natgillin/translations-raw huggingface dataset:
tā kā ar dzimumu saistīta vardarbība, kas galvenokārt izpaužas kā vīriešu vardarbība pret sievietēm, ir strukturāla un plaši izplatīta problēma gan Eiropā, gan visā pasaulē, kas gan upurus, gan varmākas skar neatkarīgi no vecuma, izglītības, ienākumiem un sociālā stāvokļa, un ir saistīta ar mūsu sabiedrībai raksturīgo nevienlīdzīgo varas samēru sieviešu un vīriešu starpā;
whereas gender-based violence, predominantly by men against women, is a structural and widespread problem throughout Europe and the world, is a phenomenon that involves victims and perpetrators of all ages, educational backgrounds, incomes and social positions and is linked to the unequal distribution of power between women and men in our society,
tā kā ekonomiskā spriedze bieži vien palielina vardarbības biežumu, intensitāti un bīstamību; tā kā pētījumi liecina, ka vardarbība pret sievietēm pieņemas spēkā apstākļos, kad vīrieši ekonomiskās krīzes dēļ tiek atbrīvoti no darba un zaudē īpašumu;
whereas economic stress often leads to more frequent, more violent and more dangerous abuse; whereas studies have shown that violence against women intensifies when men experience displacement and dispossession as a result of the economic crisis,
tā kā vardarbību pret sievietēm veido dažādi cilvēktiesību pārkāpumu veidi, tostarp seksuālā izmantošana, izvarošana, vardarbība ģimenē, seksuāli uzbrukumi un uzmākšanās, prostitūcija, sieviešu un meiteņu tirdzniecība, sieviešu seksuālo un reproduktīvo tiesību pārkāpumi, vardarbība pret sievietēm darba vietā, vardarbība pret sievietēm konflikta apstākļos, vardarbība pret sievietēm cietumos vai aprūpes iestādēs, kā arī dažādas kaitīgas tradicionālas ieražas; tā kā ikviens no šiem vardarbības veidiem sievietēm un meitenēm var radīt smagas psiholoģiskas ciešanas un kaitēt vispārējam veselības stāvoklim, tostarp seksuālajai un reproduktīvajai veselībai, un dažos gadījumos izraisīt nāvi;
whereas violence against women encompasses a wide range of human rights violations, including: sexual abuse, rape, domestic violence, sexual assault and harassment, prostitution, trafficking of women and girls, violation of women's sexual and reproductive rights, violence against women at work, violence against women in conflict situations, violence against women in prison or care institutions, and several harmful traditional practices; whereas any one of these abuses can leave deep psychological scars, damage the general health of women and girls, including their reproductive and sexual health, and in some instances results in death,
tā kā Eiropas Savienībā netiek regulāri apkopoti salīdzināmi dati par dažādiem vardarbības veidiem pret sievietēm, un tāpēc ir grūti pilnībā apzināties šīs problēmas patiesos apjomus un rast atbilstīgus risinājumus; tā kā ir ļoti grūti apkopot ticamus datus, jo baiļu un kauna dēļ gan sievietes, gan vīrieši nelabprāt ziņo par pieredzēto attiecīgajām struktūrām;
whereas comparable data on different types of violence against women in the European Union are not collected on a regular basis, which makes it difficult to ascertain the real extent of the problem and to find appropriate solutions; whereas it is very difficult to collect reliable data as women and men are reluctant, due to fear or shame, to report their experiences to the relevant stakeholders,
tā kā sievietes visā Eiropas Savienībā nav vienādi aizsargātas pret vīriešu vardarbību, jo dalībvalstīs pastāv atšķirīgas politiskās nostādnes un tiesību akti;
whereas women in the European Union are not equally protected against male violence, due to differing policies and legislation across Member States,
tā kā pēc Lisabonas līguma pieņemšanas Eiropas Savienībai ir paplašināta kompetence jomās, kas saistītas ar tiesu iestāžu sadarbību krimināllietās, tostarp attiecībā uz krimināltiesību procesuālajām un materiālajām normām, kā arī attiecībā uz policijas iestāžu sadarbību,
whereas the European Union, with the Lisbon Treaty, has a broader competence in the area of judicial cooperation in criminal matters, including on criminal procedural law and substantive criminal law, as well as in the area of police cooperation,
tā kā no vardarbības, kuras pamatā ir dzimuma faktors, cietušo sieviešu skaits ir satraucoši liels;
having regard to the alarming number of women who are victims of gender violence,
tā kā slikta izturēšanās pret mātēm un sievietēm grūtniecības laikā ir vēl viens no vardarbības vai ļaunprātīgas izturēšanās veidiem, no kura cieš sievietes, turklāt galvenokārt tas notiek ģimenē vai pāra attiecībās, kā arī sabiedrībā un profesionālajā vidē, izpaužoties kā atlaišana vai labprātīga aiziešana no darba un tādējādi radot diskriminējošas situācijas un depresiju;
whereas the harassment of mothers and pregnant women is another form of violence or abuse suffered by women, which takes place primarily within the family or couple and in the social and professional spheres, leading to them either being dismissed from or voluntarily leaving their jobs and to situations of discrimination and depression,
tā kā Komisijas 2010.–2015. gada stratēģijā sieviešu un vīriešu līdztiesības nodrošināšanai ir uzsvērts, ka ar dzimumu saistīta vardarbība ir viena no svarīgākajām problēmām, kas jārisina, lai panāktu patiesu dzimumu līdztiesību;
whereas the Commission stressed in its strategy for gender equality 2010-2015 that gender-based violence was one of the key problems to be addressed in order to achieve genuine gender equality,
tā kā Komisija savulaik paziņoja, ka 2011. gadā tā iesniegs priekšlikumu stratēģijai pret sievietēm vērstas vardarbības apkarošanai, taču Komisijas darba programmā 2011. gadam šī stratēģija nav skaidri pieminēta,
whereas the Commission announced that it would submit a proposal in 2011 for a strategy to combat violence against women, but no explicit reference to this strategy was made in the Commission Work Programme for 2011,
ierosina jaunu un visaptverošu politisku pieeju cīņā pret vardarbību, kas saistīta ar dzimumu, paredzot šādus līdzekļus:
Proposes a new comprehensive policy approach against gender-based violence including:
pieņemt attiecīgu krimināltiesisku instrumentu, proti, direktīvu ar dzimumu saistītas vardarbības apkarošanai;
a criminal-law instrument in the form of a directive against gender-based violence,
īstenot pasākumus pret sievietēm vērstas vardarbības apkarošanai, pievēršoties šādiem aspektiem ‐ politika, novēršana, aizsardzība, saukšana pie kriminālatbildības, aprūpe, partnerattiecības (tā sauktais sešu “P” princips pret sievietēm vērstas vardarbības apkarošanā);
measures to address the ‘six-P’ framework on violence against women (policy, prevention, protection, prosecution, provision, and partnership),
prasīt, lai dalībvalstis nodrošina, ka noziedznieki saņem nodarījuma smagumam atbilstošu sodu;
demands on Member States to ensure that perpetrators are punished in accordance with the gravity of the crime,
prasīt, lai dalībvalstis nodrošina, ka amatpersonas, kuras varētu saskarties ar pret sievietēm vērstas vardarbības gadījumiem, tostarp tiesībsargājošo iestāžu, sociālās labklājības, bērnu aprūpes un veselības aprūpes dienestu un ārkārtas palīdzības centru darbinieki, saņem apmācību par šādas vardarbības atklāšanu un konstatēšanu, kā arī par to, kā pienācīgi rīkoties šādos gadījumos, īpaši pievēršoties cietušo personu tiesībām un vajadzībām;
demands on Member States to ensure training for officials likely to come into contact with cases of violence against women – including law enforcement, social welfare, child welfare, healthcare and emergency centre staff – in order to detect, identify and properly deal with such cases, with a special focus on the needs and rights of victims,
prasīt dalībvalstīm darīt visu iespējamo, reģistrējot un izmeklējot visus noziegumu veidus, kuros pieļauta ar dzimumu saistīta vardarbība, lai uzsāktu valsts apsūdzības procesu;
requirements for Member States to demonstrate due diligence and to record and investigate all forms of gender-based violence crimes in order to initiate public prosecution,
izstrādāt īpašu izmeklēšanas kārtību, ko policija un veselības aprūpes nozares speciālisti izmantotu, lai iegūtu pierādījumus ar dzimumu saistītai vardarbībai;
plans to develop specific investigative routines for police and health sector professionals in order to secure evidence of gender-based violence,
izveidot sadarbību ar augstākās izglītības iestādēm, lai attiecīgo nozaru speciālistiem, īpaši tiesnešiem, kriminālpolicijas amatpersonām, veselības aprūpes un izglītības nozares speciālistiem un cietušo personu atbalsta dienestu darbiniekiem, piedāvātu izglītības programmas par vardarbību, kas saistīta ar dzimumu;
the creation of partnerships with higher education institutions with a view to providing training courses on gender-based violence for professionals in the relevant fields, especially judges, criminal police officials, health and education professionals and victim support staff,
nākt klajā ar politikas priekšlikumiem par palīdzību cietušajām personām, kuros tiktu ņemtas vērā dažādu upuru grupu, piemēram, mazākumtautību sieviešu īpašās vajadzības, paredzot ne vien drošības garantēšanu un fiziskās un psiholoģiskās veselības atgūšanu, bet arī palīdzību šīm personām atjaunot savu dzīvi, un paredzēt pasākumus, ar ko rosināt informācijas un paraugprakses apmaiņu par to, kā strādāt ar sievietēm, kuras pārcietušas vardarbību;
policy proposals to help victims rebuild their lives, addressing the specific needs of different groups of victims such as minority women, in addition to ensuring their safety and re-establishing their physical and psychological health, and measures encouraging the exchange of information and best practices on dealing with survivors of violence against women,
integrēt slimnīcu neatliekamās palīdzības dienestos un primārās aprūpes tīklā īpašus identifikācijas un diagnosticēšanas mehānismus, lai nostiprinātu efektīvāku pieeju cietušajām personām un optimizētu upuru uzraudzības sistēmu;
the integration of specific identification and diagnosis mechanisms within hospital emergency services and the primary care network, with a view to consolidating a more efficient access and monitoring system for the victims concerned,
prasīt dalībvalstīm sadarbībā ar attiecīgām NVO nodrošināt patvēruma centrus upuriem, kuri cietuši no vardarbības, kas saistīta ar dzimumu;
demands on Member States to provide shelters for victims of gender-based violence in cooperation with relevant NGOs,
noteikt minimālās prasības attiecībā uz to, kāds būtu nepieciešamais atbalsta struktūru skaits uz 10 000 iedzīvotājiem, kurās ar dzimumu saistītā vardarbībā cietušās personas varētu saņemt palīdzību un kuras būtu veidotas kā centri ar attiecīgajā jomā zinošiem speciālistiem;
minimum requirements as to the number of victim support structures per 10 000 inhabitants for victims of gender-based violence in the form of centres with specific expertise to help victims,
izstrādāt Eiropas hartu, kurā būtu noteikts vardarbībā cietušām sievietēm sniedzamo atbalsta pakalpojumu minimums, tostarp tiesības uz juridisko palīdzību, patvēruma centru izveide, lai apmierinātu upuru vajadzības pēc aizsardzības un pagaidu izmitināšanas, steidzama psiholoģiskā palīdzība, ko bez maksas sniegtu attiecīgi speciālisti, paredzot, ka šie pakalpojumi ir decentralizēti un visiem pieejami, un finansiāla atbalsta pasākumi, kas veicinātu upuru neatkarību un atvieglotu viņu atgriešanos normālā dzīvē un darba vidē;
the establishment of a European charter setting out a minimum level of assistance services to be offered to victims of violence against women, including: the right to legal aid; the creation of shelters to meet victims' needs for protection and temporary accommodation; urgent psychological aid services to be provided free of charge by specialists on a decentralised and accessible basis; and financial aid arrangements aimed at promoting victims' independence and facilitating their return to normal life and the world of work,
pieņemt minimālos standartus, lai nodrošinātu, ka cietušās personas neatkarīgi no savas lomas kriminālprocesā saņem profesionālu atbalstu, proti, praktizējoša jurista padomu;
minimum standards to ensure that victims have professional support in the form of advice from a legal practitioner irrespective of their role in the criminal proceedings,
paredzēt mehānismus, kā veicināt juridiskās palīdzības pieejamību, lai ļautu cietušajām personām aizstāvēt savas tiesības visā Eiropas Savienībā;
mechanisms to facilitate access to legal aid enabling victims to assert their rights throughout the Union,
ieplānot metodisko norādījumu izstrādi un sākt apkopot jaunus datus, lai iegūtu salīdzināmu statistiku par vardarbību, kas saistīta ar dzimumu, tostarp par sieviešu dzimumorgānu kropļošanas gadījumiem, un tādējādi apzinātu problēmas mērogu un rastu pamatu izmaiņām šīs problēmas novēršanas pasākumos;
plans to develop methodological guidelines and undertake new data collection efforts to obtain comparable statistical data on gender-based violence, including female genital mutilation, in order to identify the extent of the problem and to provide a basis for a change in action towards the problem,
turpmāko piecu gadu laikā pasludināt Eiropas gadu pret sievietēm vērstas vardarbības izskaušanai, lai Eiropas iedzīvotāju vidū uzlabotu izpratni par šo problēmu;
the establishment, in the next five years, of a European Year Against Violence Against Women with the aim of raising awareness among European citizens,
prasīt, lai Komisija un dalībvalstis veic atbilstošus profilaktiskus pasākumus, tostarp izpratnes veicināšanas kampaņas, attiecīgā gadījumā sadarbojoties ar nevalstiskajām organizācijām;
demands on the Commission and Member States to take appropriate measures on prevention, including awareness-raising campaigns, where relevant in cooperation with NGOs,
īstenot pasākumus darba koplīgumos un veikt labāku koordināciju starp darba devējiem, arodbiedrībām un uzņēmumiem, kā arī to attiecīgajām vadības struktūrām, lai sniegtu upuriem nepieciešamo informāciju par viņu kā darba ņēmēju tiesībām;
the implementation of measures in wage agreements and greater coordination between employers, trade unions and enterprises, as well as between their respective management bodies, in order to furnish victims with relevant information on their employment rights,
palielināt tiesu skaitu, kuras izskata lietas par vardarbību, kas saistīta ar dzimumu; prokuroriem un advokātiem nodrošināt vairāk resursu un mācību materiālu par šāda veida vardarbību, kā arī veikt uzlabojumus tiesībaizsardzības iestāžu specializētajās struktūrvienībās, palielinot tajās darbinieku skaitu, uzlabojot apmācību un nodrošinot labāku aprīkojumu;
an increased number of courts specifically handling gender-based violence; more resources and training materials on gender-based violence for judges, public prosecutors and lawyers; and improvements to the specialist units in law enforcement bodies, by increasing their staff numbers and improving their training and equipment;
mudina dalībvalstis atzīt, ka pret sievietēm vērsta seksuāla vardarbība un izvarošana, it īpaši laulībā un oficiāli nenoformētos intīmos sakaros un/vai kuru izdarījuši vīriešu dzimuma radinieki apstākļos, kad cietusī persona nav devusi piekrišanu, ir kriminālpārkāpums, un nodrošināt, ka par šādiem pārkāpumiem automātiski tiek sākta kriminālvajāšana, un nepieļaut, ka gadījumos, kad notikusi vardarbība pret sievietēm, tostarp t.s. goda aizstāvēšanas noziegumi un sieviešu dzimumorgānu kropļošana, par likumpārkāpēja vainu mīkstinošiem apstākļiem tiktu atzītas atsauces uz kultūras un reliģiskajām paražām vai tradīcijām;
Urges the Member States to recognise rape and sexual violence against women, particularly within marriage and intimate informal relationships and/or where committed by male relatives, as a crime in cases where the victim did not give consent, to ensure that such offences result in automatic prosecution, and to reject any reference to cultural, traditional or religious practices as a mitigating factor in cases of violence against women, including so-called ‘crimes of honour’ and female genital mutilation;
atzīst, ka vardarbība pret sievietēm ir viens no visnopietnākajiem ar dzimumu saistītiem cilvēktiesību pārkāpumu veidiem, un ka vardarbība ģimenē pret citiem upuriem, piemēram, bērniem, vīriešiem un gados vecākiem cilvēkiem ir slēpta parādība, kas skar pārāk daudzas ģimenes, lai to ignorētu;
Recognises that violence against women is one of the most serious forms of gender-based violations of human rights and that domestic violence – against other victims such as children, men and the elderly – is also a hidden phenomenon that affects too many families to be ignored;
uzsver, ka bērnus ļoti negatīvi ietekmē gadījumi, kad tie kļuvuši par lieciniekiem vecāku vai citu ģimenes locekļu īstenotai fiziskai, seksuālai vai psiholoģiskai vardarbībai un ļaunprātībai;
Stresses that exposure to physical, sexual or psychological violence and abuse between parents or other family members has a severe impact on children;
gadījumos, kad bērni kļuvuši par jebkāda veida vardarbības lieciniekiem, aicina dalībvalstis gādāt par vecumam atbilstošas psihosociālas palīdzības sniegšanu, kas būtu īpaši pielāgota, lai bērni varētu tikt galā ar traumatisko pieredzi un kurā pienācīgi tiktu ņemtas vērā bērna intereses;
Calls for Member States where child witnesses of all forms of violence are concerned to develop age-appropriate psychosocial counselling that is specifically tailored to children to cope with their traumatic experiences and that due regard is given to the best interests of the child;
uzsver, ka migrantes (tostarp nelegālās migrantes) un patvēruma meklētājas ir divas sieviešu apakškategorijas, kuras ir īpaši neaizsargātas pret vardarbību, kas saistīta ar dzimumu;
Highlights that migrant women, including undocumented migrant women, and women asylum-seekers form two subcategories of women that are particularly vulnerable to gender-based violence;
uzsver, cik svarīgi ir pienācīgi apmācīt visus darbiniekus, kuri strādā ar sievietēm, kuras cietušas no vardarbības, kas saistīta ar dzimumu, jo īpaši apmācot tiesību sistēmas un tiesībaizsardzības jomas pārstāvjus, tostarp policistus, tiesnešus, sociālos darbiniekus un veselības aprūpes darbiniekus;
Stresses the importance of suitable training for all those working with women who are victims of gender-based violence, especially of those representing the legal system and law enforcement, with special reference to the police, judges, social workers and healthcare workers;
aicina Eiropas Komisiju, lai tā, izmantojot visu pieejamo kompetenci un no dalībvalstīm saņemtos datus, izstrādātu un sniegtu ikgadēju statistiku par vardarbību, kas saistīta ar dzimumu, tostarp arī datus par to, cik sievietes ik gadu gājušas bojā no dzīvesbiedra vai bijušā dzīvesbiedra pastrādātās vardarbības;
Calls on the European Commission, using all available expertise, to develop and provide annual statistics on gender-based violence, including figures on how many women are killed annually by their partner or ex-partner, based on data from the Member States;
uzsver, ka gaidāmajā Astotajā pētniecības un tehnoloģijas attīstības pamatprogrammā kā daudznozaru pētniecības joma būtu jāiekļauj pētījumi par vardarbību pret bērniem, jauniešiem un sievietēm un, vispārīgākā līmenī ‐ par vardarbību, kuras pamatā ir dzimuma faktors, un seksuālu vardarbību;
Emphasises that research into the area of violence against children, young people and women, and on a more general level on gender and sexual violence, should be included as a multidisciplinary research area in the future Eighth Framework Programme for Research and Technological Development;
prasa, lai Komisija apsver iespēju izveidot pret sievietēm vērstas vardarbības novērošanas centru, šajā nolūkā pamatojoties uz ziņojumiem par tiesvedību lietās, kurās izskatīta vardarbība pret sievietēm;
Asks the Commission to consider establishing an observatory on violence against women based on the reporting of court cases involving violence against women;
norāda, ka Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūra veiks visu dalībvalstu sieviešu reprezentatīvas izlases apsekojumu, lai uzzinātu šo sieviešu pieredzi attiecībā uz vardarbību, un prasa ziņojumā galvenokārt pievērsties faktiskajām atbildēm, ko sievietes saņēmušas no dažādām varas iestādēm un atbalsta dienestiem;
Notes that the European Union Agency for Fundamental Rights (FRA) will survey a representative sample of women from all Member States regarding their experiences of violence, and asks that the focus be placed on examining the responses women receive from the various authorities and support services when reporting;
aicina Komisiju iesniegt pētījumu par vardarbības pret sievietēm radīto finansiālo ietekmi, balstoties uz zinātnisku izpēti, kurā izmantotas metodes, kas ļauj atspoguļot šā vardarbības veida finansiālo ietekmi uz veselības aprūpes pakalpojumiem, sociālās labklājības sistēmām un darba tirgu;
Calls on the Commission to submit a study on the financial impact of violence against women, building on research using methodologies that can financially quantify the impact of this form of violence on health services, welfare systems and the labour market;
aicina ES Pamattiesību aģentūru un Eiropas Dzimumu līdztiesības institūtu veikt pētījumus par vardarbības izplatību pusaudžu attiecībās un par šīs parādības ietekmi uz viņu labklājību;
Calls on the EU Fundamental Rights Agency and the European Institute for Gender Equality to carry out research which looks at the pervasiveness of violence in teenage relationships and the impact this has on their welfare;
piezīmē, ka izsekošana, kuras upuru vidū 87 % ir sievietes, rada psiholoģiskas traumas un smagu emocionālo spriedzi, un tādēļ tā būtu jāuzskata par vardarbības izpausmi pret sievieti, un šī parādība visās dalībvalstīm būtu jāpakļauj tiesiskam regulējumam;
Notes that stalking, of which 87 percent of all victims are female, causes psychological trauma and severe emotional stress and should therefore be considered as a form of violence against women and be subject to a legal framework in all Members States;
konstatē, ka kaitīgas tradicionālās ieražas, kā sieviešu dzimumorgānu apgraizīšana un slepkavības t.s. goda aizstāvēšanas nolūkā, ir sevišķi kontekstuāli pret sievietēm vērstas vardarbības veidi, un tādēļ mudina Komisiju pret sievietēm vērstas vardarbības apkarošanas stratēģijā veltīt īpašu uzmanību kaitīgu tradicionālo ieražu problemātikai;
Notes that traditional harmful practices such as Female Genital Mutilation (FGM) and so-called ‘honour killings’ are highly contextualised forms of violence against women and therefore urges the Commission to give specific attention to traditional harmful practices in its strategy to combat violence against women;
atzīst, ka Eiropas Savienībā pastāv nopietna prostitūcijas, tostarp bērnu prostitūcijas problēma, un prasa dziļāk izpētīt saikni starp attiecīgās dalībvalsts tiesisko regulējumu un šajā valstī notiekošās prostitūcijas veidiem un apjomu; vērš uzmanību uz to, ka satraucoši pieaug cilvēku tirdzniecības apjomi gan virzienā uz Eiropas Savienību, gan Eiropas Savienības iekšienē, turklāt šī tirdzniecība īpaši skar sievietes un bērnus, un mudina dalībvalstis apņēmīgi rīkoties, lai izskaustu šo prettiesisko rīcību;
Recognises the serious problem of prostitution, including child prostitution, in the European Union, and requests further studies into the link between the legal framework in the Member State in question and the form and extent of the prostitution taking place; draws attention to the worrying increase in human trafficking into and within the EU – a trade which targets women and children in particular – and urges Member States to take firm action to combat this illegal practice;
prasa dalībvalstīm atzīt surogācijas problēmu un tās nopietnību, jo tā ir uzskatāma par sievietes ķermeņa un reproduktīvo orgānu izmantošanu;
Asks Member States to acknowledge the serious problem of surrogacy which constitutes an exploitation of the female body and her reproductive organs;