natgillin/translations-raw huggingface dataset:
G. tā kā, neraugoties uz Parlamenta vairākkārtējiem aicinājumiem pieņemt direktīvu par plašsaziņas līdzekļu brīvību un plurālismu, Komisija līdz šim ir vilcinājusies izstrādāt šādu priekšlikumu, kas ir kļuvis aizvien vajadzīgāks un aktuālāks, un tā kā Eiropas Savienība kandidātvalstīm prasa ievērot Kopenhāgenas kritērijus, kas ietver plašsaziņas līdzekļu brīvību un plurālismu, un šie principi ir jāievēro visā ES, piemērojot minēto direktīvu;
G. whereas despite repeated calls by Parliament for a directive on minimum standards on media freedom and pluralism, the Commission has up to now delayed this proposal, which has become increasingly necessary and urgent and whereas the European Union requires candidate countries to abide by the Copenhagen criteria that include media freedom and pluralism, these principles shall be enforced also in the EU through a such a directive,
H. tā kā bažas rada ne tikai Ungārijas plašsaziņas līdzekļu tiesību akti, bet arī Konstitucionālās tiesas vājināšanās, kā arī konstitūcijas pārskatīšanas gaita un plāni, no kuriem var izrietēt jauni noteikumi, kas ietekmē tiesu iestāžu neatkarību, tostarp Konstitucionālo tiesu un atsevišķas individuālās tiesības,
H. whereas concerns arise not only in relation to the Hungarian media laws, but also on the weakening of the Constitutional Court, as well as on the process and projects of revision of the Constitution, which might contain new provisions affecting the independency of the judiciary including the Constitutional Court and several individual rights,
7. uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei, Komisijai, Eiropas Padomei, dalībvalstu valdībām un parlamentiem, Pamattiesību aģentūrai un EDSO.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission, the Council of Europe, the governments and national parliaments of Member States, the Fundamental Rights Agency and the OSCE.
9.2.2011 B7-0105/2011 REZOLŪCIJAS PRIEKŠLIKUMS iesniegts, noslēdzot debates par Padomes un Komisijas paziņojumiem,
9.2.2011 B7-0105/2011 MOTION FOR A RESOLUTION to wind up the debate on statements by the Council and the Commission
PE459.637v01-00 B7‑0105/2011 Eiropas Parlamenta rezolūcija par stratēģiju „Eiropa 2020”
PE459.637v01-00 B7‑0105/2011 European Parliament resolution on Europe 2020
– ņemot vērā prezidentvalsts secinājumus pēc Eiropadomes sanāksmēm 2000., 2001., 2005., 2006., 2007. gada martā un 2009. gada decembrī,
– having regard to the Presidency conclusions following the meetings of the European Council in March 2000, 2001, 2005, 2006, 2007 and December 2009,
– ņemot vērā 2010. gada 16. jūnija rezolūciju par ekonomikas pārvaldību un stratēģiju „Eiropa 2020”,
– having regard its resolutions of 16 June 2010 on economic governance and EU 2020,
– ņemot vērā 2010. gada 20. oktobra rezolūciju par finanšu, ekonomikas un sociālo krīzi,
– having regard its resolution of 20 October 2010 on the financial, economic and social crisis,
– ņemot vērā 2010. gada 16. decembra rezolūciju par pastāvīgo krīžu pārvarēšanas mehānismu,
– having regard its resolution of 16 December 2010 on the permanent crisis mechanism,
– ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 3. pantu,
– having regard to the article 3 of the Treaty on the functioning of the European Union,
A. tā kā daudzās dalībvalstīs joprojām pieaug bezdarbs un 23 miljoniem cilvēku nav darba un tā kā daudzās dalībvalstīs un citos svarīgos pasaules reģionos vārgās izaugsmes dēļ šis skaitlis vēl palielināsies, tādējādi izraisot milzīgus sociālus un cilvēciskus sarežģījumus;
A. whereas many Member States are still facing rising unemployment, with more than 23 million people out of work, and more to come due to anaemic growth in most member states and in other key regions in the world, thereby generating immense social and human difficulties,
B. tā kā krīze ir dramatiskā veidā likusi apzināties eiro zonas līdzšinējās pārvaldības vājos punktus, kā arī vienotu koncepciju un instrumentu trūkuma dēļ ir iestājusies arī uzticamības krīze un dalībvalstis ir politiski vilcinājušās, kas dārgi izmaksājis;
B. whereas the crisis has dramatically exposed the weaknesses of the existing euro area governance system, and the lack of common concepts and instruments has led to a crisis of credibility and to costly political hesitations among Member States,
C. tā kā pastāvīga krīzes pārvaldības mehānisma izveidošana eiro zonas finanšu stabilitātes saglabāšanai un pašreizējie Komisijas likumdošanas priekšlikumi attiecībā uz Stabilitātes un izaugsmes pakta reformu un procedūras izveidošanu makroekonomiskās nelīdzsvarotības pārraudzībai ir nepieciešami, bet tomēr vēl nepietiekami pasākumi ceļā uz pilnvērtīgu ekonomisku un monetāru savienību;
C. whereas the creation of a permanent crisis mechanism to safeguard the financial stability of the euro area and the current legislative proposals by the Commission for a reform of the stability and growth pact and for the creation of a surveillance procedure for macroeconomic imbalances are a necessary but still insufficient step in the direction of a fully-fledged economic and monetary union,
D. tā kā stratēģijai „Eiropa 2020” būtu jāpalīdz Eiropai izkļūt no krīzes un kļūt stiprākai ar jaunām darba vietām un viedu, ilgtspējīgu, kā arī iesaistošu izaugsmi, kuras pamatā būtu pieci ES galvenie mērķi attiecībā uz nodarbinātības veicināšanu — uzlabot apstākļus jauninājumu izstrādei, pētniecībai un attīstībai, sasniegt mērķus attiecībā uz klimata pārmaiņām un enerģētiku, paaugstināt izglītības līmeni un veicināt sociālo integrāciju, jo īpaši mazinot nabadzību;
D. whereas the EU 2020 strategy should help Europe recover from the crisis and come out stronger, through a jobs and smart, sustainable and inclusive growth based on five EU headline targets as regards promoting employment; improving the conditions for innovation, research and development; meeting our climate change and energy objectives; improving education levels and promoting social inclusion in particular through the reduction of poverty,
E. tā kā Lisabonas līgumā ir skaidri noteikts, ka Savienība nosaka ārējās darbības un īsteno tās, lai veicinātu jaunattīstības valstu ilgtspējīgu ekonomisku, sociālu un vides jomas attīstību, lai sasniegtu galveno mērķi — izskaustu nabadzību un veicinātu visu valstu integrāciju pasaules ekonomikā,
E. whereas the Lisbon Treaty clearly stipulates that the Union shall define and pursue its external action in order to foster sustainable economic, social and environmental development of developing countries, with the primary objective of eradicating poverty and in order to encourage the integration of all countries into the world economy,
2. uzsver, ka, lai pastiprinātu valstu politisko atbildību par šo stratēģiju, nodrošinātu tās izpildi un konkrētus sasniegumus, tai jābūt konsekventākai un saskanīgākai;
Stresses that a more consistent and coherent strategy is a prerequisite to strengthen the political ownership of the strategy at national levels and to ensure delivery and concrete achievements;
Stratēģijas „Eiropa 2020” pamatmērķi un pārvaldība
Headline targets and governance of the EU 2020 strategy
9. mudina Padomi un Komisiju „Eiropas pusgada” procesā atzīt Eiropas Parlamenta svarīgo nozīmi, kas jāformulē starpiestāžu nolīgumā, kurā būtu noteikta un oficiāli apstiprināta demokrātiska un efektīva turpmākā darbība;
Urges the Council and the Commission to acknowledge the key role of the European Parliament in the European semester process, to be formulated within an inter-institutional agreement to set down and formalise a democratic and effective way forward;
12. uzskata, ka reālistiskā ES līmeņa izaugsmes un nodarbinātības stratēģijā jāapvieno fiskālās disciplīnas nodrošināšana un izaugsmes veicināšana; šajā ziņā uzsver, ka oficiāli jāsaista ekonomikas pārvaldības pakete, kas patlaban tiek apspriesta, un stratēģija „Eiropa 2020”; uzskata arī, ka izaugsmes un nodarbinātības stratēģiju nedrīkst vājināt ar to, ka fiskālā konsolidācija pašlaik ir orientēta īstermiņā, savukārt tā pilnībā jāņem vērā Stabilitātes un izaugsmes paktā (SIP), konkrēti — tā mērķos pienācīgi ņemot vērā publiskā sektora investīcijas; arī prasa Komisijai nodrošināt visu darba tirgus partneru pilnvērtīgu līdzdalību „Eiropas pusgada” procesā, lai palielinātos valstu atbildību par kopējo procesu;
Believes that a realistic strategy for growth and employment at the EU level must strike a balance between ensuring fiscal discipline and fostering growth; in this respect stresses the need to make a formal link between the economic governance package being currently negotiated and the EU 2020 strategy; believes equally that the growth and employment strategy must not be undermined by the current short-termism of fiscal consolidation but it rather has to be fully acknowledged within the Stability and Growth Pact (SGP), concretely by taking due account of public investment in its targets; asks equally the Commission to ensure full participation of all social partners in the European semester in order to increase national ownership of the whole process;
Pamatiniciatīvas attiecībā uz gudru, ilgtspējīgu un integrējošu izaugsmi
Flagship initiatives for smart , sustainable and inclusive growth
30. aicina Komisiju ātrāk pārskatīt energoresursu nodokļu direktīvu, energoprodukcijas aplikšanas pamatkritērijus papildinot ar CO2 emisiju un enerģijas saturu, lai tādējādi radītu nozīmīgus stimulus pārejai uz ilgtspējīgiem un atjaunojamiem energoavotiem un lai nodokļu nastu no darba ņēmējiem pakāpeniski novirzītu uz darbību, kas piesārņo vidi, rada būtisku siltumnīcefekta gāzu emisiju vai būtiskā daudzumā patērē resursus;
Calls the Commission to speed up the revision of the energy taxation directive in order to make CO2 emissions and energy content one of the basic criteria for the taxation of energy products, in order to provide major incentives to shift towards carbon-free and sustainable and renewable energy sources and gradually shift the tax burden from the labour sector on to activities which pollute the environment, create significant greenhouse gas emissions or use considerable amounts of resources;
40. uzskata, ka ar ES turpmāko investīciju politiku jāveicina tādas investīcijas, kas būtu ilgtspējīgas, cienītu valdības tiesības sabiedrības interesēs reglamentēt noteikumus un sekmētu kvalitatīvus darba apstākļus uzņēmumos, kur piesaistītas investīcijas;
Considers that EU’s future investment policy must promote investments which are sustainable, respects the governments' right to regulate in favour of the public interest, and encourages good quality working conditions in the enterprises targeted by the investments;
9.2.2011 B7-0106/2011 REZOLŪCIJAS PRIEKŠLIKUMS iesniegts, noslēdzot debates par Padomes un Komisijas paziņojumiem,
9.2.2011 B7-0106/2011 MOTION FOR A RESOLUTION to wind up the debate on statements by the Council and the Commission
PE459.638v01-00 B7‑0106/2011 Eiropas Parlamenta rezolūcija par stratēģiju „Eiropa 2020”
PE459.638v01-00 B7‑0106/2011 European Parliament resolution on Europe 2020
– ņemot vērā stratēģijas „Eiropa 2020” integrētās pamatnostādnes, ko Padome pieņēma 2010. gadā (I daļa — ekonomikas politikas vispārējas pamatnostādnes, II daļa — nodarbinātības politikas pamatnostādnes),
– having regard to the Europe 2020 Integrated Guidelines as adopted by the Council in 2010 (Part I - BEPGs, Part II - Employment Guidelines),
– ņemot vērā Padomes 2010. gada 17. jūnija sanāksmes secinājumus (stratēģija „Eiropa 2020”), 2010. gada 16. decembra sanāksmes secinājumus (ekonomikas pārvaldība) un 2011. gada 4. februāra sanāksmes secinājumus (stratēģija „Eiropa 2020” — enerģētika un inovācija),
– having regard to the Councils Conclusions of 17 June 2010 (Europe 2020 Strategy), of 16 December 2010 (Economic Governance) and of 4 February 2011 (Europe 2020 Energy Policy, Innovation),
– ņemot vērā Komisijas 2010. gada 29. septembra priekšlikumus, kas veido ekonomikas pārvaldības tiesību aktu kopumu (pārmērīga deficīta procedūra, makroekonomiskās nelīdzsvarotības koriģēšana),
– having regard to the Commission’s proposals on the economic governance legislative package (excessive deficit procedure, correction of macroeconomic imbalances) of 29 September 2010,
– ņemot vērā Komisijas paziņojumu „Gada izaugsmes pētījums: ES visaptverošās reakcijas uz krīzi izveide” (COM(2011) 11 galīgā redakcija),
– having regard to the Commission Communication entitled ‘Annual Growth Survey: advancing the EU’s comprehensive response to the crisis’ (COM(2011) 11 final),
A. tā kā Komisijas gada izaugsmes pētījums aizsāka pirmo „Eiropas pusgadu”, kā Eiropadome to apstiprināja 2010. gada 7. septembrī, pievēršoties budžeta un ekonomikas politikas ex–ante koordinēšanai saskaņā gan ar Stabilitātes un izaugsmes paktu, gan stratēģiju „Eiropa 2020”; tā kā paredzams, ka Padomes 2011. gada marta sanāksmē tiks sniegti norādījumi par dalībvalstu politiku abās jomās;
A. whereas the Commission’s Annual Growth Survey launched the first cycle of the European Semester, as approved by the European Council on 7 September 2010, focusing on an ex-ante coordination of budgetary and economic policies in line with the Stability and Growth Pact on the one hand and the Europe 2020 Strategy on the other hand; whereas the March 2011 Council is expected to provide ‘guidance’ for member states’ policies in both areas,
B. tā kā Komisija optimistiski secina, ka „ekonomika sāk atgūties, lai gan tas vēl nenotiek vienmērīgi”; tā kā faktiski lielākajā daļa dalībvalstu 2010. gadā un arī pēc tam joprojām valdīja ekonomikas stagnācija, dažas valstis bija atkārtota lejupslīde, citās — nemainīgi negatīvi izaugsmes radītāji un tikai pāris valstīs 2010. gadā bija „eksporta apjoma pieaugums pēc tirdzniecības atsākšanās globālā mērogā”; tā kā paredzams, ka 2011. gadā pat šajās eksportētājvalstīs ekonomiskā izaugsme palēnināsies;
B. whereas the Commission predicts optimistically that there are ‘signs of economic recovery, but still uneven’; whereas in reality in 2010 and onwards most member states still faced a situation of economic stagnation, some fell into a double-dip recession, others had persistently negative growth rates and only very few of them could benefit in 2010 from ‘growing exports after the resumption of global trade’; whereas even for these latter exporting countries a slowdown in economic growth is expected for 2011,
C. tā kā Komisija uzsver, ka „finanšu nozarē situācija vēl nav normalizējusies, un ir vērojama neaizsargātība pret stresu un atkarība no valsts atbalsta”, kredīti joprojām ir grūti pieejami un „daudzās dalībvalstīs joprojām ir pārāk liels mājsaimniecību un korporatīvais parāds”;
C. whereas the Commission emphasizes that ‘the financial sector has not yet returned to normal conditions and there are situations of vulnerability to stress and dependency on state-support’, that credit is still tight and that ‘in a number of Member States household and corporate debts are still excessive’,
D. tā kā Komisijas veiktā finanšu nozares situācijas kritiskā analīze varētu būtu pārāk optimistisks patiesās situācijās atspoguļojums, jo daudzās Eiropas bankās ir milzīgi parādi — valdības, banku un īpašuma; daudzas bankas faktiski ir nelikvīdas un ir atkarīgas no lēta ECB finansējuma, lai savu darbību varētu turpināt; daudzām bankām arī ir radušies milzīgi zaudējumi, ko tās ir atzinušas tikai daļēji un tāpēc dažas no šīm bankām faktiski ir maksātnespējīgas;
D. whereas the Commission’s critical analysis of the situation of the financial sector might still paint a much too rosy picture of the real situation: Many European banks hold mountains of debt – government, bank and property; many are, in effect, illiquid and depend on cheap ECB finance to stay afloat; many have also incurred huge losses that they have only partly recognised, and as a result, some are, in effect, insolvent,
E. tā kā Eiropas Savienība un dalībvalstu valdības līdz šim nav veikušas reformas, kas vajadzīgas, lai finanšu nozare vispirms un galvenokārt darbotos sabiedrības interesēs, piekristu mazākiem ienākumiem un koncentrētos uz risku novēršanu un ilgtermiņa mērķiem, nevis peļņas gūšanu īsā laikposmā, un tās nav arī veikušas reformas, kas vajadzīgas, lai panāktu finanšu tirgu stingrāku regulējumu;
E. whereas so far the European Union and member states governments have not implemented the necessary reforms so that the financial sector must operate first and foremost in the public interest, accept lower returns and be geared to risk-aversion and long-term targets instead of short-term profits, nor did they deliver on the necessary reforms for a stricter regulation of financial markets,
F. tā kā Padomes 2011. gada 4. februāra sanāksmes secinājumos tika uzsvērta nepieciešamība bankām „veikt vērienīgas stresa pārbaudes”; tā kā stresa pārbaudes, ko ES jau ir veikusi, acīmredzami nav bijušas pietiekami stingras, jo tajās tika konstatēts, ka viss ir vislabākajā kārtībā gan Bank of Ireland , gan Allied Irish Bank , kuru nopietnās problēmas tikai nedaudz vēlāk bija cēlonis tam, ka eiro zonai vajadzēja veikt Īrijas glābšanas pasākumus;
F. whereas the Council Conclusions of 4 February 2011 addressed the need for ‘ambitious stress tests’ for the banks; whereas the bank stress tests already applied by the EU were obviously not stringent enough, as they gave both Bank of Ireland and Allied Irish Bank a clean bill of health, whose aggravating problems only shortly afterwards triggered the euro-area bailout for Ireland,
G. tā kā ES valdības veica pasākumus, lai banku obligāciju īpašnieki katrā ziņā tiktu aizsargāti, dodot priekšroku zaudējumus uzlikt nodokļu maksātājiem, neskatoties uz to, ka valdības maksātspēju tas noved līdz kritiskam punktam; tā kā tas ir Eiropas finanšu stabilizācijas mehānisma pamatprincips, kā rezultātā visā Eiropas Savienībā tiek veikti arvien stingrāki taupības politikas pasākumi, tādējādi atkal uzliekot finanšu nozares glābšanas finansiālo slogu vienkāršajiem darba ņēmējiem, pensionāriem u. c., kuru darbs, alga, sociālie pabalsti un tiesības ir stipri apdraudēti;
G. whereas EU governments took action so that banks’ bondholders must be protected at all costs, preferring to impose losses on taxpayers instead – even if this stretches governments’ solvency to breaking point; whereas this is the underlying rationale of the European Stability Mechanism, triggering a further deepening of austerity policies across the European Union, thus putting the financial burden of rescuing the financial sector again on the ordinary population of workers, pensioners etc., whose jobs, wages, social benefits and rights are heavily under attack,
H. tā kā saskaņā ar kopīgā nodarbinātības ziņojuma projektu ES pašreiz bez darba ir 23,1 miljons cilvēku (9,6 procenti, dažās dalībvalstīs aptuveni 20 procentu), kas ir par 5,6 miljoniem cilvēku mazāk nekā 2008. gada otrajā ceturksnī, kad bezdarba līmenis sasniedza maksimumu, un bezdarbs jauniešu vidū ES ir 20,4 procenti (dažās dalībvalstīs vairāk nekā 40 procentu); tā kā izaugsme faktiskajās darbaspēka vienības izmaksās ES samazinās kopš 2009. gada vidus un 2010. gada otrajā ceturksnī sasniedza 2 % gadā;
H. whereas according to the draft Joint Employment Report, EU unemployment now stands at 23.1 million persons (9.6 per cent, about 20 per cent in some member states) - 5.6 million people lower than its peak level in the second quarter of 2008 - and EU youth unemployment stands at 20.4 per cent (more than 40 per cent in some member states); whereas growth in real unit labour costs in the EU has been falling since mid 2009, to reach -2% per annum in second quarter 2010,
I. tā kā bezdarbs vēl vairāk pieaugs, ņemot vērā turpmākus taupības pasākumus ES un dalībvalstu lēmumus — ko dažās dalībvalstīs paredz pieņemt kopīgie ES un SVF ekonomikas glābšanas pasākumi —stipri samazināt valsts sektorā strādājošo skaitu,
I. whereas unemployment will be further aggravated by the EU’s austerity drive and member states’ decisions - imposed on some in the context of the joint EU-IMF bailouts - to severely cut down public sector employment,
J. tā kā Eiropas Arodbiedrību konfederācijas (EAK) ģenerālsekretārs John Monks nesen komisāram Olli Rehn adresētajā vēstulē norādīja, ka paredzams, ka priekšlikumi par ekonomikas pārvaldību vispārinās spiedienu eiro zonā un ne tikai, turklāt tie neattiecas tikai uz grūtībās nonākušajām valstīm pasaules obligāciju tirgos, kā arī ka EAK nevarēs atbalstīt pasākumus, ko ES veiks atbilstoši šīm pamatnostādnēm, ne arī priekšlikumus par ekonomikas pārvaldību un jebkādu jaunu Līgumu, kurā tās iestrādātas, kurš atsevišķos jautājumos līdzinās Versaļas līguma kompensēšanas (sodīšanas) noteikumiem un ar kuru dalībvalstīm tiek piešķirts gandrīz vai koloniāls statuss;
J. whereas the General Secretary of the European Trade Union Confederation, John Monks, recently stated in a letter to Commissioner Olli Rehn that ‘the proposals on economic governance are likely to generalise these pressures in the euro-zone and beyond, and not just apply to countries in difficulties on the world’s bond markets’, and that ‘the ETUC will find it impossible to support action by the EU along these lines, or proposals on economic governance, and any new treaty which contains them, which resemble in some aspects the reparation (punishment) provisions of the Treaty of Versailles, and reduce member states to quasi colonial status’,
K. tā kā ES un dalībvalstu taupības politika, proti, valsts ieguldījumu strauja samazināšana, sociālās aizsardzības un labklājības valsts nepārtraukta graušana, valsts uzņēmumu turpmāka privatizācija, algu samazināšana, PVN likmes palielināšana utt., izraisīs turpmāku pirktspējas un iekšējā pieprasījuma samazināšanos, nodokļu ieņēmumu samazināšanos un ekonomikas stagnācijas turpināšanos vai atkārtotu lejupslīdi un maz ticams, ka ar šādu taupības politiku varēs sasniegt oficiāli izsludināto mērķi samazinās valsts parādu, palielināt nodarbinātību un izveidot videi saudzīgāku ekonomiku;
K. whereas EU and member states austerity policies – severe cuts in public investment, continuous dismantling of social protection and the welfare state, a further wave of privatisation of public services, curbing of wages, raising VAT rates etc. – will result in a further weakening of purchasing power and internal demand, a decrease of tax receipts and a prolonging of economic stagnation or a falling back to recession, and with such austerity policies the officially proclaimed aim of reducing public debt, increasing employment and ‘greening the economy’ very likely will not be achieved,
Vispārējas piezīmes — stratēģija „Eiropa 2020” un tās īstenošana
General Remarks - Europe 2020 and its implementation
4. uzsver, ka šajā ES budžetā nav paredzēti atbilstoši līdzekļi pat stratēģijas „Eiropa 2020” pamatiniciatīvām un ka, ja vien netiks pielāgota pašreiz spēkā esošā daudzgadu finanšu shēma (DFS), stratēģiju „Eiropa 2020” nav iespējams iekļaut ES budžetā agrāk kā 2014. gadā; norāda, ka tas skaudri parāda, cik nopietni Padome — kas vienmēr ir apņēmības pilna samazināt ES budžetu, vienlaikus paredzot jaunus ES pienākumus — uztver savus solījumus par stratēģiju „Eiropa 2020”;
Highlights that the current EU budget even fails to provide the Europe 2020 flagship initiatives with corresponding budgetary resources and that without an adaptation of the current multi-annual financial framework (MFF) there is no chance to execute Europe 2020 in the EU’s annual budgets before 2014; emphasizes that this sheds some dazzling light on how serious the Council - always intent on curbing the EU budget while enlarging the EU’s tasks - takes its own commitments to Europe 2020;