natgillin/translations-raw huggingface dataset:
ņemot vērā Kartahenas rīcības plānu 2010.–2014. gadam par kājnieku mīnu izraisīto ciešanu izbeigšanu, kas pieņemts Otrajā 1997. gada Otavas konvencijas pārskatīšanas konferencē, kas notika Kolumbijas pilsētā Kartahenā no 2009. gada 30. novembra līdz 4. decembrim,
having regard to the ‘Cartagena Action Plan 2010-2014: Ending the Suffering Caused by Anti-personnel Mines’ adopted at the Second Review Conference of the 1997 Ottawa Convention, which took place in Cartagena, Colombia, from 30 November to 4 December 2009,
ņemot vērā Komisijas vadlīnijas par Eiropas Kopienas Pretmīnu pasākumiem 2008.–2013. gadam,
having regard to the Commission Guidelines on European Community Mine Action 2008-2013,
ņemot vērā daudzās Parlamenta rezolūcijas par kasešu munīciju, no kurām visnesenākā pieņemta 2010. gada 8. jūlijā Pieņemtie teksti, P7_TA(2010)0285 .
having regard to its numerous resolutions on cluster munitions, most recently that of 8 July 2010 Texts adopted, P7_TA(2010)0285 .
, un par 94 valstu parakstīto Konvenciju par kasešu munīciju, kas stājās spēkā 2010. gada 1. augustā,
, and on the Oslo Convention on Cluster Munitions signed by 94 states, which came into force on 1 August 2010,
ņemot vērā Apvienoto Nāciju Organizācijas 2009. gada dienesta ziņojumu par pretmīnu pasākumiem,
having regard to the 2009 United Nations Mine Action Service Report,
ņemot vērā Ārlietu komitejas ziņojumu ( A7-0211/2011 ),
having regard to the report of the Committee on Foreign Affairs ( A7-0211/2011 ),
tā kā līdz 2010. gada 1. decembrim 156 valstis ir oficiāli piekritušas uzņemties Mīnu aizlieguma līguma saistības;
whereas, by 1 December 2010, 156 States had formally agreed to be bound by the Mine Ban Treaty,
tā kā daudzās cietušajās valstīs, kur konflikts ir beidzies, bet joprojām ir palikuši lieli bruņotie spēki, mīnu neitralizēšanai tiek atvēlēts nepietiekams militārais personāls;
whereas little military manpower has been committed to mine clearance in many afflicted countries where conflict has ceased but where large local armed forces remain,
atzinīgi vērtē to, ka 156 valstis ir pievienojušās Mīnu aizlieguma līgumam, ieskaitot 25 ES dalībvalstis, bet pauž nožēlu, ka 37 valstis to joprojām nav parakstījušas; mudina visas valstis, kas vēl nav pievienojušās Mīnu aizlieguma līgumam un Konvencijai par kasešu munīciju, pieņemt šos dokumentus; jo īpaši mudina tās ES dalībvalstis, kuras vēl nav pievienojušās līgumam, izdarīt to un aicina veidot lielāku sinerģiju starp dažādiem starptautiskajiem instrumentiem;
Strongly welcomes the fact that 156 countries have now signed and ratified the Mine Ban Treaty, including 25 EU Member States, but regrets that some 37 countries have still not signed; urges all non-party states to accede to the Mine Ban Treaty and the Convention on Cluster Munitions; urges, in particular, those EU Member States that have yet to accede to the Treaty to do so and encourages greater synergy between the various international instruments;
ļoti atzinīgi vērtē to, ka Konvencijai par kasešu munīciju pašlaik ir pievienojušās 56 valstis, tostarp 15 ES dalībvalstis; atzinīgi vērtē arī 2010. gada Vjentjanas deklarāciju un tās rīcības plānu; aicina ES un tās dalībvalstis veicināt Mīnu aizlieguma līguma un Konvencijas par kasešu munīciju vispārināšanu un īstenošanu;
Strongly welcomes the fact that 56 countries have now joined the Convention on Cluster Munitions, including 15 EU Member States; welcomes, also, the adoption of the 2010 Vientiane Declaration and its action plan; calls on the EU and its Member States to promote the universalisation and implementation of both the MBT and the CCM;
pilnībā atbalsta Kartahenas rīcības plāna īstenošanu, kurā sniegts detalizēts piecu gadu saistību plāns visās pretmīnu pasākumu jomās, un aicina Padomi pēc iespējas drīzāk pieņemt lēmumu šā plāna atbalstam;
Supports fully the implementation of the Cartagena Action Plan, that provides for a detailed five-year plan of commitments in all areas of mine action, and calls on the Council to adopt a decision in support of this Plan as soon as possible;
uzsver vajadzību panākt sinerģiju starp dažādiem pretmīnu pasākumu aspektiem, jo īpaši attiecībā uz humānajiem un attīstības aspektiem, kā arī palielinot vietēja līmeņa ieinteresētību un līdzdalību attiecīgajos projektos, lai labāk reaģētu uz tieši skarto iedzīvotāju vajadzībām;
Stresses the need to find synergy between the various dimensions of mine action, with special regard to humanitarian and development aspects, also by increasing local ownership of and participation in related projects, in order to better respond to the needs of the people directly affected;
atzinīgi vērtē to, ka vēl septiņas valstis ir paziņojušas par savu neitralizēšanas darbību pabeigšanu 2009. un 2010. gadā, palielinot šādu valstu skaitu līdz 16;
Welcomes the fact that a further seven countries announced completion of their clearance activities in 2009 and 2010, bringing the total number of states having done so to 16;
atzīst, ka ASV ir bijušas vadošais vispasaules sponsors pretmīnu pasākumiem, ievērojami atbalstot starptautiskās programmas, lai neitralizētu mīnētās teritorijas un palīdzētu cietušajiem, kā arī ir nodrošinājušas atbilstību lielākai daļai Mīnu aizlieguma līguma galveno normu, un tādēļ mudina ASV pievienoties šim līgumam;
Recognises that the US has been the leading global sponsor of mine action, strongly supporting international programmes to clear mined areas and to help victims, and has already complied with most of the key provisions of the Mine Ban Treaty, and therefore encourages the US to accede to the Treaty;
, domājams, ir vislielākais
Case study – Afghanistan
atzīst, ka joprojām notiekošais konflikts daudzos apgabalos padara mīnu neitralizāciju īpaši bīstamu un ka Talibans ir uzbrucis ANO birojiem un gan vietējam, gan starptautiskajam personālam;
Recognises that the ongoing conflict in many areas renders mine clearance exceptionally hazardous and that the Taliban has targeted UN offices and both local and international personnel;
atzinīgi vērtē to, ka operācijas gandrīz pilnībā balstās uz apmēram 10 000 vietējiem darbiniekiem, kuri saņem starptautisko atbalstu, un ka tādējādi tiek stiprināta procesa vietējās līdzdalības sastāvdaļa;
Welcomes the fact that operations rely almost exclusively on some 10 000 local personnel with international support, strengthening the ownership component of the process;
pauž bažas par Afganistānas centrālās un provinču līmeņa valdības acīmredzamo nevēlēšanos uzņemties atbildību par pretmīnu pasākumiem;
Expresses concern at the apparent unwillingness of the Afghan Government at central and provincial levels to assume responsibility for mine action;
Situācijas analīze ‐ Angola
Case study – Angola
Situācijas analīze ‐ Bosnija
Case study – Bosnia
norāda uz uzlabojumiem pretmīnu pasākumu pārvaldībā, izveidojot BH Pretmīnu pasākumu centru, taču pauž nožēlu, ka BH ir ļoti atpalikusi no finansējuma un neitralizēšanas mērķiem, kas noteikti tās pagarinājuma pieprasījumā saskaņā ar Mīnu aizlieguma līgumu;
Notes the improvements in mine action management through the establishment of the BiH Mine Action Centre, but regrets that BiH has fallen far behind the funding and clearance targets laid out in its extension request under the Mine Ban Treaty;
atzīst, ka valdībai ir ievērojamas grūtības ar resursu mobilizāciju un ka ir vēl ir jāpieņem Pretmīnu pasākumu stratēģija 2009.–2019. gadam; pauž nožēlu, ka valdības galvenā par pretmīnu pasākumiem atbildīgā organizācija ‐ Atmīnēšanas komisija ‐ nav tikusies ne ar ziedotāju pārstāvjiem, kas atrodas Sarajevā jau vairākus gadus, ne arī ar tās locekļiem, kas piedalījās Mīnu aizlieguma līguma starptautiskajās sanāksmēs pēc līguma Otrās pārskata konferences 2009. gadā; mudina valdību pilnībā iesaistīties pretmīnu pasākumos, lai nodrošinātu to stratēģisko plānošanu un pārvaldību;
Recognises that resource mobilisation poses major challenges for the government and that the Mine Action Strategy 2009–2019 has yet to be adopted; regrets that the government's principal body in charge of mine action, the Demining Commission, has not met with donor representatives based in Sarajevo for some years and that its members have not attended international meetings of the Mine Ban Treaty since the treaty's Second Review Conference in 2009; urges the government to take full ownership of mine action to ensure its strategic planning and management;
norāda, ka BH strādā 33 akreditētas atmīnēšanas organizācijas, tomēr vairāk varētu izmantot militāro personālu;
Notes that 33 accredited demining organisations operate in BiH but that greater use could be made of military manpower;
Palīdzība cietušajiem
Victim assistance
atzinīgi vērtē to, ka ar pretmīnu pasākumu palīdzību cietušo skaits ir krasi samazinājies, tomēr pauž lielu nožēlu, ka 2009. gadā no visiem cietušajiem 70 % bija civiliedzīvotāji, un īpaši pauž nožēlu par cietušo bērnu lielo īpatsvaru;
Welcomes the fact that, through mine action, the rate of casualties has been drastically reduced but much regrets the fact that civilians made up 70% of all casualties in 2009 and especially deplores the high proportion of child casualties;
pauž nožēlu, ka mazāk nekā pusē mīnu iedarbībai pakļauto valstu pēc mīnu iedarbības izdzīvojušie vai viņu pārstāvju organizācijas piedalījās palīdzības īstenošanā cietušajiem, un atbalsta nepieciešamību pilnībā ievērot šādu izdzīvojušo viedokļus un tiesības; mudina starptautisko sabiedrību un ES ievērojami palielināt finansējumu palīdzības sniegšanai cietušajiem, taču ne uz mīnu neitralizēšanas rēķina;
Regrets that landmine survivors or their representative organisations participated in the implementation of victim assistance in less than half of the affected countries, and agrees that such survivors' views and rights must be fully respected; urges the international community and the EU to significantly increase the proportion of its funding available for victim assistance but not at the expense of mine clearance;
Progress mīnu meklēšanas un izpētes tehnikā
Progress in mine detection and survey techniques
atzīst, ka vietējie iedzīvotāji mīnu iedarbībai pakļautajās teritorijās ir vislabākais sākotnējais rādītājs par to, kur pastāv mīnu draudi;
Recognises that local people in mine-afflicted areas are the best initial indicators of where a mine threat exists;
norāda, ka visauglīgākās izredzes tehniskajiem uzlabojumiem mīnu meklēšanā gulstas uz pielāgotām metodēm, pamatojoties uz vairāku tehnoloģiju apkopošanu, lai izvairītos no nelaimes gadījumiem un veiktu atmīnēšanu, minimāli ietekmējot vidi;
Notes that the most fruitful prospects for technical advances in detection lie in tailor-made methods based on the combination of a number of technologies, in order to avoid casualties and perform demining with minimal environmental impact;
atzīst, ka pienācīgi veikta izpēte ir tikai tik vērtīga, cik precīzi un efektīvi ir tai sekojošie ziņojumi, un ka ziedotājiem ir jānodrošina, lai viņu finansējums šādām darbībām tiktu lietderīgi izlietots;
Recognises that properly conducted survey is only as valuable as the accuracy and efficiency of subsequent reporting and that donors need to ensure that their funding of such activity is well spent;
aicina Komisiju piešķirt turpmāku izpētes finansējumu mīnu izpētes un meklēšanas tehnoloģijām un tehnikai ciešā sadarbībā ar starptautiskiem partneriem, kuri ir specializējušies šajā jomā, kā arī izmantot 7. pamatprogrammas finansējumu un drošības pētniecības nozarei pieejamos līdzekļus;
Calls for the Commission to allocate further research funding to mine survey and detection technologies and techniques, in close international cooperation with those specialising in this field, and to use funds available in the context of Framework Programme 7 and the Security Research sector;
Virzība uz APL apdraudējuma beigām
Towards an end to the APL threat
pauž bažas par resursu novirzīšanu “mīnu neitralizēšanai” tādos apgabalos, kur ir neliels humānās vai ekonomiskās attīstības apdraudējums vai kur ir radīts iespaids par apdraudējumu, bet realitātē tāds nav, mazinot koncentrēšanos uz apgabaliem, kuros ir augsts dzīvības apdraudējums; prasa vairāk pievērsties uzlabotai operāciju plānošanai un vadīšanai un precīzākai aizdomīgo apgabalu izpētei un ziņošanai par tiem;
Is concerned at the diversion of resources into ‘mine clearance’ in areas where there is little threat in humanitarian or economic development terms, or where there is a perception of a threat but no reality, to the detriment of a focus on areas of high threat to life; calls for greater emphasis on improved planning and management of operations and more accurate initial survey and reporting of suspect areas;
pauž bažas par tādu militāro noliktavu nepietiekamo drošību un kontroli, kurās uzglabā ieročus un sprāgstošu munīciju, tostarp kājnieku mīnas, jo īpaši valstīs, kurās notiek sacelšanās un nemieri;
Expresses concern at the poor security and control of military magazines holding weapons and explosive ordnance, including landmines, particularly in countries in revolt and disorder;
uzskata, ka starptautiskajai sabiedrībai vajadzētu koncentrēt uzmanību uz tām valstīm, kuras vismazāk spēj sev palīdzēt, un uz mīnu neitralizēšanu un palīdzību upuriem, un ka galvenajam mērķim vajadzētu būt ātrāk virzīties uz tādu situāciju, kurā valstis var paziņot, ka tajās vairs nepastāv mīnu apdraudējums dzīvībai un ekonomiskajai attīstībai;
Believes that the international community should focus its attention on those countries least able to help themselves and on mine clearance and assistance to victims, and that the aim should be to move more rapidly to a situation where countries can be declared free of mine threat to life and economic development;
mudina ziedotājus sniegt finansējumu, nodrošinot efektīvāku mērķu noteikšanu, uzraudzību un izvērtējumu;
Urges donors to provide funding with more effective targeting, monitoring and evaluation;
uzskata, ka centieni jākoncentrē uz lielākas vietējās veiktspējas radīšanu un attīstīšanu, kas var ietvert vietējā personāla īpašu apmācību strukturētā un profesionālā veidā vai uz tādu militāro vienību izmantošanu pēckonflikta situācijās, kas īpaši apmācītas humanitārai atmīnēšanai;
Believes that efforts should be concentrated on generating and developing greater local capacity, this may include specially trained local personnel on a structured and professional basis or greater use of military units in post conflict situations, specifically trained for humanitarian demining;
prasa uzlabot nacionālo plānošanu, mudinot izmantot labāko praksi, un veicināt starptautisko koordināciju pretmīnu pasākumos, kas efektīvāk novirzītu resursus uz teritorijām ar prioritārām vajadzībām, vienlaikus nodrošinot, ka birokrātiskās struktūras ir nelielas;
Calls for improved national planning, drawing on best practice, and enhanced international coordination of mine action that more effectively targets resources to areas of priority need while maintaining light bureaucratic structures;
pauž nožēlu, ka līdz šim pretmīnu pasākumu programmu finansēšanā nav izmantota ne Stabilitātes instrumenta ārkārtas palīdzība (3. pants), ne ilgtermiņa sastāvdaļa (4. pants);
Regrets that so far neither the exceptional assistance (Article 3) nor the long-term component (Article 4) of the Instrument for Stability have been used for the funding of mine action programmes;
uzsver, ka pretmīnu pasākumu veiktspēja sniegs būtisku ieguldījumu pēckonflikta atbruņošanā, demobilizācijā un rehabilitācijā, tostarp nodrošinot augsti vērtētu apmācību un darbu bijušiem karavīriem;
Stresses the capacity for mine action to make significant contributions to post-conflict disarmament, demobilisation and rehabilitation, not least by providing highly respected training and work for former combatants;
aicina Komisiju atjaunot tās “Pamatnostādnes par Eiropas Kopienas Pretmīnu pasākumiem 2008.–2013. gadam”, lai atspoguļotu ierosinātās izmaiņas institucionālajā un finansējuma arhitektūrā, lai nodrošinātu ātrāku un efektīvāku finansējuma sadali, lai sniegtu skaidras instrukcijas finansējuma saņemšanai, koncentrējoties uz steidzamākajām prioritātēm un labāko praksi, lai paredzētu palīdzības paketes, kas radītu iespēju valstīm, kurām ir vislielākās vajadzības, izpildīt Mīnu aizlieguma līgumā paredzētās saistības, un lai uzraudzītu un pienācīgi izvērtētu finansējuma efektivitāti;
Calls on the Commission to update its ‘Guidelines on European Community Mine Action 2008-2013’, to reflect proposed changes in the institutional and funding architecture, to ensure more rapid and flexible dispersal of funds, to provide clear instructions to access funding, focusing on the most urgent priorities and best practice, to foresee ‘packages’ of assistance to enable the most needy countries to comply with their Mine Ban Treaty obligations and to monitor and evaluate properly the effectiveness of funding;
uzsver, ka pretmīnu pasākumiem jābūt valsts stratēģiju obligātam elementam, ja zināms, ka valstī ir mīnas un/vai tās tiek uzkrātas;
Underlines that mine action should form a compulsory element of country strategies where mines are known to exist and/or to be stockpiled;
uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei un dalībvalstu valdībām, Eiropas Ārējās darbības dienestam un Komisijai, Apvienoto Nāciju Organizācijai, Amerikas Savienoto Valstu prezidentam, ASV Kongresam, no mīnu iedarbības visvairāk cietušo valstu valdībām un starptautiskām NVO.
Instructs its President to forward this resolution to the Council and Member State governments, the European External Action Service and the Commission, the United Nations, the President of the United States and the US Congress, the governments of the most mine-afflicted countries and international NGOs.
B7-0442 , 0443 , 0458 , 0459 , 0460 un 0461/2011
B7-0442 , 0443 , 0458 , 0459 , 0460 and 0461/2011
ņemot vērā iepriekšējās rezolūcijas par Kongo Demokrātisko Republiku,
having regard to its earlier resolutions on the Democratic Republic of Congo,
ņemot vērā 2000. gada jūnijā Kotonū parakstīto Partnerattiecību nolīgumu,
having regard to the Cotonou Partnership Agreement signed in June 2000,
ņemot vērā Eiropas Savienības pamatnostādnes par vardarbību pret sievietēm un visu ar to saistīto diskriminācijas veidu apkarošanu,
having regard to the EU Guidelines on violence and discrimination against women and girls,
ņemot vērā Starptautiskās krimināltiesas 1998. gadā pieņemtos Romas Statūtus un jo īpaši to 7. un 8. pantu, kuros definēta izvarošana, seksuālā verdzība, piespiedu prostitūcija, piespiedu grūtniecība un piespiedu sterilizācija, kā arī jebkādi citi seksuālās vardarbības veidi, piemēram, noziegumi pret cilvēci un kara noziegumi, un kuros šie vardarbības akti pielīdzināti spīdzināšanai un smagam kara noziegumam, neatkarīgi no tā, vai tie iekšēju vai starptautisku konfliktu laikā ir vai nav veikti sistemātiski,
having regard to the Rome Statute of the International Criminal Court, adopted in 1998, and particularly Articles 7 and 8 thereof, which define rape, sexual slavery, enforced prostitution, forced pregnancy and forced sterilisation or any form of sexual violence as crimes against humanity and war crimes and equate them with a form of torture and a serious war crime, whether or not such acts are systematically perpetrated during international or internal conflicts,
ņemot vērā Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes rezolūciju Nr. 1325 (2000) un Nr. 1820 (2008) par sievietēm, mieru un drošību, un Nr. 1888 (2009) par bruņota konflikta laikā pastrādātajiem seksuālās vardarbības aktiem pret sievietēm un bērniem,
having regard to UN Security Council Resolutions 1325 (2000) and 1820 (2008) on women, peace and security, and UN Security Council Resolution 1888 (2009) on sexual violence against women and children in situations of armed conflict,
ņemot vērā galīgo paziņojumu, kas pieņemts ĀKK un ES Apvienotās parlamentārās asamblejas 6. reģionālās sanāksmē, kura norisinājās Jaundē, Kamerūnā, 2011. gada 28. un 29. aprīlī,
having regard to the final communiqué of the 6th Regional Meeting of the ACP-EU Joint Parliamentary Assembly in Yaoundé, Cameroon, on 28 and 29 April 2011,
ņemot vērā likumu par seksuālo vardarbību, ko Kongo Demokrātiskās Republikas parlaments pieņēma 2006. gadā, lai paātrinātu izvarošanā apsūdzēto saukšanu pie atbildības un piemērotu smagākus sodus,
having regard to the law on sexual violence adopted by the DRC Parliament in 2006, which was designed to speed up the prosecution of rape cases and impose stiffer penalties,
tā kā laika posmā starp 2011. gada 10. un 12. jūniju Dienvidkivu provinces Nakieles un Abalas ciematos tika izvarotas vai fiziski iespaidotas 170 personas; tā kā par to ir atbildīgs tas pats bruņotais grupējums, kura locekļi jau iepriekš šajā pašā reģionā 2011. gada janvārī veica masveida izvarošanas, arestus un laupīšanas;
whereas 170 persons were the victims of rape or physical violence between 10 and 12 June 2011 in the villages of Nakiele and Abala in the province of South Kivu; whereas members of the same armed group responsible were previously implicated in mass rape, arrests and lootings in the same area in January 2011,
tā kā drošības situācija Dienvidkivu provincē joprojām ir ļoti nestabila un ka nemieri Kongo Demokrātiskās Republikas austrumu daļā ir vairojuši cilvēktiesību pārkāpumus un kara noziegumus, tostarp seksuālu vardarbību pret sievietēm, masveida izvarošanas un ar tām saistītas spīdzināšanas, civiliedzīvotāju slepkavības un plašu bērnu kareivju vervēšanu, ko veic bruņoti nemiernieku grupējumi, kā arī bruņotie spēki un valdības policija;
whereas the security situation in South Kivu remains extremely unstable and the disruption affecting the eastern DRC have led to an increase in human rights violations and war crimes, including sexual violence against women, mass rape and related act of torture, massacre of civilians, and the widespread enlisting of child soldiers committed by armed rebel groups as well as by government army and police forces,
tā kā kopš militāro operāciju uzsākšanas 2009. gadā Kongo Demokrātiskajā Republikā izvarošana ir šokējošā apjomā kļuvusi par ikdienišķu kara ieroci, kuru kaujinieki izmanto, lai iebaidītu, sodītu un kontrolētu savus upurus; tā kā šie nežēlīgie noziegumi pret sievietēm koncentrējas ap izvarošanu, izvarošanu grupā, seksuālo verdzību un slepkavībām un atstāj smagas sekas, sievietes sagraujot fiziski un garīgi;
whereas rape, used as a weapon of war by combatants to intimidate, punish and control their victims, has become horrifically widespread in the eastern DRC since the launching of military operations in 2009; whereas atrocities against women are structured around rape, gang rape, sexual slavery and murder, which has far-reaching consequences on the physical and psychological destruction of women,
tā kā izvarošanas upuriem nav pieejama infrastruktūra un tie nevar saņemt atbalstu vai pienācīgu medicīnisko palīdzību; tā kā sievietēm ar nodomu uzbrūk pilnīgi atklāti, tā kā šo uzbrukumu dēļ viņas bieži vien zaudē vietu sabiedrībā, spēju rūpēties par saviem bērniem un tā kā viņām ir ievērojams risks tikt inficētām ar AIDS vīrusu; tā kā neatliekamo medicīnisko palīdzību sniedz vienīgi dažādas šajā teritorijā darbojošās NVO, kurām vairs netiek nodrošināta koordinācija un piekļuve upuriem;
whereas the victims of rape are faced with a serious shortage of infrastructure and are unable to benefit from adequate medical assistance or care; whereas women are deliberately attacked in public, which often costs them their place in society and their ability to care for their children, and whereas the risks of contamination with the AIDS virus are considerable; whereas the only emergency medical response is that provided by the many NGOs working in the area, whose coordination and access to victims are no longer assured,