natgillin/translations-raw huggingface dataset:
uzskata, ka jebkurš neveiksmīgs centiens nodrošināt to, lai ES spēja integrēt atbilstu tās paplašināšanas plāniem, vājinās ES gan iekšēji, gan ārēji un samazinās ieguvumus, ko lielāks dalībvalstu skaits dos visiem ES locekļiem, un ka šīs sekas nevar kompensēt, paplašinot Savienības ārējās robežas;
Believes that any failure to ensure that the EU's integration capacity matches its enlargement agenda would weaken the Union internally and externally and reduce the benefits of increased membership for all its members, and that this effect would not be compensated by increased external size;
atgādina tā augstākminētās 2006. gada 19. janvāra rezolūcijas noteikumus un no jauna apstiprina, ka pēc Bulgārijas un Rumānijas pievienošanās Nicas Līgumā nav paredzēts atbilstošs pamats turpmākam paplašināšanas procesam;
Recalls the terms of its abovementioned resolution of 19 January 2006 and reaffirms that, following the accession of Bulgaria and Romania, the Treaty of Nice will not provide an adequate basis for further enlargements;
tādēļ mudina valstu un valdību vadītājus pabeigt konstitūcijas pieņemšanas procesu līdz 2008. gada beigām, kā to paziņoja Briseles Eiropadomes 2006. gada jūnija sanāksmē, lai ļautu Savienībai darboties daudz efektīvāk, pārredzamāk un demokrātiskāk, kas ir priekšnosacījums turpmākajam paplašināšanas procesam;
Therefore urges the Heads of State and Government to conclude the constitutional process by the end of 2008, as stated at the European Council in Brussels of June 2006, in order the enable the Union to work more effectively, more transparently and more democratically, which is a pre-requisite for further enlargements;
atgādina valstu un valdību vadītājiem, ka viņu pienākums ir pabeigt šo procesu līdz nākamajām Eiropas velēšanām, lai novērstu jebkādus kavējumus patlaban notiekošajās pievienošanās sarunās;
Reminds Heads of State and Government of their duty to complete this process before the next European elections, so as to avoid delay in current accession negotiations;
uzsver, ka Savienības institucionālā reforma ir pati par sevi nepieciešama, neatkarīgi no turpmākās paplašināšanas gaitas, un tā jāveic ļoti rūpīgi un nekavējoties;
Emphasises that the institutional reform of the Union is a need per se, regardless of further enlargements, and should be pursued rigorously and expeditiously;
apstiprina, ka pievienošanās sarunu attīstība būs atkarīga no katra sarunu partnera nopelniem un sasniegumiem;
Confirms that accession negotiations will progress according to the merits and achievements of each negotiating partner;
atzinīgi vērtē un atbalsta Komisijas apņemšanos uzlabot pievienošanās procesa kvalitāti, ieviešot tajā konkrētus kritērijus, padarot to pārredzamāku un šī procesa būtiskākajos posmos sistemātiski vērtējot tā ietekmi uz galvenajām politikas jomām;
Welcomes and supports the Commission's commitment to improve the quality of the accession process by making it more benchmark-driven and transparent and by systematically making impact assessments on key policy areas at key stages of the process;
uzskata, ka 2008.–2009. gadā paredzētajā Savienības budžeta pārskatīšanā jāņem vērā pašreizējo kandidātvalstu un varbūtējo kandidātvalstu integrācija nākotnē;
Takes the view that the planned revision of the Union's budget in 2008/2009 must take account of the future integration of the current candidate and pre-candidate countries;
norāda, ka Komisijas paziņojumā nav pilnībā izvērtētas turpmākā paplašināšanas procesa finansiālās sekas, un aicina Komisiju, pirms uzņemt jaunas dalībvalstis, sniegt skaidrus un ticamus provizoriskos aprēķinus par turpmākā paplašināšanas procesa ietekmi uz budžetu;
Points out that the Commission's Communication does not deal thoroughly with the financial implications of further enlargements and calls on the Commission to provide clear and credible estimates of the budgetary implications before any further accession;
atkārtoti pauž viedokli, ka šī diskusija aptver sarežģītus jautājumus, kas varētu būt saistīti ar Kopienas kopējo politisko darbību, tostarp tās kohēzijas politikas jomām;
Reiterates that this debate involves difficult issues which might have implications for the Union's common policies, including its cohesion policies;
uzsver, ka pievienošanās sarunās, pretēji tam, kā tas noticis līdz šim, lielāka nozīme jāpiešķir Kopenhāgenas Eiropadomē noteikto politisko kritēriju, tostarp tiesiskuma jomā, ievērošanai, un ka šie kritēriji tieši jāsaista ar sarunu uzsākšanu un to vispārējo gaitu;
Emphasises that compliance with the political criteria set out at the Copenhagen European Council, including in the area of the rule of law, should be given greater priority than has hitherto been the case in accession negotiations, and that a direct link should be established between those criteria and the start, as well as the overall pace, of negotiations;
šajā skarā atzinīgi vērtē to, ka pašreizējo sarunu struktūrā tiek iekļauta politiskiem jautājumiem veltīta sadaļa par tiesu varu un pamattiesībām, kura ES iestādēm ļaus rūpīgi pārbaudīt šajās izšķirošajās jomās panākto progresu;
Welcomes in this respect the inclusion in the current negotiating framework of a chapter on Judiciary and Fundamental Rights, covering the political issues, which will enable EU institutions to closely scrutinise progress in these crucial areas;
uzskata, ka iepriekšējās paplašināšanās reizēs sarunu sākotnējos posmos nepietiekama uzmanība pievērsta progresam tieslietu jomā, korupcijas apkarošanā un pamattiesību ievērošanā; sola daudz aktīvāk iesaistīties pievienošanās procesa uzraudzībā, īpašu uzmanību veltot tā politiskajiem aspektiem, un aicina Padomi rīkoties tāpat un dot kandidātvalstīm skaidrus un pienācīgi pamatotus ieteikumus, nevis ņemt vērā tikai sarunu tehnisko progresu;
Is of the opinion that in previous enlargements progress in the fields of justice, corruption and fundamental rights did not receive enough attention in the early phases of negotiations; pledges to take a much more active role in monitoring the accession process, with particular emphasis on its political aspects, and calls upon the Council to do the same and to issue clear and duly reasoned recommendations to candidate countries, rather than merely take note of technical progress in the negotiations;
atgādina par 2003. gada 19.- 20. jūnija Saloniku Eiropadome Rietumbalkānu valstīm dotajām nepārprotamajām izredzēm pievienoties Eiropas Savienībai; pilnībā apņemas aizstāvēt šīs izredzes, kuras ir jāsaglabā, lai šajā reģionā saglabātu stabilitāti un mieru; atgādina šīm valstīm, ka katru no tām vērtēs, pamatojoties uz šīs valsts nopelniem, un ka no šī vērtējuma būs atkarīgs ātrums, ar kādu tās varēs integrēties ES;
Recalls the clear European membership prospects which the Thessaloniki European Council of 19-20 June 2003 offered to the western Balkan countries; remains fully committed to these prospects which have to be maintained in order to consolidate stability and peace in the region; reminds those countries that they will each be assessed on the basis of their own merits and that this will determine the pace of their integration into the EU;
atzinīgi vērtē Padomes 2006. gada 13. novembra lēmumu pieņemt pilnvaras sarunām ar Rietumbalkānu valstīm par vīzu režīma atvieglošanu un atpakaļuzņemšanas līgumiem kā pirmo soli, lai veicinātu cilvēku savstarpējos kontaktus starp šīm valstīm un ES; tomēr uzsver, ka sarunu mērķis ir panākt bezvīzu režīmu ceļošanai;
Welcomes the Council's decision of 13 November 2006 to adopt the negotiation mandates for visa facilitation and re-admission agreements with western Balkan countries as a first step in promoting people-to-people contacts between those countries and the EU; emphasises, however, that the objective is visa-free travel;
atzinīgi vērtē kandidātvalsts Horvātijas nemitīgo progresu ceļā uz tās integrāciju ES un aicina abu pušu sarunu partnerus saglabāt šajās sarunās sasniegto attīstības tempu, lai panāktu ātrāku to noslēgšanu;
Welcomes the continued progress made by the candidate country Croatia towards EU integration and calls on the negotiators on both sides to maintain the momentum achieved in these negotiations, with a view to their early conclusion;
ņem vērā Komisijas 2006. gada progresa ziņojumu par Turciju, kurā līdz ar secinājumu, ka politiskās reformas Turcijā turpinās, tiek norādīts, ka to ātrums ir samazinājies, un tiek apstiprināti tie reformu procesa trūkumi, kas jau bija izklāstīti Eiropas Parlamenta 2006. gada 27. septembra rezolūcijā par Turcijas progresu ceļā uz pievienošanos; pieprasa, lai tajā ietilptu arī nosacījums, ka Turcija ratificē un pilnībā īsteno EK un Turcijas partnerības protokolam ar desmit jaunajām ES dalībvalstīm pievienoto papildprotokolu, ko atbilstīgi ES 2005. gada 21. septembra deklarācijai Turcija parakstīja 2005. gada jūlijā;
Notes the Commission's Turkey 2006 Progress Report, which, whilst stating that political reforms in Turkey have continued, points out that their pace has slowed down and confirms the shortcomings in the reform process already laid out in Parliament's abovementioned resolution of 27 September 2006 on Turkey's progress towards accession; insists that this also includes the ratification and full implementation by Turkey of the Additional Protocol extending the EC–Turkey Association Agreement to the ten new Member States, signed by Turkey in July 2005, in compliance with the EU Declaration of 21 September 2005;
uzsver, ka Turcijas atteikšanās pilnībā ievērot papildprotokola noteikumus nopietni apdraud pievienošanās sarunu sekmīgu attīstību; norāda, ka Padomes lēmums neuzsākt sarunas par astoņām svarīgām sadaļām, kuras attiecas uz politikas jomām atbilstīgi Turcijas noteiktajiem ierobežojumiem Kipras Republikai, un provizoriski neslēgt nevienu sadaļu ir neizbēgama atbilde uz Turcijas nostāju šajā jautājumā; mudina Turciju uz konstruktīvu sadarbību, lai nodrošinātu papildprotokola pilnīgu īstenošanu iespējami īsā laikā; šajā sakarā atbalsta aicinājumu Komisijai iesniegt ikgada ziņojumus par progresu jautājumos, kas iekļauti 2005. gada 21. septembra ES deklarācijā.
Stresses that the Turkish refusal to fully comply with the terms of the Additional Protocol is seriously endangering the good progress of the accession negotiations; points out that the Council decision not to open the negotiations on eight important chapters covering policy areas relevant to Turkey's restrictions as regards the Republic of Cyprus and not to close provisionally any chapters is an unavoidable consequence of Turkey's position on this issue; urges Turkey to cooperate in a constructive way to ensure full implementation of the Additional Protocol as soon as possible; welcomes in this respect the invitation addressed to the Commission to submit yearly reports on progress made in addressing the issues covered by the EU declaration of 21 September 2005;
pauž patiesu nožēlu par to, ka Somijas prezidentūras centieni rast risinājumu pašreizējam strupceļam attiecībā uz papildprotokola pilnīgu īstenošanu no vienas puses un turpmāku Kipras turku kopienas izolācijas mazināšanu no otras puses nav devuši pozitīvus rezultātus; aicina Vācijas prezidentūru apņēmīgi turpināt šos centienus ciešā sadarbībā ar ANO centieniem;
deplores the fact that the efforts of the Finnish Presidency to find a solution to the current stalemate regarding the full implementation of the Additional Protocol the one hand and further alleviating the isolation of the Turkish Cypriot Community on the other were not successful; calls on the German Presidency to continue these efforts with determination in close co-operation with UN efforts;
uzskata, ka Eiropas Savienībai jābūt gatavai pieņemt grafiku, lai nodrošinātu to, ka iepriekšminētos mērķus var sasniegt pieņemamā laikposmā;
Takes the view that the European Union must be prepared to adopt a timetable to ensure that the above goals can be achieved within a reasonable period of time;
mudina Padomi jaunas saistības uzņemties tikai pēc tam, kad ir rūpīgi izanalizētas šo saistību institucionālās, finansiālās, politiskās un sociāli ekonomiskās sekas; tādēļ aicina Komisiju sniegt visaptverošu ietekmes novērtējumu ik reizi, kad tā izskata jaunus pieteikumus dalībai ES un kad tā sniedz ieteikumus par sarunu uzsākšanu vai nobeigšanu;
Urges the Council to take on new commitments only on the basis of an in-depth assessment of their institutional, financial, political and socio–economic consequences; therefore calls on the Commission to provide comprehensive impact assessments whenever it considers new applications for membership and when it submits its recommendations on the opening and closing of negotiations;
atgādina, ka pievienošanās sarunu laikā, kad Padome, vienprātīgi rīkojoties, pēc Komisijas priekšlikuma nosaka kritērijus par sarunu uzsākšanu vai pabeigšanu attiecībā uz katru pievienošanās līguma nodaļu, dalībvalstīm jārīkojas objektīvi attiecībā uz visām pievienošanās sarunvalstīm un tām jāatturas no veto tiesību izmantošanas citiem mērķiem, izņemot tos, kas ir nozīmīgi attiecīgajai nodaļai;
Recalls that, during accession negotiations, when the Council, acting by unanimity on a proposal of the Commission, lays down benchmarks for the opening and provisional closure of each chapter, Member States should act even-handedly with regard to all accession countries;
uzskata, ka Parlamenta piekrišanas tiesības būtu japiemēro ne tikai pēc sarunu procesa beigām, bet arī pirms līdzdalības sarunu uzsākšanas;
Believes that Parliament's right of assent should apply not just after the conclusion of the negotiation process but also before the opening of membership negotiations;
atzīmē, ka laikā, kad ES turpina ar Balkānu valstī jau iesāktās sarunas par paplašināšanos un uzsāk jaunas sarunas, jautājums par endēmiskās korupcijas un reģionālo organizētās noziedzības tīklu pakarošanu kļūs par arvien nozīmīgāks ceļā uz pievienošanos; tādēļ stingri iesaka pastiprināt esošos paplašināšanas instrumentus un par to galveno mērķi atzīt cīņu pret korupciju un organizēto noziedzību, īpašu uzmanību veltot valsts iestāžu administratīvās kapacitātes palielināšanai un pārrobežu sadarbības uzlabošanai;
Notes that, as the EU continues to conduct, and open, enlargement negotiations with the countries of the Balkans, tackling endemic corruption and regional organised crime networks will become an increasingly important feature on the road to accession; strongly recommends, therefore, that current enlargement financial instruments are strengthened and re-focused so as to target, as a top priority, the fight against corruption and organised crime, with particular emphasis on reforming judiciaries, reinforcing public administrative capacity and improving cross-border cooperation;
atgādina dalībvalstu valdībām un parlamentiem, ka to pienākums ir pienācīgi informēt sabiedrību par iepriekšējās paplašināšanas nestajiem ieguvumiem un riskiem, kas saistīti ar turpmāko paplašināšanas procesu, un visā pievienošanas procesa gaitā tiem ir vienbalsīgi jāsniedz sabiedrībai skaidrojumi par pieņemtajiem lēmumiem;
Reminds Member States' governments and national parliaments that it is their responsibility to inform the public adequately about the benefits of past enlargements and the stakes involved in further enlargements, and that they should provide the public with reasons for the decisions they take, unanimously, throughout the accession process;
tādēļ aicina Komisiju sadarboties ar dalībvalstīm, Eiropas Parlamentu un dalībvalstu parlamentiem, lai sabiedrībai daudz efektīvāk darītu zināmu paplašināšanas darba kārtību, tādējādi uzlabojot šī procesa pārredzamību;
Therefore calls on the Commission to work together with Member States, the European Parliament and national parliaments in order to communicate the enlargement agenda more effectively to the public, thus improving the transparency of the process;
atzinīgi vērtē Komisijas priekšlikumu, ka sabiedrībai jādara zināmi izvērtēšanas ziņojumi, kritēriji sarunu sadaļu atvēršanai un ES galīgā kopēja nostāja;
Welcomes the recommendation made by the Commission that screening reports, benchmarks for opening negotiation chapters and the final EU common position be made public;
mudina Komisiju sniegt daudz precīzāku tās'pastiprinātās kaimiņattiecību politikas" definīciju un sīki paskaidrot, ko šāda veida attiecības ietver;
Urges the Commission to provide a more precise definition of its 'reinforced Neighbourhood Policy' and to specify in detail what this type of relationship would involve;
šajā sakarā aicina Komisiju un Padomi apsvērt iespēju kā pastiprinātas kaimiņattiecību stratēģijas daļu un papildus stratēģijām, kas paredzētas attiecībās ar citām valstīm, izstrādāt kopēju ES reģionālo politiku plašākā Melnās jūras apgabalā ar mērķi veidot spēcīgākas divpusējas vai daudzpusējās ekonomiskās un politiskās attiecības starp ES un visām šī apgabala valstīm, it īpaši attiecībā uz brīvu tirdzniecību, kā tas ir gadījumā ar Centrāleiropas Brīvās tirdzniecības līgumu, ieguldījumiem, energoapgādes drošību un migrācijas politiku;
Calls in this context on the Commission and the Council to consider establishing, as part of a reinforced Neighbourhood Strategy, and in addition to the strategies concerning relations with other countries, an overall EU regional policy in the wider Black Sea area in order to build stronger bilateral or multilateral economic and political relations between the EU and all the countries of this area, particularly with regard to free trade, as is the case for the Central European Free Trade Agreement, investment, energy security and migration policy;
uzskata, ka iepriekš minētās izvēles, kuras piedāvā plašāku darbības iespēju spektru, varētu būt patiesa un vilinoša iespēja, kas, neizslēdzot pilnu līdzdalību, piedāvātu partnervalstīm stabilu ilgtermiņa perspektīvu saistībā ar tiesiski noformētām attiecībām ar ES un dotu nepieciešamo stimulu, lai attiecīgajās valstīs sekmētu nepieciešamo iekšējo reformu īstenošanu;
Is of the opinion that the above options, which entail a broad spectrum of operational possibilities, could constitute a real and attractive option which, without excluding full membership, would grant partner countries a stable long-term perspective of institutionalised relations with the EU and provide the incentive necessary to foster the internal reforms required in the countries in question;
šajā sakarā aicina Komisiju un Padomi apsvērt iespēju koriģēt Kopienas palīdzību, ņemot vērā saņēmējvalstu sasniegto progresu to reformu īstenošanā, kas nepieciešamas šo valstu integrācijas procesam Eiropā;
Invites the Commission and the Council in this context to consider modulating Community assistance in the light of the progress made by beneficiary countries in achieving the reforms required for their European integration;
uzsver, ka lai gan Krievija nav nedz ES kandidātvalsts, nedz arī Eiropas kaimiņattiecību politikas dalībniece, tomēr attiecības ar ES lielāko kaimiņvalsti ir ļoti svarīgas, ņemot vērā jebkuru ES turpmākas paplašināšanas stratēģiju; uzstāj, ka ņemot to vērā, ES ir jāturpina centieni veidot vienreizēju un plaša spektra partnerību ar Krieviju, iekļaujot tajā tirdzniecības un enerģijas, bet galvenokārt jau visus cilvēktiesību un demokratizācijas jautājumus;
Emphasises that while Russia is neither a candidate for EU membership nor part of the European Neighbourhood Policy, relations with the EU's largest neighbour nevertheless remain vital in the context of any future EU enlargement strategy; urges that in this context the EU must continue all attempts to develop a unique, wide-ranging partnership with Russia, encompassing trade and energy, but above all human rights and democratisation issues;
uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei, Komisijai un dalībvalstu, pievienošanās valstu un kandidātvalstu valdībām un parlamentiem..
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission and the governments and parliaments of the Member States, accession states and candidate states.
Eiropas Parlamenta rezolūcija par Eiropas Savienības spējas integrēt jaunas dalībvalstis institucionālajiem aspektiem ( 2006/2226(INI) )
European Parliament resolution on the institutional aspects of the European Union's capacity to integrate new Member States ( 2006/2226(INI) )
ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienību 49. pantu,
having regard to Article 49 of the Treaty on European Union,
ņemot vērā prezidentūras secinājumus Eiropadomes sanāksmēs, kuras notika 1993. gada jūnijā Kopenhāgenā, 1995. gada decembrī Madridē, 1997. gada decembrī Luksemburgā, 2003. gada jūnijā Salonikos, 2004. gada decembrī un 2005. gada jūnijā un 2006. gada jūnijā Briselē,
having regard to the Presidency conclusions of the meetings of the European Council held in June 1993 in Copenhagen, in December 1995 in Madrid, in December 1997 in Luxembourg, in June 2003 in Thessaloniki, and in December 2004, June 2005 and June 2006 in Brussels,
ņemot vērā Komisijas paziņojumu "Paplašināšanās stratēģijas dokuments - 2005" ( COM(2005)0561 ),
having regard to the Commission's 2005 enlargement strategy paper ( COM(2005)0561 ),
ņemot vērā Padomes 2005. gada 3. oktobrī pieņemto lēmumu uzsākt pievienošanās sarunas ar Turciju un Horvātiju,
having regard to the negotiation frameworks for Turkey and for Croatia adopted by the Council on 3 October 2005,
ņemot vērā 2006. gada 16. marta rezolūciju par Komisijas 2005. gada stratēģisko dokumentu attiecībā uz paplašināšanos
having regard to its resolution of 16 March 2006 on the Commission's 2005 enlargement strategy paper
ņemot vērā 2006. gada 14. jūnija rezolūciju par turpmākajiem pasākumiem pārdomu un analīzes periodā attiecībā uz Eiropas nākotni
having regard to its resolution of 14 June 2006 on the next steps for the period of reflection and analysis on the Future of Europe
ņemot vērā Eiropas Parlamenta 2006. gada 27. septembra rezolūciju par Turcijas progresu ceļā uz pievienošanos
having regard to its resolution of 27 September 2006 on Turkey's progress towards accession
ņemot vērā Konstitucionālo jautājumu komitejas ziņojumu ( A6-0393/2006 ), tā kā
having regard to the report of the Committee on Constitutional Affairs ( A6-0393/2006 ), whereas,
2003. gada 19. un 20. jūnija Eiropadome Rietumbalkānu valstīm pauda skaidri izteiktu Eiropas perspektīvu, kur dalība Eiropas Savienībā tām ir galamērķis (Saloniku programma);
the European Council of 19–20 June 2003 held out a clear European perspective to the countries of the Western Balkans, with membership of the Union as the final goal (the Thessaloniki agenda),
Padome oficiāli uzsāka pievienošanās sarunas ar Turciju un Horvātiju 2005. gada 3. oktobrī;
the Council officially opened accession negotiations with Turkey and Croatia on 3 October 2005,
Eiropadome 2005. gada 15. un 16. decembrī bijušajai Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikai piešķīra kandidātvalsts statusu;
the European Council of 15–16 December 2005 granted the status of candidate country to the Former Yugoslav Republic of Macedonia (FYROM),
atbilstība Kopenhāgenas kritērijiem kopš 1993. gada ir bijis pamats, lai pievienotos ES, un tā tam jābūt arī turpmākos pievienošanās gadījumos;
compliance with all the Copenhagen criteria has been the basis for accession to the EU since 1993 and should remain so for future accessions,
kā svarīgs apsvērums Kopenhāgenas kritērijos ir minēta arī "ES spēja piesaistīt jaunus dalībniekus, tajā pašā laikā saglabājot virzību uz Eiropas integrāciju";
the Copenhagen criteria also mention as an important consideration "the Union's capacity to absorb new members, while maintaining the momentum of European integration",
pēc Bulgārijas un Rumānijas pievienošanās arvien lielākā mērā tiek apspriesta ES institucionālā jauda integrēt jaunas dalībvalstis sakarā ar paplašināšanos;
the institutional capacity of the Union to integrate new Member States has been increasingly discussed in relation to enlargements after the accession of Bulgaria and Romania,