natgillin/translations-raw huggingface dataset:
25. atzinīgi vērtē ANO augstās cilvēktiesību komisāres ziņojumu par situāciju Afganistānā, kas izriet no viņas biroja darba, kas veikts UNAMA ; aicina ES dalībvalstis to publiski atbalstīt un iesaistīties debatēs par šo ziņojumu, atbalstot tajā sniegtos ieteikumus par tiesiskuma nostiprināšanu, cīņu pret nesodāmību, par sieviešu tiesībām un Afganistānas cilvēktiesību iestādes darbu; atbalsts īpaša referenta amata izveidi attiecība uz cilvēktiesību situāciju Afganistānā;
Welcomes the report of the UN High Commissioner on Human Rights on the situation in Afghanistan, which derives from the work her office undertakes within UNAMA; calls on EU Member States to support it publicly and to engage in the debate on this report in support of its recommendations on the strengthening of the rule of law, the fight against impunity, on women’s rights and on the work of the Afghan Human Rights Institution; supports the establishment of a Special Rapporteur on the situation of human rights in Afghanistan;
33. mudina ES dalībvalstis nodrošināt tehnisko atbalstu, lai palīdzētu īstenot VRP ieteikumus, saskaņā ar saistībām, kas pieņemtas UNHCR iestāžu izveides paketē, un pārskata procesa rezultātiem; norāda, ka šajā ziņā noderīgs instruments ir Brīvprātīgais finanšu un tehniskās palīdzības fonds VRP īstenošanai, un mudina pārējās dalībvalstis sekot Lielbritānijas un Vācijas piemēriem, dodot ieguldījumu šajā fondā;
Encourages EU Member States to provide technical assistance in order to help UPR recommendations to be implemented, in line with the commitments undertaken in the UNHRC’s institution-building package and the outcome of the review process; points to the Voluntary Fund for Financial and Technical Assistance for the Implementation of the UPR as a useful tool in this regard, and encourages the other Member States to follow the British and German examples in contributing to the Fund;
40. pauž nožēlu, ka īpašo procedūru agrās brīdināšanas spēja netika tālāk stiprināta, izmantojot mehānismu, kas tām ļauj rosināt situācijas automātisku izvērtēšanu UNHRC ; pauž nožēlu, ka nav īpašo procedūru ieteikumu īstenošanas kontroles mehānisma;
Regrets that the Special Procedures’ early-warning capacity was not further strengthened by providing for a mechanism allowing them to automatically trigger the consideration of a situation by the UNHRC; regrets that there is no mechanism to follow up on the implementation of recommendations of Special Procedures;
42. atkārtoti pauž stingru atbalstu ES aktīvai līdzdalībai UNHRC darbā, proti, līdzatbalstot rezolūcijas, publicējot paziņojumus un iesaistoties interaktīvos dialogos un debatēs;
Reiterates its strong support for the EU’s active participation in the work of the UNHRC, through the co-sponsoring of resolutions, the issuing of statements and its intervention in interactive dialogues and debates;
44. vēlreiz uzsver, cik svarīgi ir formulēt stingras ES kopējās nostājas, lai liktu lietā ES un tās dalībvalstu kopējo īpatsvaru; šajā saistībā norāda uz Eiropadomes darba grupas cilvēktiesību jautājumos ( COHOM ) kapacitātes attīstīšanu un uz centieniem noteikt galvenās prioritātes, kā arī noskaidrot darbu sadali, kas palīdzēs attīstīt uzrunāšanas spēju un sadarbību starpreģionālā līmenī un visu mērenu uzskatu valstu atbalstīšanu, ieskaitot — starp Ženēvu un Ņujorku; atzinīgi vērtē COHOM faktisko dislokāciju Briselē un priekšlikumu sasaukt ikgadēju COHOM sanāksmi Ženēvā; atbalsta centienus „daudzbalsīgi paust vienotu nostāju”, bet izsaka nožēlu, ka kopēja pamata meklējumi bieži noved pie tā, ka tiek pieņemts mazākais kopsaucējs, jo īpaši — galīgajos Padomes secinājumos, un aicina uz izšķirīgāku, vērienīgāku rīcību; šajā saistībā mudina EĀDD, jo īpaši ES delegācijas Ženēvā un Ņujorkā, palielināt saskaņotību, balstoties uz savlaicīgām un būtiskām apspriedēm, un ES darbības redzamību, lai uzlabotu tās ticamību pasaulē;
Emphasises once more the primordial importance of the formulation of strong EU common positions, in order to harness the collective weight of the EU and its Member States; takes note, in this light, of the development of the capacity of the Council Working Group on Human Rights (COHOM) and the efforts to identify key priorities as well as efforts to clarify the division of labour which will help developing cross regional outreach and collaboration and on lobbying all moderate States including between Geneva and New York; welcomes the de facto COHOM based in Brussels and the proposal to have a yearly meeting of the COHOM in Geneva; supports the efforts to put across ‘one message, with many voices’, but deplores the fact that the search for common ground too often leads to an acceptance of the lowest common denominator, particularly in final Council Conclusions and calls for bolder, more ambitious action; in this connection, encourages the EEAS, particularly the EU’s delegations in Geneva and New York, to increase its coherence, based on timely and substantive consultation, and the visibility of the EU’s action in order to enhance its credibility in the world;
46. atzinīgi vērtē to, ka ANO Ģenerālā asambleja ir pieņēmusi rezolūciju 65/276 par ES piedalīšanos ANO darbā kā pieticīgu sākumu ceļā uz lielākiem centieniem paaugstināt Savienības lomu šīs organizācijas darbā ar cilvēktiesībām; uzskata, ka tagad ES ir spēcīgi jāuzstāj uz savām tiesībām un jāīsteno vērienīga stratēģija, lai turpinātu celt savu statusu ANO;
Welcomes the adoption by the UN General Assembly of Resolution 65/276 on the participation of the EU in the work of the UN as a modest start to the greater endeavour of upgrading the role of the Union in the human rights work of this organisation; considers that the EU must now vigorously insist on exercising its rights and pursue an ambitious strategy to further enhance its status at the UN;
13.2.2012 B7-0072/2012 REZOLŪCIJAS PRIEKŠLIKUMS iesniegts, noslēdzot debates par Komisijas priekšsēdētāja vietnieces/ Savienības augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos paziņojumu,
13.2.2012 B7-0072/2012 MOTION FOR A RESOLUTION to wind up the debate on the statement by the Vice-President of the Commission/High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy
par Sīriju ( 2012/2543(RSP) )
on Syria ( 2012/2543(RSP) )
PE483.131v01-00 B7‑0072/2012 Eiropas Parlamenta rezolūcija par Sīriju ( 2012/2543(RSP) )
PE483.131v01-00 B7‑0072/2012 European Parliament resolution on Syria ( 2012/2543(RSP) )
– ņemot vērā iepriekšējās rezolūcijas par Sīriju, it īpaši 2011. gada 15. decembra rezolūciju par stāvokli Sīrijā, 2011. gada 27. oktobra rezolūciju par stāvokli Ēģiptē un Sīrijā, it īpaši kristiešu kopienās, un Rafah Nached lietu, 2011. gada 15. septembra rezolūciju par stāvokli Sīrijā un 2011. gada 7. jūlija rezolūciju par stāvokli Sīrijā, Jemenā un Bahreinā saistībā ar situāciju, kas izveidojusies arābu valstīs un Ziemeļāfrikā,
– having regard to its previous resolutions on Syria, in particular of 15 December 2011 on the situation in Syria, of 27 October on the situation in Egypt and Syria, in particular of Christian communities and the case of Rafah Nached, of 15 September 2011 on the situation in Syria, of 7 July 2011 on the situation in Syria, Yemen and Bahrain in the context of the situation in the Arab world and North Africa,
­­­­– ņemot vērā Ārlietu padomes 2012. gada 23. janvāra secinājumus par Sīriju un Eiropadomes 2011. gada 23. oktobra un 9. decembra secinājumus par Sīriju,
­­­­– having regard to the conclusions on Syria of the Foreign Affairs Council of 23 January 2012 and of the European Council conclusions of 23 October and 9 December 2011,
– ņemot vērā Padomes 2011. gada 1. decembra Lēmumu 2011/782/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju un ar ko atceļ Lēmumu 2011/273/KĀDP un pēc 2012. gada 23. janvāra Ārlietu padomes pieņemto lēmumu, lai pastiprinātu ES ierobežojošos pasākumus pret Sīrijas režīmu,
– having regard to Council Decision 2011/782/CFSP of 1 December 2011 concerning restrictive measures against Syria and repealing Decision 2011/273/CFSP, and to its decision following the Foreign Affairs Council of 23 January 2012 to reinforce the EU's restrictive measures against the Syrian regime,
– ņemot vērā Komisijas priekšsēdētāja vietnieces / Savienības augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos 2011. gada paziņojumus par Sīriju un 2012. gada 23. janvāra un 2012. gada 4. februāra paziņojumus pēc veto tiesību izmantošanas pret ANO Drošības padomes rezolūciju par Sīriju,
– having regard to the statements of the Vice-President of the Commission/High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy (VP/HR) on Syria of 2011, of 23 January 2012 and of 4 February 2012 following the veto of the UNSC Resolution on Syria,
– ņemot vērā Arābu valstu līgas uzraudzības misiju Sīrijā, ko vadīja vēstnieks Adnan al-Khodeir un kas tika apturēta 2012. gada 28. janvārī,
– having regard to the Arab League monitoring mission to Syria headed by Ambassador Adnan al-Khodeir which was suspended on 28 January 2012,
– ņemot vērā Arābu valstu līgas 2011. gada un 2012. gada 22. janvāra paziņojumus par stāvokli Sīrijā, tās iniciatīvu panākt ANO Drošības padomes atbalstu politiskam risinājumam, 2011. gada 2. novembra rīcības plānu un Arābu valstu līgas 2011. gada 27. novembrī noteiktās sankcijas pret Sīriju,
– having regard to the statements of the Arab League on the situation in Syria of 2011 and of 22 January 2012, its initiative to seek UNSC support for a political solution, its Action Plan of 2 November 2011 and the Arab League's sanctions against Syria adopted on 27 November 2011,
– ņemot vērā Turcijas 2011. gada 1. decembra lēmumu pieņemt sankcijas pret Sīriju,
– having regard to the decision of 1 December 2011 by Turkey to adopt sanctions against Syria,
– ņemot vērā ANO Cilvēktiesību padomes 2011. gada 2. decembra un 2011. gada 22. augusta rezolūcijas par smagajiem cilvēktiesību pārkāpumiem Sīrijas Arābu Republikā,
– having regard to the resolutions of the UN Human Rights Council on the grave human rights violations in the Syrian Arab Republic in the Syrian Arab Republic of 2 December 2011 and of 22 August 2011,
– ņemot vērā Starptautisko paktu par pilsoniskajām un politiskajām tiesībām, Starptautisko paktu par ekonomiskajām, sociālajām un kultūras tiesībām, Konvenciju pret spīdzināšanu un citādu nežēlīgu, necilvēcīgu vai cilvēka cieņu pazemojošu apiešanos vai sodīšanu, Konvenciju par bērna tiesībām un tās Fakultatīvo protokolu par bērnu iesaistīšanu bruņotā konfliktā, Konvenciju par genocīda nepieļaujamību un sodīšanu par to, kuru Sīrija ir parakstījusi,
– having regard to the International Covenant on Civil and Political Rights, the International Covenant on economic, social and economic rights, the Convention against torture and other cruel, inhuman and degrading treatment or punishment, the Convention on the rights of the child and the optional protocol on the involvement of children in armed conflict, the Convention on the prevention and punishment of the crime of genocide to which Syria is party,
A. tā kā ANO lēš, ka 11 mēnešu ilgās sacelšanās laikā Sīrijā ir gājuši bojā vairāk nekā 5400 cilvēki, tajā pašā laikā uzsverot grūtības precizēt šo skaitu pilnībā slēgtu teritoriju, piemēram, Homsas rajonu, dēļ; tā kā vēl tūkstošiem cilvēku ir ievainoti, vismaz 69 000 cilvēku ir aizturēti, no kuriem 32 000 ir atbrīvoti, un aptuveni 12 400 cilvēku ir aizbēguši uz kaimiņvalstīm; tā kā ANO Bērnu fonds ziņo par tūkstošiem nogalinātu bērnu un vēl simtiem patvaļīgi arestētu un aizturēšanās laikā spīdzinātu un seksuāli izmantotu bērnu;
A. whereas the UN estimates that the death toll in Syria passed over 5 400 in the 11-month long uprising while underlining the difficulty to update these figures because of totally closed areas such as parts of Homs; whereas thousands more have been injured, at least 69 000 have been detained of which about 32 000 had been released and about 12 400 have fled into neighbouring countries; whereas the UN Children Fund reports hundreds of children have been killed and hundreds more arbitrarily arrested, tortured and sexually abused while in detention;
B. tā kā kopš februāra sākuma Sīrijas bruņotie spēki ir pastiprinājuši uzbrukumus mierīgiem civiliedzīvotājiem un bombardējuši dzīvojamos rajonus Homsā, Idlibas ziemeļu provincē, Darā dienvidu reģionā un Zabadani kalnu pilsētā, nogalinot desmitiem cilvēku un izraisot satraucošu humanitāro situāciju, jo īpaši attiecībā uz medikamentu piegādi un pārtikas pieejamību;
B. whereas since the beginning of February, Syrian troops further intensified their attacks against non-violent civilians and bombed residential neighbourhoods of Homs, the northern province of Idlib, the southern region of Daraa and the mountain town of Zabadani causing dozens of killings and an alarming humanitarian situation, notably regarding medical supplies and access to food;
C. tā kā iedzīvotāji aplenktajā Homsas pilsētā tiek pastāvīgi intensīvi apšaudīti un pastāv bažas, ka režīms gatavo galīgu un nāvējošu sauszemes uzbrukumu; tā kā 2012. gada 12. februārī arābu valstu plasšsaziņas līdzekļi ziņoja, ka Sīrijas tanki un artilērija intensīvi apšauda Hamas pilsētu, tajā pašā laikā turpinot uzbrukt Homsai; tā kā tajā pašā laikā Sīrijas iestādes uzsver, ka cīnās ar „teroristu grupām” un turpinās cīņu, līdz tiks atjaunota „kārtība”;
C. whereas residents inside the besieged city of Homs are under a massive continuous bombardment and fear that the regime is preparing to make a final deadly ground assault; whereas on 12 February 2012 Arab media has been reporting that Syrian tanks and artillery are heavily bombarding the city of Hama, along with the continued assault of Homs; whereas, at the same time, the Syrian authorities insist on confronting ‘terrorist groups’ and will continue until ‘order’ is restored;
D. tā kā Arābu valstu līga 2012. gada 22. janvārī vienojās par pieeju Sīrijai, aicinot Bashar al-Assad pēc nacionālās vienotības valdības izveides nodot pilnvaras viceprezidentam un tajā pašā laikā ierosinot uzsākt dialogu ar opozīciju; tā kā Sīrijas režīms noraidīja Arābu valstu līgas plānu, ko tas uzskatīja par klaju iejaukšanos Sīrijas iekšējās lietās;
D. whereas the Arab League agreed on 22 January 2012 on a path forward in Syria that called on Bashar al-Assad to delegate powers to his vice-President following the formation of a national unity government while implying the start of a dialogue with the opposition; whereas the Syrian regime rejected the Arab League’s plan which it viewed as a blatant intervention in its internal affairs;
E. tā kā Arābu valstu līga nolēma meklēt ANO Drošības padomes atbalstu politiskam risinājumam Sīrijā; tā kā 2011. gada 5. oktobrī Ķīna un Krievija izmantoja veto tiesības pret ANO Drošības padomes rezolūciju, kurā tika atbalstīts Arābu valstu plāns iekļaujošiem un miermīlīgiem politiskajiem procesiem Sīrijas vadībā; tā kā 2012. gada 28. janvārī Arābu valstu līgas uzraudzības misija Sīrijā tika apturēta situācijas kritiskās pasliktināšanās dēļ;
E. whereas the Arab League decided to seek the UNSC support for a political solution in Syria; whereas on 4 February 2012 the Russian Federation and China vetoed a UNSC resolution that backed the Arab League call for an inclusive and peaceful Syrian-led political process; whereas on 28 January 2012 the Arab League monitoring mission in Syria was suspended due to the critical deterioration of the situation;
F. tā kā nākamajā dienā pēc tam, kad Krievijas Federācija un Ķīna nolēma otrreiz izmantot veto tiesības pret ANO Drošības padomes rezolūciju par Sīriju, tika ziņots par pastiprinātām drošības operācijām visā valstī un jo īpaši Homsas apkaimē; tā kā Sīrijas opozīcija norāda, ka atkārtotais veto mudinās valdību rīkoties bez ierobežojumiem; tā kā Krievijas ārlietu ministra un izlūkdienesta vadītāja, kas iestājās par valdības reformām un dialogu ar opozīciju, vizītei Sīrijā sekoja plaši militāri uzbrukumi valdības pretiniekiem;
F. whereas a day after the decision by the Russian Federation and China to veto for the second time a UNSC resolution on Syria, intensified security operations were reported all around the country and notably, in the neighbourhoods of Homs; whereas the Syrian opposition states that the renewed veto will encourage the government to act without restraint; whereas the recent visit in Syria of Russia’s Foreign Affairs Minister and intelligence chief who pushed for a solution that would include reforms by the regime and a dialogue with the opposition was followed by major military assaults targeting government opponents;
G. tā kā 2012. gada 11. janvārī uz demonstrāciju Bashar al-Assad atbalstam Homsas pilsētā tika izšauta granāta, nogalinot televīzijas kanāla France 2 reportieri Gilles Jacquier un ievainojot daudzus civiliedzīvotājus; tā kā pastāv aizdomas, ka šo uzbrukumu organizēja Sīrijas režīms brīdī, kad Francija kopā ar Turciju, ASV un citām valstīm apsūdzēja Sīrijas valdību uzbrukumu eskalācijā Homsas iedzīvotājiem un iesaistījās, lai atbalstītu nemiernieku spēkus; tā kā ārvalstu žurnālistiem lielākoties ir liegta piekļuve Sīrijai, lai neļautu tiem īstenot savu uzdevumu sniegt neatkarīgu informāciju par situāciju Sīrijā;
G. whereas, on 11 January 2012, a pro-Assad demonstration in the city of Homs was targeted by a rocket-propelled grenade (RPG) which resulted in the death of France 2 TV reporter Gilles Jacquier and many injured civilians; whereas there are allegations that the attack was ordered by the regime as the event occurred at a time when France, along with Turkey, the US and other countries, is accusing the Syrian government of escalating its attacks against the population of Homs and is intervening to support rebel forces; whereas international journalists are mainly denied access to Syria so as to prevent them to carry out their role of providing independent information on the situation in Syria;
H. tā kā 2012. gada Ārlietu padome mudināja Sīrijas opozīciju darīt visu iespējamo koordinācijas stiprināšanai turpmākajos notikumos, lai varētu notikt mierīga pāreja uz demokrātisku, stabilu un ietverošu Sīriju, kurā tiktu nodrošinātas minoritāšu tiesības;
H. whereas the Foreign Affairs Council of 23 January 2012 encourages the Syrian opposition to make all efforts to strengthen coordination on the way forward in order to realise an orderly transition to a Syria that is democratic, stable, inclusive and that guarantees minority rights;
I. tā kā, atbildot uz nepārtraukti pasliktinošos cilvēktiesību situāciju, Padome atkārtoti pastiprināja ES ierobežojošos pasākumus pret Sīrijas režīmu, pievienojot to personu sarakstam, kuru līdzekļi tiek iesaldēti un kurām ir liegta iespēja ieceļot ES, 22 personas, kas ir atbildīgas par cilvēktiesību pārkāpumiem, un 8 struktūras, kas finansiāli atbalsta režīmu; tā kā tiek sagaidīts, ka 2012. gada 27. februārī Eiropas Savienība piemēros Sīrijai stingrākas sankcijas;
I. whereas in response to the continuing and worsening human rights situation, the Council reinforced once again the EU’s restrictive measures against the Syrian regime adding 22 persons responsible for human rights violations and eight entities financially supporting the regime to the list of those subject to an asset breeze and a ban entering the EU; whereas on 27 February 2012 the European Union is expected to impose harsher sanctions against Syria;
J. tā kā, reaģējot uz vardarbības pieaugumu un nopietnām drošības problēmām, ASV ir slēgušas savu vēstniecību Sīrijā; tā kā Francija, Itālija, Nīderlande, Spānija, Apvienotā Karaliste, Vācija un Beļģija ir atsaukušas savus vēstniekus; tā kā Persijas līča Sadarbības padomes valstis un Tunisija atsauca savus vēstniekus un nolēma izraidīt Sīrijas vēstniekus no savām galvaspilsētām;
J. whereas in response to the increasing violence and serious security concerns United States has closed its embassy in Syria; whereas France, Italy, Netherlands, Spain, United Kingdom, Germany and Belgium have recalled their ambassadors; whereas the Gulf Cooperation Council and Tunisia recalled its ambassadors and decided to expel Syrian ambassadors from their capitals;
K. tā kā ANO cilvēktiesību komisārs, ņemot vērā apgalvojumus par noziegumiem pret cilvēci un balstoties uz ANO neatkarīgās izmeklēšanas komitejas ziņojumu, pēc ANO Cilvēktiesību padomes decembra sesijas prasīja Sīrijas lietu nodot Starptautiskajai Krimināltiesai, savukārt ANO ģenerālsekretārs 2012. gada 15. janvārī norādīja, ka vardarbības pieeja ved strupceļā; tā kā vienīgi ANO Drošības padome var nodot lietu Starptautiskajai Krimināltiesai, kā tas notika Lībijas gadījumā, taču Sīrija nav parakstījusi Romas statūtus;
K. whereas UN Human Rights Commissioner called for Syria to be referred to the ICC over allegations of crimes against humanity following December’s Special session of the UNHRC on Syria based on the findings of the UN Independent Commission of Inquiry’s report while UN Secretary-general stated on 15 January 2012 that the path of repression is a dead end; whereas only the UNSC could refer the case to the ICC, as it did in the case of Libya, as Syria is not a state party to the Rome statute;
2. izsaka līdzjūtību upuru ģimenēm; pauž solidaritāti Sīrijas iedzīvotāju nevardarbīgajai cīņai par brīvību, pašcieņu un demokrātiju un atzinīgi vērtē šo cilvēku, īpaši sieviešu, kurām ir izšķiroša loma šajā cīņā, apņēmību un spējas pašiem organizēt opozīcijas spēkus;
Extends its condolences to the families of the victims; reiterates its solidarity with the Syrian people's non-violent struggle for freedom, dignity and democracy and applauds their determination and ability to organise themselves as opposition forces, with special regard to women who play a crucial role in this struggle;
7. stingri atbalsta Turcijas ārlietu ministra iniciatīvu, kuru atbalstīja lielākā daļa Arābu valstu līgas valstu, kas pašlaik strādā, lai sarīkotu „Sīrijai draudzīgo valstu” konferenci ar mērķi atzīt Sīrijas opozīcijas spēkus kā valsts vienīgo pārstāvi un alternatīvu Bashar al-Assad režīmam; atzinīgi vērtē Turcijas stingro atbalstu Sīrijas iedzīvotājiem, tostarp uzņemot bēgļus Turcijas un Sīrijas pierobežā un ļaujot Sīrijas opozīcijai organizēties, un aicina Turciju turpināt sniegt šo atbalstu;
Strongly supports Turkish Foreign Minister’s initiative, backed by most of the Arab League members, who is currently working towards the organisation of a conference of ‘Syrian friendly nations’, geared at recognizing the Syrian opposition forces as the country's sole representative and as an alternative to Assad's regime; welcomes Turkeys strong support for the Syrian population, including by accepting refugees along the Turkish-Syrian border and allowing the Syrian opposition to organise and calls on Turkey to continue to do so;
10. atbalsta Ārlietu padomes 2012. gada 23. janvāra lēmumu pieņemt jaunus ierobežojošus pasākumus un aicina 2012. gada 27. februārī pieņemt stingrākas sankcijas pret Sīrijas režīmu, ņemot vērā nesenos ziņojumus, saskaņā ar kuriem Sīrijas režīms paredz veikt pretpasākumus, jo īpaši sadarbībā ar Irānu;
Supports the decision of the Foreign Affairs Council of 23 January 2012 to adopt new restrictive measures and calls on stronger sanctions targeting Syrian regime to be taken on 27 February 2012 taking into consideration recent reports according to which the Syrian regime intends to counter restrictive measures particularly through cooperation with Iran;
13.2.2012 B7-0073/2012 REZOLŪCIJAS PRIEKŠLIKUMS iesniegts, noslēdzot debates par Komisijas priekšsēdētāja vietnieces/ Savienības augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos paziņojumu,
13.2.2012 B7-0073/2012 MOTION FOR A RESOLUTION to wind up the debate on the statement by the Vice-President of the Commission/High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy
PE483.132v01-00 B7‑0073/2012 Eiropas Parlamenta rezolūcija par stāvokli Sīrijā ( 2012/2543(RSP) )
PE483.132v01-00 B7‑0073/2012 European Parliament resolution on the situation in Syria ( 2012/2543(RSP) )