politikas izstrādē un administrēšanā ļautu palielināt pārvaldības pasākumu efektivitāti, tādēļ uzskata, ka ir jāatzīst, jāveicina un jāparedz stimuli par pozitīviem jauninājumiem gan atsevišķām personām, gan vietējā vai dalībvalstu līmenī;
Believes that the involvement of stakeholders in the design and management of fisheries management policies can lead to more effective management measures, and thus believes that positive innovation at individual, local or Member-State level should be recognised, encouraged and incentivised;
uzskata, ka ir svarīgi rīkot plašāku apspriešanos un veikt analīzi par iespējamo kopējās zivsaimniecības politikas decentralizāciju, iesaistot visas ieinteresētās personas institūciju un nozares līmenī;
Considers it important to have more debate and analysis regarding the possible decentralisation of the CFP, with the participation of all stakeholders at institutional and sectoral level;
mudina Komisiju rūpīgi izpētīt iespējas pieņemt jaunus zivsaimniecības pārvaldības modeļus, ar kuriem papildina KPN un kvotu sistēmu, izņemot attiecībā uz jomām, kurās šī sistēma varētu būt piemērojama arī turpmāk, jo šāda kārtība atvieglotu pilnīga izmetumu aizlieguma politikas ieviešanu un ļautu daudz elastīgāk pieskaņot floti atbilstoši pašreizējai krājumu daudzveidībai un izplatībai, prasa, lai Komisija izpēta vai jāparedz kādas izmaiņas relatīvas stabilitātes principā un, jo īpaši, kā piekrastes kopienām, kuras ir ļoti atkarīgas no zivsaimniecības, var nodrošināt priekšrocības zivsaimniecības resursu sadalījumā, un ja izmaiņas nepieciešamas, jāizpēta, kādām tām jābūt;
Urges the Commission to carefully examine the possibility of adopting new fisheries management models that are complementary to the TAC and quota system, except where that system may continue to be appropriate, since such arrangements would facilitate the introduction of the no-discards policy and enable the fleet to be adapted in a more flexible way, in line with the actual diversity and distribution of stocks, urges the Commission to explore if any changes should be made to the principle of relative stability and, in particular, how coastal communities highly dependent on fisheries may be given preference in the share-out of fisheries resources;
uzskata, ka pārvaldības sistēma, kuras pamatā būtu zvejas piepūles princips, ļautu izvērst efektīvu pilnīga izmetumu aizlieguma politiku un vienkāršot pašreizējās administratīvās un kontroles procedūras, kuras prasa pārlieku daudz laika un dārgi izmaksā gan nozarei, gan dalībvalstu iestādēm;
Considers that a management system based on fishing effort could help develop an effective no-discards policy and simplify the current administrative and control procedures, which are excessively time-consuming and expensive for both the sector and the Member States‘ administrations;
uzskata, ka ir nepiemēroti veikt zvejas intensitātes novērtējumu pēc vienota parauga, neņemot vērā flotu un zvejas rīku daudzveidību; uzskata, ka zvejas intensitātes kontroles pasākumos jāņem vērā sugu daudzveidība, dažādie zvejas rīku veidi un novērtējumi par nozvejas apjomu ietekmi uz attiecīgo sugu krājumiem;
Considers it insufficient to measure fishing effort in a uniform way, without taking account of the diversity of fleets and gear; considers that action to control fishing effort should take account of the various species, the various types of fishing gear and the assessed impact of catches on stocks of each species;
uzskata, ka, mainot pārvaldības modeli, ir jāparedz piemērots pagaidu periods, kurā šis modelis tiktu ekskluzīvi piemērots katrā dalībvalstī, lai novērstu pēkšņas izmaiņas un novērtētu rezultātus pirms tā piemērošanas visā Kopienā;
Considers that any change in the management model should include a transitional period of application exclusively within each Member State, in order to avoid any sudden changes and to assess the results before extending its application to Community level;