natgillin/translations-raw huggingface dataset:
atgādina starptautiskajai kopienai saistības Tūkstošgades mērķu sakarībā un Eiropas Savienībai ‐ apņemšanos uzlabot palīdzību, kas tiek sniegta veselības aprūpes dienestiem Subsahāras Āfrikā;
Reminds the international community of its commitments to the Millennium Development Goals, and the EU of its undertaking to step up support for health services in sub-Saharan Africa;
atgādina par sieviešu tiesībām bez ierobežojumiem lemt par savu reproduktīvo veselību ‐ par grūtniecības, kontracepcijas, abortu vai seksuāli transmisīvu slimību jautājumiem; nosoda dzimumorgānu kropļošanu un šokējošo vardarbību, no kuras viņām joprojām nākas ciest, kā arī par to, ka izvarošana vēl aizvien ir viens no kara ieročiem; tāpēc atbalsta sieviešu tiesības saņemt veselības aprūpi šajās jomās, izmantojot horizontālu pieeju, un aicina, izmantojot diagonālo pieeju, prioritārā kārtā atbalstīt šo veselības aprūpes jomu;
Points out that women have the right to exercise full control over matters relating to their reproductive health, as regards procreation, contraception, abortion or sexually transmitted diseases; condemns the fact that they are still subject to genital mutilation and extreme violence, while rape remains a weapon of war; pleads, therefore, for women's right to access health care in these matters, thanks to a horizontal approach, and asks for a diagonal approach to support, giving priority to this health area;
atgādina visu bērnu tiesības izmantot vakcinācijas un imunizācijas programmas; atgādina arī, ka katru gadu 8,8 miljoni bērnu, kas jaunāki par pieciem gadiem (puse no tiem Subsahāras Āfrikā), joprojām mirst no slimībām, kuras iespējams novērst un ārstēt;
Points out that every child has the right to have access to vaccination and immunisation programmes; points out, too, that 8.8 million children under the age of five (half of them in sub-Saharan Africa) are still dying every year of preventable or curable illnesses;
atgādina, ka pneimonija un diareja ir galvenie bērnu nāves cēloņi Subsahāras Āfrikā;
Points out that pneumonia and diarrhoea are the main causes of infant mortality in sub-Saharan Africa;
pauž bažas par to, ka privātas organizācijas, kuras saņem Eiropas finansējumu un rūpējas par Āfrikas iedzīvotāju veselības aprūpi, reliģisku strāvojumu ietekmē var ierobežot noteiktu praksi vai preventīvus pasākumus reproduktīvās veselības jomā;
Is concerned that private organisations receiving EU funding and providing health care services for African populations may, under the influence of religious movements, restrict certain types of reproductive health care and preventive treatment;
uzsver, ka privātām organizācijām, kuras saņem Eiropas finansējumu, pakalpojumi reproduktīvās veselības jomā jāsniedz, ievērojot cilvēku pamattiesības, cieņu un brīvību;
Emphasises that, in the area of reproductive health, private organisations receiving EU funding must provide health care services in accordance with fundamental rights and the principles of human dignity and personal freedom;
nosoda sektantisku organizāciju izplatību, jo tās, izmantojot vismazākaizsargāto iedzīvotāju uzticēšanos, sniedz pseidopakalpojumus, kurus vietējās pārvaldes iestādes izliekas nemanām;
Condemns the proliferation of sects which exploit the credulity of the most vulnerable populations to provide pseudo-health care, while the authorities do nothing to intervene;
raizējas par veselības pakāpenisku kļūšanu par preci un par “divu ātrumu” medicīnu valstīs, kurās pastāv politiskas un pārvaldības problēmas;
Is alarmed at the growing commoditisation of health care and the emergence of a two-speed medical system in countries experiencing political difficulties and shortcomings as regards good governance;
atbalsta reģionos, kuros plosās konflikti, strādājošo nevalstisko organizāciju bieži vien apbrīnojamo darbu, bet atgādina, ka šis neatliekamais darbs nedrīkst kļūt par pastāvīgu praksi un aizstāt ilgtspējīgas veselības aprūpes un apdrošināšanas sistēmas;
Supports the often admirable work done by non-governmental organisations working in conflict-torn regions, but points out that emergency efforts of this kind cannot be a lasting solution and are no substitute for sustainable health and insurance systems;
uzsver to, cik liela nozīme iedzīvotāju veselības aprūpes uzlabošanā un izglītošanas veicināšanā par veselības jautājumiem ir nevalstiskajām organizācijām, tostarp reliģiskām organizācijām, kā arī bezpeļņas privātām slimnīcām;
Emphasises the important role of non-governmental players, including faith-based organisations and their non-profit private hospitals, in improving public health and promoting health education;
lūdz Komisiju saskaņā ar efektivitātes un taisnīguma kritērijiem atbalstīt valsts veselības aprūpes sistēmu stiprināšanu, izvēloties tādu metodi, kurā galvenā uzmanība ir pievērsta sabiedrības interesēm, un atzīstot to, cik nozīmīga veselības aprūpes jomai ir valsts un privātā sektora partnerība, tostarp bezpeļņas sektors, tādējādi panākot stabilus un noturīgus rezultātus;
Calls on the Commission to promote the strengthening of national health systems, inter alia by taking an approach that acknowledges the crucial importance of the public interest and the need for public-private partnerships – including the non-profit sector – in the health field, based on criteria relating to effectiveness, fairness and efficiency, in order to achieve sustainable, lasting results;
konstatē, ka liela daļa Subsahāras iedzīvotāju, īpaši lauku apvidos, nespēj segt veselības aprūpes un pat ģenērisko zāļu iegādes izdevumus;
Notes that a large part of the population of sub-Saharan Africa, particularly in rural areas, is unable to afford heath care or drugs, even of the generic kind;
pauž nopietnas bažas par to, ka Āfrikas tirgū apgrozībā atrodamas zāles ar beigušos termiņu, viltotas vai neīstas zāles un ka valsts iestāžu un starptautiskās sabiedrības reakcija ir nepietiekama;
Is deeply concerned about the circulation on the African market of medicines that are past their sell-by date, adulterated or counterfeit, and about the inadequate response of national authorities and the international community;
pauž bažas par augsti kvalificētu medicīnas darbinieku izteikto trūkumu un par to, ka liels skaits ārstu nepaliek savā valstī; iesaka piedāvāt šiem ārstiem daudzkārtējās iebraukšanas vīzu iespējas, lai viņi varētu turpināt izglītošanos Eiropā, saglabājot pastāvīgu saikni ar Āfriku;
Is concerned by the severe shortage of well-trained medical staff and the fact that many doctors do not remain in their own countries; suggests that doctors be offered multi-entry visa arrangements to enable them to pursue training in Europe while continuing to be based in Africa;
pauž nožēlu par kvalificētu medicīnas darbinieku ‐ ārstu, medmāsu un farmaceitu ‐ trūkumu daudzās Āfrikas valstīs un par to, ka liels skaits šo darbinieku tiek pieņemti darbā Eiropas valstīs, atņemot Āfrikas valstīm to attīstībai nepieciešamos resursus;
Deplores the shortage of qualified health professionals – doctors, nurses and pharmacists – in many African countries, and the fact that many such professionals are recruited by European states, which are thus depriving the African countries of a precious development resource;
uzsver, ka jaunattīstības valstīs arvien vairāk progresē tāda postoša patoloģija kā bērnu saslimšana ar vēzi, un aicina Komisiju atbalstīt informatīvas kampaņas, kuru mērķis ir veicināt savlaicīgu diagnostiku un efektīvu ārstēšanu;
Emphasises the steady increase in the incidence, in developing countries, of the devastating disease of cancer in children and calls on the Commission to encourage information campaigns promoting early diagnosis and effective treatment;
atzinīgi vērtē to, ka, neskatoties uz sociālām, ekonomiskām un politiskām problēmām, daudzas Subsahāras valstis cenšas izveidot tādu politiku, kas varētu uzlabot vai nodrošināt iedzīvotāju piekļuvi vismaz veselības aprūpes pamatpakalpojumiem; aicina Eiropas Komisiju rūpīgi izvērtēt panākumus (māšu un bērnu mirstības radītājus), kas gūti veselības aprūpes uzlabošanā, izmantojot valsts vispārējā budžeta atbalsta finansēšanas mehānismus; aicina izvērtēt arī citus finansēšanas mehānismus;
Welcomes the fact that, despite the social, economic and political difficulties they face, many sub-Saharan countries are attempting to introduce policies that will improve or allow access to health care for their populations, albeit of a basic type; calls on the Commission to undertake a comprehensive evaluation of the results achieved in terms of improving health (maternal and infant mortality), using the general budget support mechanism; also calls for consideration to be given to other funding mechanisms;
atgādina, cik nozīmīga veselības aprūpes politikā ir izglītošana par veselības un higiēnas jautājumiem;
Points out the importance of education about health and hygiene as an aspect of health policies;
uzskata, ka valstīm ir jāorganizē funkcionāli, sociāli efektīvi un finansiāli pieejami veselības aprūpes pakalpojumi, vienlaikus ievērojot arī veselības pieprasījuma organizācijas jautājumu un tādējādi veselības savstarpējās apdrošināšanas vietu veselības aprūpes sistēmā; uzskata, ka šajā nolūkā vispirms jāizveido civilstāvokļa aktu reģistrs;
Considers it necessary for states to organise functional health services which are socially efficient and affordable, while also dealing with health care demand issues and thus the role of mutual health organisations within the health system; notes that this calls for the prior introduction of a civil registration system;
uzsver to, cik liela nozīme profilakses un veselības aprūpes pieejamības uzlabošanā ir vietējām iestādēm;
Stresses the key role of local authorities in improving prevention and making health care more accessible;
atzinīgi vērtē vertikālo fondu veiksmi, jo tie ir pievilcīgi ziedotājiem, un panākumus tādu izplatītu slimību kā AIDS, tuberkuloze, malārija, poliomielīts un citu smagu slimību ierobežošanas jomā; tomēr uzstāj, ka šī vertikālā pieeja nekādā gadījumā nevar aizstāt horizontālu un ilgtspējīgu pieeju veselības aprūpes pamatpakalpojumu jomā;
Welcomes the success achieved by vertical funds in proving attractive to donors and the progress made in combating major pathologies such as AIDS, tuberculosis, malaria, poliomyelitis and other serious diseases; stresses, however, that this vertical approach can under no circumstances be a substitute for a sustainable horizontal approach to basic health care;
atgādina, ka horizontāla pieeja veselības aprūpes pamata sistēmas kontekstā ar valsts varas un daudzu citu pušu līdzdalību ir vienīgā iespēja laika gaitā panākt iedzīvotāju dzīves apstākļu un veselības ilgtspējīgu uzlabošanos;
Points out that a horizontal approach to basic health systems, with the participation of the public authorities, but also numerous other actors, is the only way of producing a long-term and sustainable improvement in the living and health conditions of populations;
uzsver, ka ir maz ticams, ka tuvākajā laikā šīs valstis spētu, balstoties tikai uz nodokļu ieņēmumiem, finansēt valsts veselības aprūpes sistēmas, un ka ir jāmeklē jaukts finansējums; un atgādina, ka līdzfinansējums ir instruments, kas veicina partnervalstu līdzdalību projektos;
Stresses that it is unlikely in the short term that these states will be able to fund national health care systems from their tax revenues alone and that a mixed funding system must be found; and points out that co-financing is a useful lever for promoting partner countries' ownership of projects;
atzinīgi vērtē dažu vertikālu fondu diagonālo pieeju, kuri ir nolēmuši daļu resursu veltīt šo smago slimību skarto valstu veselības aprūpes sistēmu nostiprināšanai; tomēr uzsver nepieciešamību veicināt sadarbību veselības aprūpes jomā, pastāvīgi veidojot attiecības un īstenojot apmaiņu, jo īpaši ar telemedicīnas palīdzību starp slimnīcām un valsts un nevalstiskajiem dalībniekiem, kas darbojas veselības aprūpes jomā pasaules ziemeļu un dienvidu daļā, par prioritāti padarot vietējo medicīnas darbinieku izglītošanu;
Welcomes the diagonal approach adopted by some vertical funds, which have decided to devote part of their resources to consolidating the health care systems of the countries affected by the pathologies targeted; also notes the need to promote health-related cooperation based on twinnings and regular exchanges – including the use of telemedicine – between hospitals and government and non-government agencies working in the health sector in Northern and Southern countries, with a focus on training local health workers;
uzskata ‐ lai izstrādātu veselības aprūpes politiku un vadītu tās īstenošanu, ir jāveido stratēģiskas savienības starp galvenajiem vietējā, valsts un starptautiskā līmeņa dalībniekiem un jānodrošina oficiāls dialogs starp valdībām, veselības aprūpes pakalpojumu sniedzējiem un apdrošinātājiem;
Believes that strategic alliances need to be forged among the main parties involved at local, national and international levels and that institutional dialogue between government, service providers and mutual insurance organisations is vital in defining health policy and shaping the way it is introduced;
līdzīgi kā PVO uzskata, ka, paplašinot veselības aprūpi, paralēli jāveido tāda sociālās drošības sistēma, kuras pamatā ir priekšapmaksa un sadale, nevis sistēma, saskaņā ar kuru lietotāji apmaksu veic tieši, un ka taisnīgākas veselības aprūpes sistēmas izveides priekšnoteikums ir reformas, kuru mērķis ir nodrošināt vispārēju apdrošināšanu;
Shares the WHO's view that the extension of healthcare must necessarily be associated with a system of social security based on prepayment and sharing, rather than direct payment by users, and that reforms aimed at establishing universal cover are a prerequisite for fairer health provision;
uzskata, ka veselības apdrošināšanas sistēma var veicināt veselības aprūpes sistēmas finansiālu nostiprināšanos un ka ir jādara viss iespējamais, lai to vietējā līmenī strukturētu efektīvi;
Believes that the introduction of a health insurance scheme can help to place a health system on a sound financial footing and that every effort should be made to structure such schemes effectively at local level;
norāda, ka kopumā pastāv divas sistēmas, kas nepieciešamības gadījumā ļauj nodrošināt bezmaksas veselības aprūpi, proti, vispārējā sociālās drošības sistēma, kuru finansē ar nodokļu palīdzību, un obligātā sociālās apdrošināšanas sistēma;
Recognises that two major systems exist which can deliver health care for free at the point of need, namely universal social security systems through tax funding and compulsory social insurance systems;
uzskata, ka veselības apdrošināšanas sistēmai ir jābūt solidārai un ka tai ir jāpielāgojas pastāvošajam kultūras, sociālajam un politiskajam kontekstam ‐ to nevar veidot, vienkārši pārnesot kādu importētu modeli, vai kā nemainītu kādas agrākās kolonijas mantojumu;
Considers that health insurance schemes must be based on solidarity and tailored to the cultural, social and political context in which they operate; accordingly, they should not be a mere transposition of an imported model or an unchanged colonial legacy;
uzskata, ka veselības apdrošināšanas sistēmai ir jānodrošina piekļuve aprūpei visiem, tā nedrīkst būt vērsta uz peļņas gūšanu un tai jābūt iesaistošai;
Considers that health insurance schemes must provide universal access to health care and must be non-profit making and participatory;
uzskata, ka veselības apdrošināšanas sistēma var palīdzēt vadīt un ietekmēt tās valsts politiku, kurā tā darbojas, pozitīvi ietekmējot tās izmantotājus;
Considers that a health insurance scheme can help to guide and influence the health policy of the state in which it operates, to the advantage of its beneficiaries;
uzskata, ka savstarpējās veselības apdrošināšanas sistēmas ir izdevīgā stāvokli, lai, balstoties uz solidaritātes vērtībām, radītu sociālu dinamiku un dotu iespēju visiem izmantot aprūpes pakalpojumus;
Considers that mutual health organisations are the best way of creating a social dynamic based on the values of solidarity and providing universal access to health care;
uzskata, ka veselības savstarpējai apdrošināšanai ir būtiska loma sociālās kohēzijas uzlabošanā, tā var veicināt piekļuvi kvalitatīviem aprūpes pakalpojumiem un pilsoņu iesaistīšanos veselības aizsardzības politikā, vienlaikus papildinot oficiālās sociālās aizsardzības sistēmas;
Considers that mutual health organisations play an important role in improving social cohesion and in facilitating advocacy of quality health care access and genuine public participation in the planning and implementation of health policies, while combining well with formal social protection schemes;
apliecina, ka savstarpējās veselības apdrošināšanas sistēmas ir nodrošinājušas apdrošināšanas profesiju pielāgošanos neformālajā ekonomikā iesaistīto iedzīvotāju sociāli ekonomiskajām īpašībām, jo uz viņiem neattiecas oficiālās sistēmas un komerciālā apdrošināšana, un ka tāpēc tās ir piemērots risinājums vispārēja seguma nodrošināšanai valstīs ar zemiem un vidējiem ienākumiem;
Notes that mutual health organisations have been able to tailor insurance provision to the socio-economic characteristics of populations in an informal economy which remain excluded from formal schemes and commercial insurance and that as a result they are an appropriate solution for achieving the goal of universal coverage in low- and middle-income countries;
apliecina, ka savstarpējās apdrošināšanas primārais mērķis nav valsts aizstāšana, bet tā ir alternatīva, kas dod iespēju pārvarēt šķēršļus, kuri traucē piekļūt veselības aprūpes pakalpojumiem un pilnveido visu iedzīvotāju piekļuvi kvalitatīviem pakalpojumiem neatkarīgi no ienākumiem, liekot valstij veikt ieguldījumus šajā jomā;
Notes that the main objective of mutual health organisations is not to take the place of the state but to offer an alternative, enabling the obstacles to health care access to be overcome and providing improved access to quality health care for all citizens regardless of their income, while encouraging to state to reinvest in this area;
atbalsta centienus, ko īsteno dažas valstis, kuras, pārzinot vietējo situāciju un vajadzības, atbalsta atsevišķām iedzīvotāju grupām (lauksaimniekiem, kafijas audzētājiem, sieviešu grupām, viena rajona iedzīvotājiem), etniskām grupām un kopienām paredzētas iniciatīvas vai arī tradicionālas iniciatīvas, tādas kā tontīna;
Encourages the efforts being made by certain states which, aware of local circumstances and needs, are supporting initiatives for specific sections of society (e.g. farmers, coffee growers and women's or neighbourhood groups), ethnic groups or communities, or traditional-type schemes such as tontine funds;
konstatē, ka tādas valstis kā Burundi, Burkinafaso, Kapverde, Senegāla, Benina, Ruanda, Tanzānija, Gana, Nigērija, Gvineja vai Kamerūna veido dažkārt ļoti atšķirīgas, bet efektīvas sistēmas;
Notes that various countries such as Burundi, Burkina Faso, Cape Verde, Senegal, Benin, Rwanda, Tanzania, Ghana, Nigeria, Guinea and Cameroon are introducing systems which sometimes differ widely, but which are bearing fruit;
uzstāj, ka sistēmas ir jāsaskaņo ar solidaritātes vērtībām un ar afrikāņu kultūru, jo ģimenes jēdziens Āfrikā ir plašs un tādējādi rodas jautājums par savstarpējās apdrošināšanas palīdzības saņēmēju skaitu, ja to veido pēc rietumu parauga;
Expresses the need for systems to adjust to the values of solidarity and to African culture, the concept of family being widespread in Africa, something which raises the question of the number of beneficiaries to be covered by mutual aid schemes if they are organised on western lines;
uzsver, ka Subsahāras afrikāņu diaspora varētu veicināt savu tautiešu interesi par veselības apdrošināšanas nozīmi un ieviešanu viņu valstīs;
Emphasises that there could be a role for members of the diaspora from sub-Saharan Africa in helping to raise awareness in their countries of origin about the benefits of mutual health insurance and the adoption of such schemes;
aizstāv apdrošināšanas sistēmu un horizontālās veselības aprūpes savstarpējo atkarību, jo iedzīvotāji nesaprot iemaksu lietderību, ja nav garantēta piekļuve aprūpei un medikamentiem;
Stresses the need for interdependency between insurance schemes and the way in which horizontal health care is structured, as populations will not see the value of paying contributions unless access to health care and medicines is guaranteed;
ir pārliecināts, ka šai pieejai apdrošināšanas aspektā ir nepieciešama plaša iedzīvotāju informēšana, izmantojot piemērotas programmas;
Firmly believes that populations need to be informed about insurance through appropriate awareness campaigns.
aicina Komisiju arī turpmāk savās programmās uzsvērt tādus konkrētus projektus, kuri ir vērsti uz tādiem veselības sociāli ekonomiskajiem ietekmes faktoriem kā dzeramais ūdens, ceļu infrastruktūra, nodrošinātība ar pārtiku, pienācīgas kvalitātes mājoklis un nodarbinātība, vides aizsardzība un klimata pārmaiņu novēršana;
Calls for the Commission's programmes to continue to place emphasis on specific projects targeting socio-economic health determinants in the form of drinking water, road infrastructure, food security, decent living and working conditions, protection of the environment, and measures to combat climate change;
aicina dalībvalstis un Eiropas laboratorijas, ievērojot Nolīgumu par intelektuālā īpašuma tiesību komercaspektiem, vienoties par “partnerattiecību pieeju”, saskaņā ar kuru tiek ievērota patentu aizsardzība attīstītajiem tirgiem un kura ietver labprātīgus licences nolīgumus, atbalstu veselības aprūpes programmām, tehnoloģiju nodošanu un vietējās ražošanas spējas palielināšanu, lai valstīs ar zemiem ienākumiem būtu iespējams samazināt zāļu cenas (pakāpju cenas un diferencētās cenas);
Calls on the Member States and on European laboratories, in accordance with the provisions of the TRIPS Agreement, to negotiate a ‘partnership approach’ respecting patent protection in developed markets and covering voluntary licensing agreements, support for health programmes, technology transfer arrangements and an increase in local production capacity with a view to reducing the price of medicines in low-income countries (through tiered or differential pricing);
aicina ES ekonomisko partnerattiecību nolīgumos neiekļaut noteikumus par intelektuālo īpašumu, kas vēl vairāk apgrūtina piekļuvi visnepieciešamākajām zālēm; šajā sakarībā atgādina, ka saskaņā ar Dohas 2001. gada deklarāciju par Nolīgumu par intelektuālā īpašuma tiesību komercaspektiem un sabiedrības veselības aprūpi ES ir apņēmusies par prioritāti padarīt sabiedrības veselības aprūpi, nevis komerciālas intereses, un aicina ES izmantot ekonomisko partnerattiecību nolīgumus, lai palīdzētu Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna valstīm ieviest Dohas deklarācijā paredzētos elastīguma noteikumus;
Asks the EU not to include in EPAs provisions on intellectual property rights that place further obstacles in the way of access to essential medicines; points out that, under the 2001 Doha Declaration on the TRIPS Agreement and Public Health, the EU is committed to putting public health before commercial interests, and asks it to use the framework of the EPAs to help the ACP countries implement the flexibility provisions of the Doha Declaration;
aicina Komisiju sniegt pārredzamus veselības aprūpes finansēšanas rādītājus par dažādām valstīm: izdevumi, kurus rada slimību ārstēšana un darba nespēja, zīdaiņu un māšu mirstības līmenis, iedzīvotāju skaits, valsts ienākumu līmenis u. c.;
Calls on the Commission to provide transparent financial health indicators for the different countries, including the cost of disease in terms of treatment and incapacity for work, child and maternal mortality rates, population size, income levels, etc.;