natgillin/translations-raw huggingface dataset:
mudināt visas ieinteresētās personas izstrādāt iniciatīvas, kuru mērķis būtu mainīt viedokli par sievietēm profesionālajā vidē un pašu sieviešu viedokli šajā jautājumā, lai dotu sievietēm vairāk iespēju uzņemties faktisku atbildību par uzņēmuma vadību, nevis tikai funkcionālus pienākumus; uzskata, ka šādām iniciatīvām būtu jātiecas iedrošināt meitenes un jaunas sievietes iztēloties sev plašākas karjeras iespējas, saņemot atbalstu no skolotājiem, ģimenes locekļiem un dažādām autoritātēm, kā arī jāveicina pozitīvs sievietes kā vadītājas attēlojums Eiropas plašsaziņas līdzekļos;
encouraging all stakeholders to set up initiatives to change the way women are perceived and women's self-perception in the work field, so as to enable more women to take on leadership responsibilities on the operational side of the business, and not just on the functional side; takes the view that such initiatives should aim at encouraging girls and young women to consider a broader spectrum of careers with the support of teachers, family members and various role models, and presenting female leadership positively in the European media;
noskaidrot iespējas, kā panākt, lai būtu vairāk pārstāvētas sievietes no īpaši nepietiekamā daudzumā pārstāvētām iedzīvotāju grupām, piemēram, imigrantes vai mazākumtautību sievietes;
identifying ways to increase the representation of women from particularly under-represented groups, such as those from an immigrant or ethnic-minority background;
uzsver, ka uzņēmumos pastāv atšķirīgas darba samaksas problēma, īpaši vēršot uzmanību uz vadošos amatos strādājošu sieviešu un vīriešu atalgojuma atšķirībām; aicina dalībvalstis un Komisiju veikt attiecīgus pasākumus, lai novērstu šo ieilgušo atalgojuma nevienlīdzību, kas ir saistīta ar tradicionāliem stereotipiem, kuri negatīvi ietekmē karjeras attīstību un daļēji ir vainojami pie tā, ka sievietes nav pietiekami pārstāvētas uzņēmumu vadības struktūrās;
Emphasises the problem of pay differentials within companies and, in particular, differences between the salaries of women in management positions and those received by their male counterparts; calls on Member States and the Commission to take measures to tackle the lingering pay inequality connected with traditional stereotypes which affect career development and are partly responsible for women's under-representation on corporate management bodies;
īpaši uzskata, ka prasība pieņemamā termiņā nodrošināt proporcionālu sieviešu un vīriešu pārstāvību uzņēmumu valdēs būtu jāattiecina uz tiem uzņēmumiem, kuriem ir jāiesniedz pilni peļņas un zaudējumu pārskati;
Considers in particular that companies required to submit unabridged profit and loss accounts should be required to achieve balanced representation of women and men on their boards within a reasonable time frame;
mudina uzņēmumus pieņemt un īstenot korporatīvās vadības kodeksu, izmantojot to kā līdzekli, kas veicinātu dzimumu līdztiesību uzņēmumu valdēs, izmantojot līdzbiedru spiedienu, lai ietekmētu organizācijas no iekšienes, un īstenojot noteikumu “ievēro vai paskaidro”, kas uzliktu uzņēmumiem par pienākumu paskaidrot, kāpēc valdes sastāvā nav itin nevienas sievietes;
Encourages companies to adopt and implement corporate governance codes as a means of promoting gender equality on company boards, utilising peer pressure to influence organisations from within and implementing the ‘comply or explain’ rule, obliging companies to clarify why there is not at least one woman on the board;
uzskata, ka dalībvalstīm un Komisijai būtu jāizstrādā iniciatīvas, kurās tiktu aplūkots jautājums par taisnīgāku ģimenes aprūpes pienākumu sadalījumu ne tikai pašā ģimenē, bet arī starp ģimeni un sabiedrību, kā arī iniciatīvas sieviešu un vīriešu atalgojuma atšķirību mazināšanai par vienādu darbu; uzskata, ka ir jāveic īpaši pasākumi, lai:
Takes the view that the Member States and the Commission should set up initiatives designed to address the fairer sharing of family care responsibilities not only within the family, but also between the family and society and reduce the disparities in the salaries earned by women and men for the same work; considers that specific measures should be taken to:
risinātu bērnu aprūpes iestāžu pieejamības problēmu, nodrošinot to pieejamību cenu, atbildības un atrašanās vietas ziņā;
address problems in accessing childcare facilities, which should be affordable, accountable and local,
ieviestu elastīgus nodarbinātības modeļus, tā uzlabojot uzņēmumu veiktspēju un maksimāli izmantojot sieviešu ieguldījumu; šādiem nodarbinātības modeļiem ir nepieciešams visu darbinieku atbalsts un sadarbība; tāpēc nepieciešami vadītāji, kas kritiski pārskatītu kultūras īpatnībās sakņotu attieksmi un tradicionālos labas uzņēmējdarbības principus un ieviestu jaunus izpratnes veidus attiecībā uz vīrieša un sievietes lomu sabiedrībā, ilgtspējīgu darbaspēka plānošanu, sociālo kapitālu un atbildību sabiedrības priekšā;
introduce flexible work practices to enhance organisational capacity and maximise women's contribution; such practices must gain support and cooperation from across the workforce; leadership is therefore needed to challenge cultural attitudes and traditional principles of good business and to usher in new ways of thinking about the role of men and women in society, sustainable workforce planning, social capital and responsibility towards the community;
mudina uzņēmumu vadošā līmeņa darbiniekus uzlabot personāla informētību par vīriešu un sieviešu karjeras attīstības modeļiem un personīgi iesaistīties karjeras pārraudzības un atbalsta programmās, kuru mērķis ir veicināt vadošos amatos strādājošo sieviešu karjeru attiecīgajā uzņēmumā;
Encourages senior corporate managers to raise their staffs' awareness of the career patterns of men and women and to become personally involved in career monitoring and support programmes for female executives in their companies;
iespējami drīz nākt klajā ar vispusīgiem, aktuāliem datiem par sieviešu pārstāvību visos Eiropas Savienības uzņēmumu veidos un sniegt informāciju par uzņēmējdarbības nozarē īstenotajiem obligātajiem un brīvprātīgajiem pasākumiem, kā arī dalībvalstīs pēdējā laikā pieņemtajiem pasākumiem, kas vērsti uz sieviešu pārstāvības palielināšanu;
present, as soon as possible, comprehensive current data on female representation within all types of companies in the EU and on the compulsory and non-compulsory measures taken by the business sector as well as those recently adopted by the Member States with a view to increasing such representation,
pēc iepriekš minētā punkta izpildes, ja konstatēts, ka uzņēmumu un dalībvalstu veiktie pasākumi nav bijuši piemēroti, līdz 2012. gadam nākt klajā ar tiesību akta priekšlikumu, tostarp paredzot arī kvotas, lai līdz 2015. gadam palielinātu sieviešu īpatsvaru uzņēmumu vadības struktūrās līdz 30 %, bet līdz 2020. gadam ‐ līdz 40 %, vienlaikus ņemot vērā dalībvalstu kompetenci un ekonomiskās, strukturālās (piemēram, ar uzņēmumu lielumu saistītās), juridiskās un reģionālās īpatnības;
following this exercise, and if the steps taken by companies and the Member States are found to be inadequate, to propose legislation, including quotas, by 2012 to increase female representation in corporate management bodies to 30% by 2015 and to 40% by 2020, while taking account of the Member States' responsibilities and of their economic, structural (i.e. company-size related), legal and regional specificities;
aicina Komisiju nākt klajā ar ceļvedi, nospraužot tajā konkrētus, izmērāmus un sasniedzamus mērķus, lai panāktu proporcionālu abu dzimumu pārstāvību dažāda lieluma uzņēmumos, un aicina Komisiju izstrādāt īpaši mazajiem un vidējiem uzņēmumiem paredzētas vadlīnijas;
Invites the Commission to present a road map setting out specific, measurable and attainable targets for the achievement of balanced representation in enterprises of all sizes, and calls on the Commission to draw up a specific guide for small and medium-sized enterprises;
aicina Komisiju izveidot tīmekļa vietni par šajā jomā īstenotu labu praksi, kas ļautu iepazīties un apmainīties ar pozitīvu pieredzi; uzsver, ka ir svarīgi izstrādāt stratēģiju saziņai ar sabiedrību, lai efektīvi informētu sabiedrību un sociālos partnerus par to, cik nozīmīgi ir šādi pasākumi; tādēļ aicina Komisiju un dalībvalstis uzsākt mērķtiecīgas informācijas kampaņas;
Calls on the Commission to set up a website dedicated to good practice in this area, with a view to disseminating and exchanging best practice; stresses the importance of establishing a communication strategy in order to inform the public and the social partners effectively about the significance of such measures; therefore invites the Commission and Member States to launch targeted information campaigns;
uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei un Komisijai, kā arī dalībvalstu valdībām.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission,and the governments of the Member States.
Eiropas Parlamenta 2011. gada 6. jūlija rezolūcija par finanšu, ekonomikas un sociālo krīzi ‐ ieteikumi veicamajiem pasākumiem un iniciatīvām ( 2010/2242(INI) )
European Parliament resolution of 6 July 2011 on the financial, economic and social crisis: recommendations concerning the measures and initiatives to be taken ( 2010/2242(INI) )
(turpmāk ‐ CRIS komiteja),
on setting up a special committee on the financial, economic and social crisis (‘the CRIS Committee’), and its powers, numerical composition and term of office, adopted under Rule 184 of its Rules of Procedure,
ņemot vērā 2010. gada 16. jūnija lēmumu pagarināt CRIS komitejas pilnvaras līdz 2011. gada 31. jūlijam,
having regard to its decision of 16 June 2010 to prolong the mandate of the CRIS Committee until 31 July 2011,
ņemot vērā 2010. gada 20. oktobra rezolūciju par finanšu, ekonomikas un sociālo krīzi ieteikumi veicamajiem pasākumiem un iniciatīvām (vidusposma ziņojums) Pieņemtie teksti, P7_TA(2010)0376 .
having regard to its resolution of 20 October 2010 on the financial, economic and social crisis: recommendations concerning measures and initiatives to be taken (mid-term report) Texts adopted, P7_TA(2010)0376 .
ņemot vērā 2011. gada 8. marta rezolūciju par novatoriskiem finansēšanas veidiem Eiropā un pasaulē Pieņemtie teksti, P7_TA(2011)0080 .
having regard to its resolution of 8 March 2011 on innovative financing at global and European level Texts adopted, P7_TA(2011)0080 .
ņemot vērā Eiropas Savienības tiesību aktu izstrādes programmu, jo īpaši attiecībā uz Līguma grozījumiem, ekonomikas pārvaldību, Vienotā tirgus aktu un enerģētikas politiku,
having regard to the ongoing legislative agenda of the European Union, notably with regard to Treaty change, economic governance, the Single Market Act and energy policies,
ņemot vērā secinājumus par priekšlikumiem attiecībā uz jauno daudzgadu finanšu shēmu, kurus iesniedza Īpašā komiteja ilgtspējīgas Eiropas Savienības politisko uzdevumu un budžeta resursu plānošanai laikposmam pēc 2013. gada (turpmāk ‐ SURE komiteja),
having regard to its conclusions following the proposals of its Special Committee on the Policy Challenges and Budgetary Resources for a Sustainable European Union after 2013 (SURE) concerning the new multiannual financial framework,
ņemot vērā ieteikumus, ko iesniegušas turpmāk minētajās valstu parlamentārās struktūras: Austrijas parlamenta abas palātas, Beļģijas parlamenta abas palātas, Bulgārijas parlaments, Čehijas Republikas parlamenta abas palātas, Dānijas parlaments, Somijas parlaments, Francijas Nacionālā asambleja, Vācijas parlamenta abas palātas, Grieķijas parlaments, Ungārijas parlaments, Itālijas parlamenta abas palātas, Latvijas parlaments, Lietuvas parlaments, Nīderlandes Pārstāvju palāta, Polijas parlamenta abas palātas, Portugāles Republikas parlaments, Rumānijas parlamenta abas palātas, Slovākijas parlaments, Slovēnijas parlaments, Zviedrijas parlaments un Apvienotās Karalistes parlamenta abas palātas,
having regard to the contributions received from the following national parliamentary bodies: the Austrian Bundesrat, the Austrian Nationalrat, the Belgian Senate and House of Representatives, the National Assembly of Bulgaria, the Senate of the Czech Republic, the Chamber of Deputies of the Czech Republic, the Danish Folketinget, the Finnish Eduskunta, the French Assemblée Nationale, the German Bundestag, the German Bundesrat, the Greek Vouli Ton Ellinon, the National Assembly of Hungary, the Italian Chamber of Deputies, the Italian Senato della Repubblica, the Latvian Saeima, the Lithuanian Seimas, the House of Representatives of the Netherlands, the Polish Sejm, the Polish Senate, the Assembly of the Republic of Portugal, the Romanian Chamber of Deputies, the Romanian Senate, the National Council of Slovakia, the National Assembly of the Republic of Slovenia, the Swedish Riksdagen, and the UK House of Lords and House of Commons,
ņemot vērā Finanšu, ekonomikas un sociālās krīzes īpašās komitejas ziņojumu ( A7-0228/2011 ),
having regard to the report of the Special Committee on the Financial, Economic and Social Crisis ( A7-0228/2011 ),
tā kā trīs gadus pēc uzņēmuma “Lehman Brothers” sabrukuma ir veikti atsevišķi pasākumi cīņā pret finanšu krīzi; tā kā tomēr ir jāturpina darbs, lai izveidotu ilgtspējīgu finanšu nozari, kura spētu nepieļaut pārmērīgu spekulatīvo darbību un finansēt reālo ekonomiku, vēlams, piešķirot finansējumu ilgtermiņa ieguldījumu vajadzībām un palīdzot radīt darbavietas; tā kā ekonomikas pārvaldības reformas nav pietiekami atrisinājušas nelīdzsvarotības jautājumu pasaules un ES mērogā;
whereas three years after the collapse of Lehman Brothers, some steps have been taken to counter the financial crisis; whereas, however, further work is needed to establish a sustainable financial sector able to cope with excessive speculative behaviour and to finance the real economy, preferably through funding long-term investment needs and the creation of jobs; whereas the economic governance reforms have not sufficiently addressed the issue of imbalances at global and EU level,
tā kā finanšu krīze ir izraisījusi ekonomikas un sociālo krīzi, kas dažās valstīs ir novedusi pie politiskas krīzes;
whereas the financial crisis has triggered an economic and social crisis leading in some countries to a political crisis,
tā kā krīzē atklājas uzticības, pārliecības un redzējuma trūkums Eiropas Savienībā;
whereas the crisis reveals a lack of trust, confidence and vision within the EU,
tā kā sociālas tirgus ekonomikas un tās vērtību turpmāka attīstīšana ir viens no Eiropas Savienības pamatmērķiem;
whereas further building on the social market economy and its values is an essential goal of the European Union,
tā kā salīdzinošā pārticībā dzīvojošu cilvēku skaits ir palielinājies, bet vienlaikus ir palielinājušās ekonomiskās un sociālās atšķirības;
whereas the number of people living in relative prosperity has increased, but economic and social gaps have at the same time widened,
tā kā pasaules finanšu krīze ir nopietni ietekmējusi Tūkstošgades attīstības mērķu (TAM) sasniegšanu, it īpaši mērķi līdz 2015. gadam uz pusi samazināt nabadzību pasaulē;
whereas the global financial crisis has had a severe impact on progress towards achieving the Millennium Development Goals (MDGs), and, in particular, the goal of halving global poverty by 2015,
tā kā krīze ir skaidri parādījusi, ka ir vajadzīgs progress, Savienībā veidojot patiesu ekonomikas pārvaldību, kas sastāvētu no sistemātiska politikas virzienu kopuma, kas izstrādāts, lai nodrošinātu ilgtspējīgu izaugsmi, labas, stabilas darbavietas, budžeta disciplīnu, pārmērīgas makroekonomiskās nelīdzsvarotības korekcijas, konkurētspēju un produktivitāti ES ekonomikā un finanšu tirgu stingrāku regulējumu un uzraudzību, kā arī piemērotu mehānismu finanšu krīzes atrisināšanai;
whereas the crisis has made clear the need for progress towards establishing a genuine economic governance of the Union, consisting of a systematic set of policies designed to ensure sustainable growth, good stable jobs, budgetary discipline, the correction of excessive macro-economic imbalances, competitiveness and productivity in the EU's economy, and stricter regulation and supervision of financial markets, as well as a suitable mechanism for resolving the financial crisis,
Ja. tā kā Eiropas Parlaments 2011. gada 8. jūnija rezolūcijā par ieguldījumu nākotnē ‐ jaunu daudzgadu finanšu shēmu (DFS) konkurētspējīgai, ilgtspējīgai un iekļaujošai Eiropai nepārprotami norādīja, ka par spīti iespējamajiem ietaupījumiem ES budžets, kura pašreizējais vispārējais līmenis ir 1 % no NKI, nespēj segt finansējuma iztrūkumu, ko rada no Līguma un no spēkā esošajām politikas prioritātēm un saistībām izrietošās papildu finanšu vajadzības; tā kā Eiropas Parlaments tādēļ pauž pārliecību, ka nākamajā DFS resursus nepieciešams palielināt par vismaz 5 %, salīdzinājumā ar 2013. gada līmeni;
whereas the European Parliament, in its resolution of 8 June 2011 on ‘Investing in the future: a new Multiannual Financial Framework (MFF) for a competitive, sustainable and inclusive Europe’, clearly stated that regardless of realisable savings, the EU budget, at its current overall level of 1 % of GNI, is not capable of closing the financing gap deriving from additional financing needs arising from the Treaty and from existing policy priorities and commitments; whereas the European Parliament is therefore convinced that an increase of at least 5 % in resources is needed for the next MFF as compared to the 2013 level,
tā kā šajā pašā rezolūcijā Eiropas Parlaments norāda, ka pašu resursu maksimālais apjoms nav mainīts kopš 1993. gada; uzskata, ka, dalībvalstīm piešķirot Savienībai vairāk kompetenču un izvirzot vairāk mērķu, pašu resursu maksimālo apjomu varētu būt nepieciešams pakāpeniski pielāgot; uzskata ‐ lai gan pašlaik pašu finansējuma maksimālais apjoms, ko vienbalsīgi apstiprinājusi Padome, nodrošina pietiekamas budžeta iespējas, lai pildītu pašus steidzamākos Savienības uzdevumus, tomēr tas būtu nepietiekams, lai ES budžets varētu kļūt par patiesu Eiropas ekonomikas pārvaldības instrumentu vai arī lai ar tā palīdzību būtu iespējams ES līmenī veikt būtiskus ieguldījumus stratēģijā “Eiropa 2020”;
whereas in the same resolution, the European Parliament notes that the own resources ceiling has been unchanged since 1993; believes that the own resources ceiling might require some progressive adjustment as Member States confer more competences on, and fix more objectives for the Union; considers that while the current ceiling of own resources set unanimously by the Council provides sufficient budgetary leeway to meet the most pressing Union challenges but that it would still be insufficient for the EU Budget to become a real tool for European economic governance or to contribute in a major way to investing in the Europe 2020 strategy at EU level,
tā kā nolūkā garantēt ilgtspējīgu izaugsmi Savienībā un sasniegt stratēģijas “Eiropa 2020” mērķus būtu jāpārdala neizmantotās maksājumu apropriācijas kopīgām programmām, kas veicina izaugsmi, konkurētspēju un nodarbinātību, jāpastiprina EIB aizdevumu sviras efekts un jāizveido projektu obligāciju tirgus, kas piesaistītu valsts un privātos ieguldītājus un ko varētu izmantot, lai finansētu visai Savienībai nozīmīgus kopīgus projektus (obligācijas konkrētiem projektiem);
whereas in order for sustainable growth to be guaranteed in the Union and for the objectives of the Europe 2020 strategy to be achieved, it is necessary to redeploy unused payment appropriations to joint programmes targeting growth, competitiveness and employment, and to leverage EIB loans and set up a project bond market that attracts public and private investors and can be used to fund joint projects of interest to the Union as a whole (bonds for specific projects),
Eiropas valstu parādi un euro krīze, tostarp valsts parāda vērtspapīru un euroobligāciju kopīga emisija
European sovereign debt and the euro crisis, including the mutual issuance of public debt and Eurobonds
atgādina savstarpēji saistītu vājo vietu “trijstūri”, kur dažu dalībvalstu nelīdzsvarotā fiskālā politika palielināja pirmskrīzes budžeta deficītu un finanšu krīze ievērojami veicināja šo deficītu turpmāku pieaugumu, kas izraisīja spriedzi dažu dalībvalstu valsts parāda tirgos;
Recalls the triangle of inter-linked vulnerabilities, whereby the unbalanced fiscal policy of some Member States has amplified the pre-crisis public deficits and the financial crisis has contributed significantly to a further ballooning of those deficits, followed by tensions in sovereign debt markets in some Member States;
atgādina, ka kredītreitinga aģentūrām bija būtiska loma finanšu krīzes radīšanā, jo tās strukturētiem finanšu instrumentiem piešķīra kļūdainus reitingus, kuri krīzes laikā bija jāsamazina; piekrīt Finanšu stabilitātes padomes 2010. gada oktobrī noteiktajiem principiem, kuri sniedz vispārīgus norādījumus, kā samazināt paļāvību uz ārējiem kredītreitingiem, un aicina Komisiju pienācīgi ņemt vērā sabiedrisko apspriešanu, kas noslēdzās 2011. gada janvārī;
Recalls that credit rating agencies played a significant role in the build-up to the financial crisis through the assignment of faulty ratings to structured finance instruments which had to be downgraded; agrees with the principles set out by the Financial Stability Board in October 2010 giving general guidance on how to reduce reliance on external credit ratings, and calls on the Commission to take into due consideration the public consultation that ended in January 2011;
prasa veikt valsts parāda pārredzamu revīziju, lai noteiktu tā izcelsmi un noskaidrotu parāda vērtspapīru galvenos turētājus un ar tiem saistītās summas;
Calls for a transparent audit of public debt to be carried out in order to determine its origin and to ascertain the identity of the main holders of debt securities and the amounts involved;
norāda, ka dalībvalstu divpusējās vai daudzpusējās pieejas rada draudus ekonomikas integrācijai, finanšu stabilitātei un euro uzticamībai, un atzinīgi vērtē Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgada principu, kura mērķis ir novērst pārmērīgu iekšējo nelīdzsvarotību ES;
Notes that bilateral or multilateral approaches by Member States pose a threat to economic integration, financial stability and the credibility of the euro, and welcomes the principle of the European semester of economic policy coordination, the aim of which is to overcome excessive internal imbalances within the EU;
uzsver, ka valstu parādu krīzē atklājās Eiropas iekšējās nelīdzsvarotības radītie riski; uzsver, ka ES ir jāreaģē vienoti, jāattīsta daudz ciešāka fiskālās politikas koordinācija un vajadzīgas gadījumā ‐ viena kopīga politika ar pietiekamu ES budžetu, ko daļēji finansē no pašu resursiem, kā arī jāievieš atbilstoši krīzes vadības un ekonomikas konverģences noteikumi;
Underlines the fact that the sovereign debt crisis has revealed the risks posed by intra-European imbalances; stresses the need for the EU to react as one, to develop a much closer coordination of fiscal policies and, where appropriate, a common one with a sufficient EU budget funded partly through own resources, and to put in place adequate provisions for crisis management and economic convergence;
uzsver, ka ir jāracionalizē dalībvalstu izdevumi ar ES budžeta starpniecību, īpaši jomās, kurās ES ir lielāka pievienotā vērtība nekā valstu budžetiem;
Highlights the need to rationalise Member States' expenditures through the EU budget, notably in areas where the EU has more added value than national budgets;
atzinīgi vērtē pasākumus, kurus veic dalībvalstis ar lielām parādsaistībām, lai konsolidētu budžetu un īstenotu strukturālās reformas;
Recognises the efforts which the highly indebted Member States are making to bring about budget consolidation and structural reforms;