natgillin/translations-raw huggingface dataset:
piekrīt SVF, ka krīzes pārvarēšana nav alternatīva koriģējošai rīcībai politikas jomā un pamatreformām, kas vajadzīgas, lai nostiprinātu Eiropas Monetārās savienības pamatus;
Agrees with the IMF that crisis management is not an alternative to the corrective policy actions and fundamental reforms needed to reinforce the foundation of the European Monetary Union;
uzsver, ka ir svarīgi palielināt euro zonas elastīgumu, pabeidzot tās institucionālās struktūras izveidi, kas pamatotos gan uz vajadzīgo darbību stimuliem, gan uz sankcijām;
Underscores the need for the euro zone to increase its resilience by finalising an institutional set-up based on both incentives and sanctions for necessary actions;
uzsver, ka Stabilitātes un izaugsmes pakts ir vienīgais spēkā esošais instruments, ar kuru var nodrošināt reglamentējošos pamatnoteikumus ES makroekonomiskās politikas nostādnēm un publiskajām finansēm;
Stresses that the SGP is the only existing regulatory instrument that can provide a fundamental regulatory framework for macro-economic policies and public finances in the EU;
norāda, ka pārskatā par euro pirmajiem desmit gadiem redzams, ka, pārejot uz euro bija vērojams palielinājums arī euro zonas valstu konkurētspējas atšķirībās, tādējādi pastiprinot tā ietekmi uz ekonomiski vājajām valstīm un euro zonas tirdzniecības bilancē izraisot būtisku nelīdzsvarotību; tomēr norāda, ka euro visai Savienībai ir devis būtiskas priekšrocības, piemēram, relatīvu ekonomikas stabilitāti, cenu stabilitāti un zemu inflācijas līmeni;
Notes that the changeover to the euro, as the report on the first ten years of the euro has shown, has also revealed a widening of divergences in competitiveness between the euro zone economies, thus exacerbating the consequences for the economically weak countries and leading to substantial trade imbalances within the euro zone; notes, however, that the benefits of the euro for the Union as a whole, for example in terms of relative economic stability, price stability and a low inflation rate, have been substantial;
uzsver, ka daudzām valstīm ir jāsaved kārtībā nodokļu sistēma un būtiski jāsamazina budžeta deficīts un valsts parāda apjoms; piekrīt Padomei, ka visās dalībvalstīs ir jānodrošina fiskālā ilgtspējība un jāpalielina ekonomikas izaugsme, un tādēļ piekrīt, ka ir jādefinē un atbilstoši jāīsteno fiskālās konsolidācijas un strukturālo reformu plāni;
Stresses the need for many countries to put their fiscal house in order and reduce significantly their deficit and debt levels; agrees with the Council on the need to ensure fiscal sustainability and enhanced economic growth and employment in all Member States, and therefore agrees that plans for fiscal consolidation and structural reforms need to be defined and implemented accordingly;
atzīmē, ka tādējādi var tikt pieņemtas finanšu konsolidācijas stratēģijas, kuras ievērojami ierobežos valdību spēju rīkoties; vienlaikus brīdina, ka šī stingrā budžeta politika nedrīkst novest pie tādiem pasākumiem, kas varētu apdraudēt ekonomikas atveseļošanos, darba vietu radīšanu un sociālo kohēziju;
Notes that this could lead to financial consolidation strategies which will greatly constrain the governments' capacity to act; at the same time, warns that these austerity packages should not lead to measures which could dampen economic recovery, employment creation and social cohesion;
uzskata, ka Stabilitātes un izaugsmes pakts ir svarīgs rīks, lai izdarītu spiedienu uz publisko finanšu ilgtspējību, kas rada ekonomisko atbildību euro zonā; atzīst, ka šā panta darbību kavējusi slikta īstenošana un ka tas nav bijis pietiekami efektīvs līdzeklis, lai pēc iespējas uzlabotu ekonomikas politiku katrā no dalībvalstīm un visā euro zonā kopumā; uzskata, ka šis ekonomikas politikas instruments nebija paredzēts izmantošanai ilgtspējīgā koriģējošā procesā, ar kuru kompensētu pašreizējo nelīdzsvarotību un īstenotu pārvaldību krīzes vai ļoti vājas izaugsmes laikā; uzskata, ka papildus līdzšinējo noteikumu piemērošanai dalībvalstīm jāīsteno tāda iekšpolitika, kas veicinātu izaugsmi, inovācijas, konkurētspēju un kvalitatīva mērķa sasniegšanu ‐ publiskā sektora deficīts nedrīkst pārsniegt noteiktus kritērijus;
Considers that the Stability and Growth Pact is an important tool for putting pressure on the sustainability of public finances, which has contributed to economic responsibility within the euro zone; recognises that it has been hampered by poor enforcement and has not given sufficient leverage for optimising the economic policies of each of the Member States and the euro zone as a whole; considers that this economic policy instrument was not designed to act as a sustainable corrective process to compensate for current imbalances and manage periods of crisis or of very low growth; takes the view that beyond the application of existing rules, Member States should implement internal policies to foster growth, innovation, competitiveness and a qualitative objective whereby the public deficit must not exceed certain benchmarks;
uzskata, ka Stabilitātes un izaugsmes paktā netiek ņemta vērā cita nelīdzsvarotība, piemēram, privātpersonu parādsaistības un norēķinu konta nelīdzsvarotība, kas arī ietekmē monetāro savienību;
Considers that the Stability and Growth Pact does not take into account other imbalances such as the ones in private debt and in current account, which also have an impact on monetary union;
konstatē, ka pat tad, kad bija kļuvis skaidrs, ka dažos gadījumos dalībvalstu sniegtie statistikas dati nebija pietiekami precīzi, pagājušajā sasaukumā, pārskatot direktīvu par Eiropas Kopienu Statistikas biroju, Padome pretojās Eiropas Parlamenta atbalstītajam priekšlikumam pilnvarot Eiropas Kopienu Statistikas biroju veikt revīziju, pamatojoties uz uzskaites dokumentāciju un veicot pārbaudi uz vietas;
Notes that, even after it became clear that the accuracy of statistical data reported by some Member States was questionable in some cases, during the previous parliamentary term when the directive on Eurostat was being revised, the Council was opposed to giving Eurostat the power to conduct the on-the-spot checks advocated by the European Parliament;
uzskata, ka Māstrihtas līguma izstrādātāji cerēja uz euro zonas dalībvalstu konkurētspējas konverģenci un neparedzēja tik lielas atšķirības, kuru rezultātā palielinājās novirzes, jo, satraucoties par dažu dalībvalstu maksātnespēju, tika palielinātas to riska prēmijas;
Considers that the authors of the Maastricht Treaty expected a convergence of competitiveness between Member States in the euro zone and had not anticipated the high degree of divergences, which ultimately led to an increase in the spreads, as fears concerning the solvency of some Member States drove up their risk premium;
norāda, ka pēdējos mēnešos ir izdarīti vairāki pagaidu izņēmumi attiecībā uz ES valsts atbalsta noteikumu piemērošanu ‐ pateicoties tiem, dalībvalstīm bija iespēja ierobežot krīzes ietekmi; norāda, ka izaugsmes fāzē, kurai tuvojamies, ir vajadzīgi stabili pamatnoteikumi, tādēļ ir pakāpeniski jāatgriežas pie ierastās valsts atbalsta kārtības, tā nodrošinot līdzvērtīgus konkurences apstākļus Eiropā;
Notes that the last months have seen a number of temporary exceptions to the application of European state aid norms, thanks to which the Member States had the opportunity to contain the impact of the crisis; notes that the growth phase, towards which we are heading, requires solid foundations and it is in this context that we need to return gradually to the normal state aid regime, thus ensuring a level playing field in Europe;
mudina padarīt stingrākus Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus, jo īpaši attiecībā uz preventīvajiem pasākumiem, kuros patlaban ietekmīgākais instruments, lai piespiestu dalībvalstis ievērot Padomes ieteikumus, ir savstarpēja spiediena izdarīšana; prasa Komisijai veikt stingrāku ekonomikas uzraudzību; uzskata, ka ir jāizpēta iespēja radīt fiskālo sistēmu konsolidēšanas stimulus;
Urges that the provisions of the Stability and Growth Pact be strengthened, especially its preventive arm, where the means of peer pressure is the strongest instrument presently available to make Member States comply with Council recommendations; calls for the economic surveillance carried out by the Commission to be given more teeth; considers that the possibility of creating incentives for fiscal consolidation has to be explored;
ierosina izveidot iedarbīgu stimulu un sankciju mehānismu, kuru piemērotu Stabilitātes un izaugsmes paktam un ar kuru varētu novērst pašreizējās krīzes padziļināšanos un nodrošināt, ka nākotnē neveidojas jauna krīze;
Proposes the setting up of an effective incentive and penalty mechanism to be applied to the implementation of the Stability and Growth Pact, which would contribute to preventing any worsening of the current crisis and ensure the prevention of a new crisis in the future;
uzskata, ka daudzpusējā uzraudzība un korekcijas pieprasījumi jāattiecina gan uz deficītu, gan uz pārpalikumu atbilstīgi katras dalībvalsts īpašajai situācijai, piemēram, demogrāfiskajai situācijai, un jāņem vērā privātpersonu parādsaistību līmenis, izmaiņas algās salīdzinājumā ar darba ražīgumu un nodarbinātības ‐ jo īpaši jauniešu nodarbinātības ‐ attīstības tendences un norēķinu konta bilance; uzskata, ka šie elementi ir jāizmanto kā brīdinājuma signāli, ja tos nevar izmantot tāpat kā stabilitātes pakta kritērijus; uzskata, ka publisko finanšu datiem jābūt pārredzamākiem, un atzinīgi vērtē Komisijas priekšlikumu par statistikas datu kvalitāti;
Believes that multilateral surveillance and requests for adjustment must be directed at situations of both deficit and surplus, taking account of each country's specific circumstances, in terms of demography for example, and that they must have regard to levels of private debt, trends in wages compared to labour productivity, employment – especially youth employment – and current-account balances; considers that these factors, if they cannot be employed in the same way as the current stability pact criteria, should be used as warning signals; believes more transparency is needed with respect to public finance data, and welcomes the Commission proposal on the quality of statistical data;
mudina Komisiju, izmantojot savas skaidri noteiktās kompetences euro zonā, ieviest stingrāku sankciju mehānismu, lai piespiestu dalībvalstis ievērot Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumus;
Urges the Commission to put in place an enforced European sanctioning mechanism which is under its clear competence within the euro zone in order to force Member States to respect the rules of the Stability and Growth Pact;
uzskata, ka Stabilitātes un izaugsmes pakts nav izrādījies pietiekami iedarbīgs fiskālās politikas koordinēšanas instruments, jo tā paļāvība uz katras valsts politiku radīja ar izpildi un informācijas godīgumu saistītas problēmas, jo nebija izdevies fiskālo politiku saistīt ar nodarbinātības līmeņiem un jaunu darba vietu radīšanu tā, lai veidotu līdzsvarotu ekonomikas politikas pasākumu kopumu, un jo netika risināts jautājums par reālu konverģenci, konkurētspēju un sinerģijas radīšanu euro zonā; tādēļ uzskata, ka ekonomiskā līdzsvara stiprināšanai euro zonā ir dziļāk jāsaskaņo dalībvalstu un jo īpaši euro zonas valstu ekonomiskā politika;
Takes the view that the Stability and Growth Pact proved not to be efficient enough in coordinating fiscal policies, that its reliance on individual countries' policies raised problems with enforcement and fairness of information, that it failed to make the link with employment levels and job creation in such a way as to generate a properly balanced economic policy mix, and that it also failed to address the issues of real convergence, competitiveness and creation of euro zone synergies; takes the view, therefore, that there is a need for further coordination among Member States, and the euro zone economies in particular, in order to strengthen the economic balance in the euro zone;
uzskata, ka kopā ar Eiropas Parlamentu pieņemtās ekonomikas politikas vispārējās pamatnostādnes (EKVP) attiecībā uz stabilitāti un izaugsmi būtu jāizmanto kā pamats debatēs un dalībvalstu budžetu izvērtēšanā pirms to iesniegšanas attiecīgajos dalībvalstu parlamentos;
Considers that the broad economic policy guidelines both for stability and growth established jointly with Parliament should be used as a framework for discussion and evaluation of the Member States' budgets – before their presentation to the respective national parliaments;
uzskata, ka papildus vienotas valūtas ieviešanai euro zonas dalībvalstīm jāveic arī turpmāki pasākumi, paredzot kārtību, kādā kopā emitē obligācijas un pārvalda daļu no valsts parāda, kas ļautu īstenot detalizētāku daudzpusējo uzraudzību, garantēt visas euro zonas tirgus lielāku pievilcību un veikt parāda kopīgu pārvaldību;
Believes that, in addition to having a single currency, the euro zone countries should go a step further by making arrangements for a mutual issue and management of a proportion of Member States' sovereign debt providing a basis for more complex multilateral surveillance with assistance from the EMF and EFSF, in order to ensure that the euro zone market as a whole is more attractive and for joint debt management;
uzskata, ka strukturālo reformu ieviešanai, jo īpaši sociālās izplatīšanas sistēmu pieņemšanai un restrukturēšanai jaunajās dalībvalstīs, nepieciešams spēcīgs Savienības atbalsts un solidaritāte; neatkarīgi no jebkādas globālās finanšu, ekonomikas un sociālās krīzes jāturpina paplašināt euro zonu un valūtas kursa mehānismu (ERM II), uzņemot jaunas dalībvalstis, kuras izpildījušas Māstrihtas kritērijus; šādi lēmumi cita starpā pierādītu pašas euro zonas stabilitāti un ilgtspējību;
Considers that the implementation of the structural reforms, especially the adaptation and restructuring of the social distribution systems in the new Member States, needs strong support and solidarity from the Union; regardless of any global financial, economic and social crisis situation, the euro zone and the ERM II have to be further enlarged by new Member States which have fulfilled the Maastricht criteria; such decisions, inter alia, would prove the stability and sustainability of the euro zone itself.
uzskata, ka labākais veids, kā izvairīties no plaisas rašanās euro zonā, ir euro zonas dalībvalstu būtisko konkurētspējas atšķirību izlīdzināšana, pielāgojot algu paaugstinājumus ražīguma pieaugumam un prognozētajai inflācijai;
Considers that levelling out the existing major differences in competitiveness within the euro zone by keeping wage increases in line with productivity gains and inflation expectations is key to avoiding the emergence of rifts within the euro zone;
prasa ievērojami uzlabot sociālo dialogu par makroekonomikas jautājumiem, jo šāds dialogs nevar būt tikai sociālo partneru informēšana par ierosinātajām vai pieņemtajām pamatnostādnēm;
Calls for substantial improvement in the social dialogue on macro-economic issues, which must entail more than merely informing the social partners about guidelines proposed or adopted;
aicina Komisiju un Padomi definēt plašas ES kopējās pamatnostādnes, ar kurām ievieš ilgtspējīgu tirgus ekonomiku; uzskata, ka šādas pamatnostādnes jānosaka katru gadu, pamatojoties uz novērtējumu par algu un ražīguma tendencēm dalībvalsts un Eiropas līmenī, ko īsteno atbilstoša sociālā dialoga veidā;
Calls on the Commission and the Council to define broad common guidelines for the EU to implement a sustainable market economy; believes that such guidelines should be defined annually on the basis of an assessment which includes wage/productivity evolution at national and European level through proper social dialogue;
112. prasa kopēju budžeta stratēģiju, lai atjaunotu un saglabātu ES kā ilgtermiņa ekonomiskās izaugsmes zonu; 113.
112.Calls for a common budgetary strategy in order to restore and safeguard the EU as a long-term economic growth area; 113.
uzskata, ka valsts izdevumi, kas pienācīgi izmantoti nākotnes vajadzībām (izglītībai, apmācībai, infrastruktūrai, izpētei, videi u. c.), var stabilizēt ekonomiku, laika gaitā veicinot spēcīgu un stabilu izaugsmi; uzskata, ka kvalitatīvi un racionāli valsts izdevumi savienojumā ar uzņēmējdarbības sekmēšanu un privātā sektora inovācijas potenciāla attīstīšanu var veicināt ekonomisko un sociālo progresu;
Considers that public expenditure used efficiently with a view to the future (on education, training, infrastructure, research, environment etc.) can stabilise the economy by nourishing healthy, sustained growth over time; takes the view that high-quality, responsible public spending combined with fostering the entrepreneurial and innovative potential of the private sector can drive economic and social progress;
uzsver, ka ir svarīgi pastiprināt saikni starp Stabilitātes un izaugsmes paktu, makroekonomiskajiem līdzekļiem un ES stratēģijā 2020. gadam paredzētajām valsts reformu programmām, tos prezentējot saskaņoti, tostarp pastiprinot valstu budžetu salīdzināmību attiecībā uz dažādu kategoriju izdevumiem; uzskata, ka dalībvalstīm attiecīgais valsts ekonomikas politikas virziens jāuzskata ne vien par nacionālo interešu, bet arī par kopīgo interešu jomu un atbilstoši jāizstrādā sava politika; atgādina, ka ir pieaugusi ekonomikas politikas vispārējo pamatnostādņu nozīme;
Stresses the importance of establishing a stronger link between the Stability and Growth Pact, macroeconomic instruments and the Europe 2020 National Reform Programmes by presenting them in a coherent way, thereby also making for enhanced comparability of national budgets in terms of spending in different categories; believes that Member States should view their respective economic policies not only as a matter of national interest, but also as a matter of common interest, and should formulate their policies accordingly; reminds the Member States of the enhanced role of the Broad Economic Policy Guidelines;
uzstāj ‐ lai stratēģija “ES 2020” būtu ticama, 27 dalībvalstu budžetiem un ES budžetam nepieciešama lielāka saskaņotība un papildināmība; uzsver, ka ES budžetam resursu apvienošanas ziņā jāgūst lielāka ietekme;
Insists that, if the Europe 2020 strategy is to be credible, greater compatibility and complementarity are needed between the national budgets of the 27 EU Member States and the EU budget; emphasises the greater role the EU budget should play in terms of pooling resources;
uzskata, ka ilgtermiņa ieguldījumos saprātīgi veiktiem valsts ieguldījumiem ir lielākais sviras efekts; ierosina paplašināt EIB pilnvaras, tajās iekļaujot tiesības emitēt eiroobligācijas, lai varētu veikt ieguldījumus svarīgākajos struktūrprojektos atbilstoši ES stratēģiskajām prioritātēm;
Considers that public investment that is targeted smartly can have a major leverage effect on long-term investment; proposes extending the mandate of the EIB to include the ability to issue Eurobonds to invest in major structural projects in accordance with the EU strategic priorities;
uzsver, ka vienotā valūta var darboties vienīgi tad, ja dalībvalstis koordinē savu budžeta politiku un savstarpēji dalās attiecīgajā grāmatvedības informācijā; atzīst, ka šajā procesā ir vajadzīga cieša sadarbība ar dalībvalstu parlamentiem;
Points out that a common currency can only operate if Member States coordinate their budgetary policies and open their books to each other; recognises that this process requires close cooperation with national parliaments;
aicina Komisiju un Padomi ar Statistikas biroja palīdzību uzlabot dalībvalstu budžetu izdevumu salīdzināmību, lai varētu noteikt, vai īstenotās politikas ir papildinošas vai saskanīgas;
Calls on the Commission and the Council, with Eurostat's support, to improve the comparability of spending under national budgets in order to identify policy complementarity or convergence;
norāda, ka atgūšanās no finanšu, ekonomikas un sociālās krīzes un valsts parāda krīzes pārvarēšana būs ilglaicīgs process, kuram ir jābūt labi sagatavotam, nodrošinot līdzsvarotu un ilgtspējīgu attīstību; atzīst, ka, iespējams, vajadzēs pieļaut kompromisus starp izaugsmi, taisnīgumu un finanšu stabilitāti un ka par to būs jāpieņem politiski lēmumi; aicina Eiropas Komisiju iesniegt priekšlikumus par finanšu attīstību, ņemot vērā šos mērķus, jo īpaši attiecībā uz stratēģiju “ES 2020”, un precizēt kompromisus, par kuriem vajadzības gadījumā būs jāpieņem politisks lēmums; pauž cerību, ka tas varētu kalpot par pamatu tam, lai Eiropas Savienība varētu organizēt debates un salīdzināt politikas virzienus pēc apspriešanās ar visām finanšu tirgus reformā iesaistītajām pusēm (bankām, ieguldītājiem, noguldītājiem un sociālajiem partneriem); aicina Komisiju šajā procesā ciešāk iesaistīt Eiropas Parlamentu, jo īpaši izstrādājot un pēc tam īstenojot stratēģiju “ES 2020”;
Notes that recovery from the financial, economic and social crisis and an exit from the sovereign debt crisis will require a long-term process which must be well designed and ensure balanced and sustainable development; acknowledges that compromises may have to be made between growth, fairness and financial stability and that such compromises must be the subject of political decision making; asks the Commission to present financial development proposals that take these aims into account, particularly with regard to the EU 2020 strategy, and to explain the types of compromise on which political choices may have to be made; hopes that this will provide a basis on which the Union can facilitate debate and permit policy comparisons, following consultation with all parties that have a stake in financial-market reform (banks, investors, savers and the social partners); calls on the Commission, furthermore, to involve the European Parliament more closely in this process, particularly when devising and then implementing the EU 2020 strategy;
mudina Eiropas Savienību uzlabot pretciklisku ekonomikas politikas pārvaldības instrumentu pieejamību;
Urges the Union to better equip itself with countercyclical economic policy management instruments;
uzskata, ka Lisabonas līgums nodrošina visus šajā posmā nepieciešamos instrumentus, lai veiktu reālu Savienības ekonomikas pārvaldību un labāk uzraudzītu dalībvalstu finanšu stāvokli;
Considers that the Lisbon Treaty provides all the instruments needed at this stage to put in place real economic governance of the Union and better surveillance of the state of public finances in the Member States;
uzskata par svarīgu, ka Vienotā tirgus aktā tiek iekļauta tālejoša programma sociālajā un patērētāju aizsardzības jomā, paredzot sociālo klauzulu visos ar iekšējo tirgu saistītos tiesību aktos, tiesību aktos par pakalpojumiem ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi, likumdošanas programmās darba ņēmēju tiesību stiprināšanai, vērienīgā tiesību aktu paketē patērētāju aizsardzībai, kas uzlabotu iedzīvotāju ikdienas dzīvi, un nosakot uzlabotu nodokļu koordinēšanu, saskaņojot uzņēmumu peļņas nodokļa bāzi un PVN likmi;
Considers it essential that the Single Market Act include an ambitious agenda for social and consumer protection in the form of the insertion of a social clause in all legislation related to the internal market, legislation on services of general economic interest, a legislative agenda to strengthen workers' rights, an ambitious legislative package for consumer protection that makes a difference to the daily lives of citizens and better tax coordination by means of harmonisation of the corporate tax base and VAT rates;
norāda, ka visiem ir jāatbalsta iekšējais tirgus kā ES projekta centrālais elements un kā pamats ilgtspējīgas labklājības radīšanai Eiropas Savienībā;
Notes that the internal market requires the support of all as a cornerstone of the European project and the foundation of sustainable wealth creation in the EU;
uzsver, ka iekšējais tirgus ir viens no Eiropas izaugsmes dzinējspēkiem; uzsver, ka stratēģija “ES 2020”ir jāizmanto kā konkrēta izaugsmes un nodarbinātības programma, lai pārvarētu ekonomikas krīzi un stiprinātu iekšējo tirgu;
Points out that the internal market is one of the main drivers of European growth; underlines that the EU 2020 strategy should serve as a concrete program for growth and employment with a view to facing the economic crisis and strengthening the internal market;