natgillin/translations-raw huggingface dataset:
iekļaujot dzimumu aspektu datu vākšanā visās nozarēs, kur tas iespējams, lai atklātu sieviešu problēmas un vajadzības;
incorporating gender mainstreaming into data collection wherever possible to render visible the problems and needs of women;
katrā dalībvalstī izveidojot izpētes komiteju un pastāvīgas starpniecības iestādes efektīvai ieslodzījuma vietu uzraudzībai, lai atklātu un izlabotu diskriminējošos faktorus, kas joprojām skar sievietes ieslodzījuma vietu sistēmā;
setting up, in each Member State, an investigatory committee and permanent monitoring systems for an effective assessment of prison conditions, in order to be able to detect and remedy any aspects of discrimination still affecting women in the prison system;
vietējā, reģionālā un valsts līmeņa diskusijās runāt par ieslodzīto sieviešu vajadzībām, lai sekmētu pozitīvu pasākumu pieņemšanu saistībā ar sociāliem resursiem, apstākļiem, apmešanās vietām, apmācību utt.;
highlighting in local, regional and national debates the needs of women prisoners and former prisoners to encourage the adoption of positive measures in relation to social resources, housing and training, etc.;
nodrošinot, ka sieviešu apcietinājuma vietās personāla, tostarp medicīniskā personāla lielākā daļa ir sievietes;
having a predominance of female staff and women medical staff where women are detained;
aicina dalībvalstis nodrošināt sievietēm vienlīdzīgu un nediskriminējošu piekļuvi visu veidu veselības aprūpei, kurai jābūt tikpat kvalitatīvai kā tai, ko saņem pārējie iedzīvotāji, lai efektīvi novērstu un ārstētu sievietēm raksturīgās slimības;
Calls on Member States to guarantee women equal, non-discriminatory access to health care of all kinds, which should be at a standard equivalent to that provided for the rest of the population in order effectively to prevent and treat illnesses specific to women;
atgādina nepieciešamību veikt pasākumus, lai labāk ņemtu vērā ieslodzīto sieviešu īpašās vajadzības higiēnas jomā soda izciešanas infrastruktūras līmenī un attiecībā uz higiēnai nepieciešamajiem piederumiem;
Recalls the need to take measures to ensure that the distinct needs of women prisoners in terms of hygiene in penal institutions and the provision of the necessary hygiene facilities are better taken into account;
aicina dalībvalstis pieņemt politiku attiecībā uz vispārēju veselības aprūpi soda izciešanas vietās, lai, sākot ar apcietināšanas brīdi, noteiktu un ārstētu fiziskos un garīgos traucējumus, kā arī sniegtu medicīnisku un psiholoģisku palīdzību visiem atkarībām pakļautajiem apcietinātajiem vīriešiem un sievietēm, tomēr ievērojot sieviešu specifiku;
Asks Member States to adopt a comprehensive prison health policy that allows the identification and treatment of physical and mental disorders occurring following imprisonment and to provide medical and psychological assistance to all prisoners, male and female, suffering from addictions, with respect, however, for the specific circumstances of women;
aicina dalībvalstis veikt visus nepieciešamos pasākumus, lai sniegtu psiholoģisku palīdzību visām ieslodzītajām sievietēm, jo īpaši tām, kas pārdzīvojušas vardarbību un sliktu izturēšanos, kā arī mātēm, kuras vienas audzina savus bērnus, un nepilngadīgām likumpārkāpējām, lai sniegtu tām labāku aizsardzību un uzlabotu attiecības viņu ģimenēs, kā arī sabiedrībā, tādejādi uzlabojot viņu iekļaušanās izredzes; iesaka apmācīt apcietinājuma vietu personālu, kā arī veicināt viņu izpratni par šo ieslodzīto īpašo neaizsargātību;
Asks Member States to take all measures necessary to provide psychological support to all women prisoners and, in particular, those that have been the victims of violence or mistreatment, mothers raising children alone and juvenile offenders, in order to assure them better protection and improve their family and social relations and, therefore, their chances with regard to social reintegration; recommends that prison staff should receive training on and be made aware of the particular vulnerability of these prisoners;
iesaka grūtnieču un sieviešu, kurām ir mazi bērni, apcietināšanu paredzēt tikai kā pēdējo soda mēru un šajā ekstrēmajā gadījumā viņām paredzēt plašāku kameru, ja iespējams vienvietīgu, kā arī pievērst viņām sevišķu uzmanību, jo īpaši attiecībā uz uzturu un higiēnu; turklāt uzskata, ka jānodrošina grūtnieču uzraudzība pirmsdzemdību un pēcdzemdību periodā, kā arī vecāku apmācības kursi tādā pašā kvalitātē kā tie, kuri tiek nodrošināti ārpus apcietinājuma vietām;
Recommends that the imprisonment of pregnant women and mothers with young children should only be considered as a last resort and that, in this extreme case, they should be entitled to a more spacious cell, and an individual cell if possible, and should be given particular attention, especially in terms of diet and hygiene; considers, furthermore, that pregnant women should receive antenatal and postnatal care and parenting classes of a standard equivalent to those provided outside the prison environment;
uzsver, – ja dzemdības apcietinājuma vietā noritējušās normāli, bērnu mātei noņem 24 līdz 72 stundu laikā pēc piedzimšanas – un aicina Komisiju un dalībvalstis paredzēt citus risinājumus;
Draws attention to the fact that when women give birth without complications in prison, the child is usually separated from the mother within 24 to 72 hours after birth, and welcomes any alternative solution from the Commission and the Member States;
uzsver, ka ir nepieciešams tiesu sistēmai nodrošināt, lai tiktu ievērotas bērna tiesības tad, kad tiek apsvērti jautājumi, kas saistīti ar mātes apcietināšanu;
Stresses the need for the judicial system to ensure that children's rights are respected in the consideration of matters relating to the imprisonment of mothers;
aicina dalībvalstis pilnībā respektēt seksuālo orientāciju un alternatīvus ģimenes dzīves veidus, ja vien tie nav pretrunā tiesību aktiem;
Calls on Member States to respect fully the development of sexual orientation and the different forms of family life, provided they are in conformity with the law;
uzsver, ka ir nepieciešams pārtraukt meiteņu un zēnu līdz 18 gadiem ieslodzīšanu pieaugušo cietumos;
Stresses the needs to end the detention of girls and boys aged 18 and under in adult prisons;
iesaka dot priekšroku soda veidiem, kas ir alternatīva apcietinājumam, piemēram, tādām alternatīvām, kas cieši saistītas ar sabiedrību, jo īpaši attiecībā uz mātēm, ja sods un sabiedrības drošības apdraudējums nav liels, jo viņu apcietināšana var radīt nopietnus ģimenes dzīves traucējumus, īpaši, ja viņas ir ģimenes galva viena vecāka ģimenē vai ja viņām ir mazgadīgi bērni vai viņas apgādībā ir atkarīgi cilvēki vai cilvēki ar invaliditāti; atgādina, ka tiesu iestādēm būtu jāņem vērā šie faktori, izvēloties soda veidu, īpaši ievērojot to, ka vissvarīgākais ir apsūdzētā vecāka bērna intereses; tāpat iesaka paredzēt iespēju, lai vīrieši, kuru apgādībā ir nepilngadīgi bērni vai kuriem ir citi ģimenes pienākumi, varētu izmantot tādus pašus pasākumus kā tos, kas paredzēti mātēm;
Recommends that alternative penalties to imprisonment, such as community-based sentences, should be favoured to a greater extent, particularly for mothers, provided that the sentence imposed is short and the risk to public safety low, where their imprisonment could result in serious disruptions to family life, in particular if they are single parents or have young children, or are responsible for looking after dependent or incapacitated persons; underlines that the judicial authorities should take account of these factors, in particular the best interests of the accused parent's child, when deciding on the sentence; recommends, likewise, considering the possibility of adopting similar measures to those established for mothers for male prisoners with custody of children or who have other family responsibilities;
uzsver, ka izolācijas un izmisuma ietekme uz apcietināto grūtnieču veselību var izraisīt liktenīgas, pat bīstamas sekas attiecībā uz bērnu, šīs sekas ļoti nopietni jāņem vērā, pieņemot lēmumu par apcietināšanu;
Underlines that the repercussions of isolation and distress for the health of pregnant women prisoners could also have, in turn, harmful, or even dangerous, consequences for the child, and that these consequences should be considered very carefully in handing down a prison sentence;
uzsver arī nepieciešamību tiesu iestādēm, pirms lemt par pirmstiesas apcietinājumu vai pieņemot notiesājošu spriedumu, iegūt informāciju par to, vai ir bērni, kā arī nodrošināt to, ka tiek pieņemti pasākumi, lai saglabātu visas viņu tiesības;
Insists, moreover, on the need for the judiciary to ascertain whether there are children to consider before taking a decision to remand a defendant in custody, and when handing down the sentence, and to ensure that measures are taken to guarantee their rights in full;
aicina dalībvalstis palielināt sievietēm paredzēto soda izciešanas vietu skaitu un tās labāk sadalīt pa teritoriju tā, lai apcietinātajām sievietēm atvieglotu ģimenes un draudzības saišu saglabāšanu, kā arī, lai sniegtu viņām iespēju piedalīties reliģiskās ceremonijās;
Asks Member States to increase the number of women's detention centres and to spread them more evenly across their territory so that it is easier for women prisoners to maintain family ties and friendships and to take part in religious services;
iesaka dalībvalstīm mudināt soda izciešanas iestādes pieņemt elastīgus noteikumus attiecībā uz ģimenes locekļu, draugu un trešo personu apmeklējumu kārtību, biežumu un ilgumu;
Recommends that Member States should encourage penal institutions to adopt flexible rules concerning arrangements for the frequency, duration and scheduling of the visits that family members, friends and others should be entitled to make;
aicina dalībvalstis atvieglot ģimeņu tuvināšanos, īpaši apcietināto vecāku attiecībās ar bērniem, ar nosacījumu, ka tas nekaitē bērna interesēm, ieviešot tādas uzņemšanas struktūras, kuru atmosfēra atšķirtos no cietuma un kurās būtu iespējams gan kopīgi darboties, gan izjust dziļu emocionālu kontaktu;
Asks Member States to make it easier for families to stay in touch, in particular imprisoned parents and their children, unless this is counter to the child's best interests, by creating a visiting environment with an atmosphere distinct from that of prison that allows joint activities and the appropriate emotional contact;
mudina dalībvalstis ievērot starptautiskās saistības, nodrošinot vienlīdzīgas tiesības un attieksmi pret tiem bērniem, kuri dzīvo ar apcietināto vecāku, kā arī radīt viņu vajadzībām piemērotus dzīves apstākļus pilnīgi neatkarīgās struktūrās, kas pēc iespējas attālinātas no parastās apcietinājuma vides, ļaujot tajās iekļaut klasiskās aprūpes un izglītības iestāžu struktūras, paredzot plašu un elastīgu kopā pavadīšanas laika sistēmu ar ģimenes locekļiem vai bērnu aizsardzības asociāciju personālu, kas ļauj viņiem fiziski, garīgi, morāli un sociāli attīstīties, kā arī nododot viņu rīcībā piemērotas infrastruktūras un kvalificētu personālu, kas spēj palīdzēt apcietinātajām mātēm pildīt savus audzināšanas un bērnu aprūpes pienākumus; iesaka arī gadījumos, kad cietumā uzturas nepilngadīgi bērni, atvieglot to, lai otrs vecāks varētu īstenot vecāka tiesības;
Urges Member States to fulfil their international obligations by ensuring equal rights and treatment for children residing with the imprisoned parent and to create living conditions adapted to their needs through the provision of separate cells removed, where possible, from the ordinary prison environment, through their attendance at local nurseries or schools and through flexible and generous arrangements for outings with other family members or with child protection officials, enabling their healthy physical, mental, emotional and social development, and with suitable facilities and qualified staff to assist prisoners who are mothers with their parental responsibilities and the necessary care; recommends also that, in the case of minors residing in prison, the other parent should be able to exercise his or her parental authority;
ar nožēlu konstatē, ka liels skaits apcietināto sieviešu ir vientuļās mātes un ka viņas zaudē kontaktu ar saviem bērniem, dažkārt pat neatgriezeniski; prasa Komisijai un dalībvalstīm noteikt un īstenot alternatīvu politiku, lai izvairītos no pilnīgas atšķirtības;
Notes with regret that many women in prison are single mothers who lose contact with their children, sometimes forever; asks the Commission and the Member States to deliver and implement alternative policies in order to avoid total separation;
neatlaidīgi aicina dalībvalstis visiem apcietinātajiem sniegt bezmaksas juridisko palīdzību, kas galvenokārt būtu saistīta ar apcietinājuma jautājumiem un kas, ja runa ir par apcietinātajām sievietēm, būtu specializēta ģimenes tiesību jautājumos, lai varētu atbildēt uz jautājumiem, kas saistīti ar pieņemšanu ģimenē, adopciju, atšķirtību, ar dzimumu saistītu vardarbību u.c.;
Urges Member States to guarantee free legal assistance for all prisoners on matters relating to imprisonment, which, in the case of women prisoners, should be specifically geared to family law in order to address issues relating to fostering, adoption, legal separation and gender violence, etc.
iesaka veidot informācijas un orientācijas kampaņas par sociālajiem pakalpojumiem, ko sniedz kopiena, kā arī par to administratīvo dokumentu atjaunošanas procedūrām, kas saistīti ar personisko, ģimenes un sociālo stāvokli, lai apcietinātās sievietes varētu pilnībā pildīt savus pilsoņa pienākumus;
Recommends the development of awareness and information campaigns concerning local social services, as well as ongoing procedures to update personal and family administrative documents and those pertaining to health care, so that women prisoners can exercise their full rights as citizens;
aicina dalībvalstis īstenot psiholoģiskās palīdzības pasākumus, lai cik vien iespējams labi sagatavotu ieslodzītās mātes un bērna nošķiršanu un samazinātu tās negatīvās sekas;
Asks Member States to provide psycho-social treatment to ensure the best possible preparation for the separation of women prisoners from their children and to lessen its negative impact;
iesaka dalībvalstīm pieņemt nepieciešamos pasākumus, lai visiem apcietinātajiem vīriešiem un sievietēm sniegtu tāda darba iespējas, kas ļautu pilnveidoties viņu personībai, kas būtu atbilstoši apmaksāts un dažāds, bez segregācijas, kas saistīta ar dzimumu, kā arī bez jebkāda veida diskriminācijas, kā arī šajā sakarā izveidot partnerību ar uzņēmumiem;
Recommends that Member States should adopt the measures necessary to ensure that all prisoners, male and female, are offered the chance of adequately paid and varied work that will permit their personal development, without any segregation on the basis of gender or any other form of discrimination, and recommends that Member States should, to this end, set up partnerships with companies;
aicina dalībvalstis investēt vairāk līdzekļu, tostarp izmantojot Kopienas finanšu instrumentus, kas paredzēti nodarbinātībai un sociālajai iekļaušanai, piemēram, Eiropas Sociālo fondu un fondu PROGRESS attīstībai, lai izstrādātu lasīt un rakstīt prasmju apmācības, mūžiglītības un profesionālās apmācības programmas soda izciešanas iestādēm, kas piemērotas darba tirgum un kas sniedz iespēju iegūt diplomu;
Asks Member States to invest more resources, including through the application of Community financial instruments such as the European Social Fund and PROGRESS, in the development in prisons of lifelong literacy and education programmes and vocational training adapted to job market requirements and possibly leading to a qualification;
uzsver, ka šajās programmās jāiekļauj valodu kursi, tostarp valsts valodas apmācības kursi (vai vismaz vienas oficiālās valodas apmācība) apcietinātajiem ārvalstniekiem, gan vīriešiem, gan sievietēm, kā arī informātikas un sociālās un profesionālās uzvedības kursi;
Stresses that these programmes should include language courses, including the teaching of the national language in question (or at least one of them) for the benefit of foreign prisoners, information technology courses and courses in social and professional behaviour;
uzsver ļoti svarīgo NVO lomu apcietināto sociālās un profesionālās iekļaušanas jomā, jo īpaši attiecībā uz ieslodzītajām sievietēm, kā arī tāpēc aicina dalībvalstis veicināt šo organizāciju darbību apcietinājuma vidē, jo īpaši palielinot tām piešķirtos līdzekļus, to dalībnieku piekļūšanas noteikumu atvieglojumus ieslodzījuma vietām, kā arī pastiprinot apcietinājuma vietu personāla izpratnes veidošanu par labu sadarbību ar šiem dalībniekiem;
Underlines the fundamental role of non-governmental organisations in the social and professional reintegration of prisoners, in particular women, and therefore asks Member States to encourage the development of these organisations" activities in the prison environment, including by increasing the funding allocated to them, making the conditions for access to prison by their members less rigid, and raising the awareness of prison staff as regards the need for good cooperation with these organisations;
uzskata – izņemot gadījumus, kad nopietni apdraudēta sabiedrības drošība un sods ir smags – paplašināta daļēja apcietinājuma režīmu izmantošana, kas ļautu apcietinātajiem vīriešiem vai sievietēm strādāt vai apmeklēt profesionālās apmācības nodarbības ārpus soda izciešanas iestādes, varētu atvieglot viņu sociālo un profesionālo iekļaušanu;
Considers that, except in cases of high risk to public safety and long sentences, greater use of semi-custodial arrangements allowing male and female prisoners to work or take vocational training outside prison walls could aid their social and professional reintegration;
uzsver, ka ieslodzīto vīriešu un sieviešu darba apstākļiem, jo īpaši grūtnieču vai jauno māmiņu darba apstākļiem jāatbilst valsts un Kopienas tiesību aktiem un kompetentajām iestādēm tie regulāri jāpārbauda;
Stresses that working conditions for male and female prisoners, in particular pregnant women and women who have just given birth, should be in conformity with national and Community legislation, and regularly monitored by the competent authorities;
uzsver nepieciešamību veicināt apcietināto sieviešu un vīriešu iesaistīšanos profesionālā darbībā, kā arī viņu sociālo iekļaušanu, jo īpaši izmantojot viņu personiskās situācijas kopsavilkumu, kā arī nodrošinot šīs iesaistīšanās ikgadēju novērtēšanu;
Underlines the need to encourage the involvement of male and female prisoners in a programme aimed at professional development and social reintegration, in particular by means of a personal report and by ensuring that these efforts are assessed annually;
par prioritāru uzskata katrā apcietinājuma centrā ieviest palīdzības programmas individuālam atbalstam, kas brīvprātīgi pieejamas visiem apcietinātajiem vīriešiem un sievietēm, lai noteiktu, īstenotu un novestu līdz galam viņu individuālos attīstības un sociālās iekļaušanas projektus, kuri jāturpina pēc tam, kad viņi iznāk no cietuma;
Considers it a matter of priority to ensure that, in each detention centre, male and female prisoners who so wish have access to personal guidance and mentoring for the definition, implementation and completion of their plans for personal development and social reintegration, which should continue following their release from prison;
atgādina nepieciešamību gan apcietinājuma laikā, gan pēc tam īstenot tādus sociālās palīdzības pasākumus, kuru mērķis būtu apcietināto personu sagatavot iekļaušanas pasākumiem un palīdzēt viņai to īstenošanā, jo īpaši mājokļa un darba meklējumos, lai izvairītos no sociālās atstumtības un recidīviem;
Recalls the need to apply social assistance measures, during imprisonment and afterwards, aimed at preparing prisoners for and helping them with reintegration, in particular as regards finding accommodation and employment, so as to prevent social exclusion and repeat offences;
uzsver, ka ir svarīgi uzturēt un veicināt apcietināto vīriešu un sieviešu kontaktus ar ārpasauli, jo īpaši, izmantojot viņu piekļuvi plašsaziņas līdzekļiem un presei, kā arī viņu saziņu ar sociālās palīdzības struktūrām, NVO, ar kultūru un mākslu saistītām vai citām apvienībām, ko atzinušas soda izciešanas iestādes;
Underlines the importance of maintaining and promoting male and female prisoners' contact with the outside world, including through access to the written press and to the media and through communication with social assistance bodies, NGOs and cultural, artistic and other organisations approved by the prison authorities;
atgādina, ka regulāra ieslodzīto vīriešu un sieviešu piekļuve sporta un atpūtas nodarbībām, kā arī izglītības iespējām mākslā un kultūrā ir ļoti svarīga viņu psiholoģiskā līdzsvara saglabāšanai un labvēlīgi ietekmē viņu iekļaušanos sabiedrībā;
Stresses that regular access for all prisoners to sports and recreational activities, and to artistic and cultural education opportunities, is crucial to maintaining their psychological well-being and improving their chances with regard to social reintegration;
aicina Komisiju īpašu uzmanību veltīt ieslodzītajiem saistībā ar tās rīcības programmu sociālās atstumtības novēršanai;
Asks the Commission to pay particular attention to the prison population in its action programme to combat social exclusion;
iesaka dalībvalstīm īpašu uzmanību veltīt apcietinātajiem vīriešiem un sievietēm – ārvalstniekiem, jo īpaši valodas un kultūras atšķirību līmenī, atvieglot kontaktu saglabāšanu ar viņu tuviniekiem un ļaut viņiem dibināt kontaktu ar konsulātiem, kā arī piekļūt resursiem un apcietinājuma vietu programmām, kā arī informācijai, ko šīs personas spēj saprast; iesaka tām ņemt vērā arī sieviešu - ārvalstnieču īpašo situāciju, plānojot aktivitātes apcietinājumā, apmācīt ieslodzījuma iestāžu darbiniekus darbam multikulturālā vidē, kā arī ārpus tā, un izstrādāt starpniecības dienestus apcietinājuma vietās, kā arī ārpus tām;
Recommends that Member States should pay special attention to male and female prisoners of foreign nationality, in particular as regards linguistic and cultural differences, help these prisoners remain in contact with their relatives and grant them access to contact with their consulates, to prison resources and programmes, and to comprehensible information; also recommends that they should take into account the specificity of foreign women in the planning of prison activities, train agents for working in a multicultural context, both in and out of prison, and provide mediation services, both in and out of prison;
aicina dalībvalstis, saistībā ar iekļaušanos sabiedrībā un darba vidē, pieņemt visus nepieciešamos pasākumus, lai savos tiesību aktos iekļautu standartus, kas sekmētu bijušo ieslodzīto, jo īpaši to sieviešu, kuras vienas audzina bērnus un nepilngadīgo likumpārkāpēju pieņemšanu darbā gan publiskajā, gan privātajā sektorā;
Asks Member States, in the context of social and professional reintegration, to take all measures necessary to incorporate into their national legislation provisions favouring the recruitment of female former prisoners, in particular mothers raising children alone and juvenile offenders, in both the public and private sector;
mudina dalībvalstis apmainīties ar informāciju un paraugpraksi attiecībā uz ieslodzījuma apstākļiem, īpaši apstākļiem sieviešu ieslodzījuma vietās, kā arī jautājumos par profesionālās apmācības pasākumu un sociālās iekļaušanas kvalitāti; uzskata, ka ir ļoti svarīgi šajā sakarā veicināt un finansēt iestāžu uz tiešo dalībnieku – kā motivējoša faktora un pozitīvu enerģiju radošu struktūru – līdzdalību inovatīvu programmu izveidē un paraugpraksē, kā arī piedalīties valsts un starptautiskos kongresos un debatēs;
Encourages Member States to exchange information and best practice in relation to prison conditions, in particular those for women, and in relation to the effectiveness of vocational training and social reintegration measures; considers it important, therefore, to encourage and finance the involvement of the authorities and actors on the ground in the creation of innovative programmes and best practices, as well as in national and international conferences and debates, as a means of providing motivation and generating positive cooperation;