natgillin/translations-raw huggingface dataset:
trešo valstu ģimenes locekļu ieceļošanu un uzturēšanos apgrūtina nepamatots administratīvs slogs Vairākas sūdzību vēstules un lūgumraksti, kas adresēti ES iestādēm, uzsver, ka dažas dalībvalstis nevēlas pilnībā atzīt ģimenes locekļu no trešām valstīm tiesības; piemēram, Apvienotās Karalistes, Lietuvas un Polijas tiesību akti liedz ieceļot bez vīzas ģimenes loceklim no ārpuskopienas valsts.
unjustified administrative burdens are imposed in respect of the entry and residence of third-country family members Several letters of complaint and petitions addressed to EU Institutions highlight the fact that some Member States are reluctant to fully recognise their rights to third countries family members; by way of example, UK, Lithuanian and Polish legislation preclude a non-EU family member from entering without a visa.
Juridiskie un administratīvie šķēršļi, kas skar ģimenes locekļus no trešām valstīm, ir ārkārtīgi problemātiski; Apvienotās Karalistes tiesību akti neļauj ģimenes locekļiem, kas nāk no ārpuskopienas valstīm un kam ir citā valstī izsniegta uzturēšanās atļauja, iebraukt valstī bez vīzas un Lielbritānijas administratīvā prakse, izskatot iesniegumu atļaujas saņemšanai ģimenes locekļiem, kas ir trešo valstu valstspiederīgie, paredz ilgstošu kavēšanos un plašu dokumentāciju, un tas būtiski kavē brīvas pārvietošanās tiesību īstenošanu; Igaunijā trešo valstu valstspiederīgajiem rodas sarežģījumi, mēģinot iekļūt valstī ar uzturēšanās atļauju, kas ir izsniegta citā dalībvalstī, un ģimenes locekļiem no trešām valstīm, iesniedzot pieteikumu vīzai, ir jāmaksā nodeva par vīzu; Itālijā trešās valsts pilsonim, kas iesniedz pieteikumu ģimenes atkalapvienošanai, pieprasīs pierādīt, vai ir likumīgi iegūti viņa saimnieciskie līdzekļi, kas nedrīkst būt zemāki par ikgadējo sociālo pabalstu.
Legal and administrative obstacles affecting third-country family members are extremely problematic; UK legislation precludes a non-EU family member who has a residence card issued by another country from entering the country without a visa, and UK administrative practices are such that lengthy delays and extensive documentation in the processing of applications for residence cards for family members who are third-country nationals also constitute significant obstacles to the exercise of free movement rights; in Estonia, third-country nationals face problems when attempting to enter the country with a residence card issued by another Member State, and third-country family members applying for visas have been also asked to pay the visa fee; in Italy, a third-country national citizen who applies for family reunification will be required to show the lawfulness of the origin of his/her economic resources, the amount of which may not be lower than the yearly social allowance.
dalībvalstu interpretācija par "pietiekamiem līdzekļiem" saskaņā ar Direktīvas 2004/38/EK 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu bieži ir neskaidra, jo lielākā daļa dalībvalstu liek pierādīt pietiekamu līdzekļu esamību; daudzās dalībvalstīs nav skaidrs arī jēdziens "pārmērīgs slogs uzņēmējas dalībvalsts sociālās palīdzības sistēmai" un vai un kādos gadījumos var pieņemt lēmumu izraidīt Eiropas Savienības pilsoni, kas kļuvis par pārmērīgu slogu (14. pants, 10. apsvērums) Piemēram, saistībā ar Itālijas tiesību aktiem, kas prasa ES pilsoņiem pierādīt pietiekamus līdzekļus.
the interpretation by Member States of "sufficient resources" under Article 7(1)(b) of Directive 2004/38/EC is often unclear, as most Member States require that evidence of sufficient resources be given; the notion of "unreasonable burden to the social assistance system of the host Member State" and if and in what cases the decision to expel a Union citizen who has become an unreasonable burden (Article 14, recital 10) is in many Member States uncertain as well For example in relation to Italian legislation which requires EU citizens to give evidence of their sufficient resources.
dalībvalstu interpretācija par "nopietniem/pamatotiem sabiedriskās kārtības un valsts drošības apsvērumiem" un to, kādos gadījumos un pie kādiem apsvērumiem izraidīšanas rīkojums ir pamatots (27. un 28. pants), dažādās dalībvalstīs atšķiras, ir neskaidra un varētu novest pie ļaunprātīgas izmantošanas (vēršanās pret konkrētas dalībvalsts pilsoņiem), vai arī tās atbilstība Direktīvai 2004/38/EK ir apšaubāma (piemēram, automātiskas izraidīšanas mehānismi) Piemēram, Itālijas kriminālkodeksa 235. pants paredz izraidīt nepilsoņus, kam piespriests divu gadu vai ilgāks cietumsods.
the interpretation by Member States of the expression "serious/imperative grounds of public policy and public security" and in what cases and on what grounds it can justify an expulsion order (Articles 27 and 28) vary from one Member State to the other, are unclear and could lead to abuse (targeting of citizens of a certain Member State) or are of dubious conformity with Directive 2004/38/EC (for instance, automatic expulsion mechanisms) For instance, Article 235 of the Italian criminal code provides for the expulsion of non-nationals convicted of 2 or more years of imprisonment.
uzņēmējas dalībvalsts iestādes Eiropas Savienības pilsoņiem nereti liek iesniegt nepamatotus papildu dokumentus, kas Direktīvā 2004/38/EK nav paredzēti Dažās dalībvalstīs (Grieķijā) valsts tiesību akti ļauj kompetentajām iestādēm prasīt reģistrācijas pieteikumus iesniegušiem ES pilsoņiem informāciju par sodāmību, kamēr citās dalībvalstīs (piemēram, Spānijā un Beļģijā) citu dalībvalstu valstspiederīgajiem izsniedz īpašas identifikācijas un uzturēšanās kartes; dažās citās dalībvalstīs (Spānijā) ES pilsoņi papildus reģistrācijas apliecībai saņem ārvalstnieka identifikācijas numuru, lai varētu strādāt un reģistrēties sociālās apdrošināšanas sistēmā; Itālijā ES pilsoņiem ir jāpierāda līdzekļu "likumība".
Union citizens are often required to submit to the authorities of the host Member State unjustified additional documents not provided for in Directive 2004/38/EC In some cases (Greece) competent authorities are allowed by national law to ask for the criminal record of an EU citizen applying for registration, while in other Member States (for instance in Spain and Belgium) special ID cards and residence cards are issued for other Member States nationals; in some other Member States (ES) in addition to the registration certificate, EU citizens are given a Foreigner Identity Number which is necessary in order to work or register in the social security system; in Italy EU citizens are required to prove the "legality" of their resources.
tiesību akti un prakse attiecībā uz tiesību ļaunprātīgu izmantošanu un fiktīvām laulībām;
law and practice in relation to abuse of rights and marriages of convenience,
tā kā dažās dalībvalstīs attiecībā uz identitātes dokumentiem pastāv ievērojamas atšķirības starp attiecīgās valsts pilsoņiem un Eiropas Savienības pilsoņiem no citas dalībvalsts, kam ir grūti pierādīt, ka viņi ir Eiropas Savienības pastāvīgie iedzīvotāji, un tas praksē nopietni ierobežo viņu tiesību īstenošanu un integrāciju sociālajā dzīvē un uzņēmējdarbībā;
Whereas in some Member States there are significant differences in identity documents between nationals of the country and Union citizens from another Member State, who find it difficult to prove that they are resident Union citizens, which in practice seriously hinders the exercise of their rights and their integration into social and business life,
tā kā Direktīvas 2004/38/EK, ar ko īsteno EK līguma 18. pantu, ļoti neapmierinošā transponēšana dalībvalstīs ir nosodāma un tā kā šāda situācija, nemazinot pašas direktīvas efektivitāti un nepieciešamību pēc tās, tomēr būtiski kavē īstenot vienas no pamattiesībām, kas veido ES pamatu un Eiropas Savienības pilsoņiem ir piešķirtas Līgumos;
whereas the poor transposition of Directive 2004/38/EC implementing Article 18 of the EC Treaty by Member States should be condemned, and whereas such a situation results, if not in the effectiveness and necessity of the Directive itself being undermined, in the non-application of one of the key rights on which the EU is based and which are conferred on Union citizens by the Treaties,
tā kā četras no ES-15 dalībvalstīm savu darba tirgu nav atvērušas darba ņēmējiem no ES-8 dalībvalstīm;
whereas four Member States of the EU-15 have not opened their labour markets for workers from the EU-8 Member States,
tā kā vienpadsmit dalībvalstis ir paziņojušas Komisijai par lēmumu no 2009. gada 1. janvāra savā darba tirgū turpināt piemērot ierobežojumus Rumānijas un Bulgārijas pilsoņiem;
whereas eleven Member States have notified the Commission of their decision to continue applying restrictions in their labour markets in respect of nationals of Romania and Bulgaria, as of 1 January 2009,
aicina dalībvalstis burtā un garā ievērot EK līguma 18. pantu un Pamattiesību hartas 45. pantu, kas Eiropas Savienības pilsoņiem piešķir brīvas pārvietošanās pamattiesības, un Direktīvas 2004/38/EK pilnīgu īstenošanu uzskatīt par steidzamu jautājumu, kā arī nekavējoties pārskatīt un grozīt ES tiesībām pretrunā esošus tiesību aktus un administratīvu praksi, jo īpaši ņemot vērā Komisijas ziņojumu un EKT judikatūru; norāda, ka vairāki noteikumi vairākuma dalībvalstu tiesību aktos ir pretrunā ar šīs direktīvas burtu un garu, tādējādi mazinot brīvas pārvietošanās tiesības un tiesības uz Eiropas Savienības pilsonību, un ka valstu administratīvā prakse ļoti bieži rada ievērojamus šķēršļus pilsoņu tiesību īstenošanai;
Calls on Member States to respect the spirit and the letter of Article 18 of the EC Treaty and Article 45 of the Charter of Fundamental Rights granting Union citizens the fundamental right to free movement, by implementing Directive 2004/38/EC fully and as a matter of urgency, reviewing and modifying without delay legislation and administrative practices that are contrary to EC law, particularly on the basis of the Commission Report and of the case-law of the ECJ; notes that several provisions in the legislation of most Member States run counter to the letter and the spirit of the Directive, undermining rights of free movement and Union citizenship, and that national administrative practices very often constitute significant obstacles to the exercise by citizens of their rights;
aicina dalībvalstis pilnīgi īstenot tiesības, kas saskaņā ar Direktīvas 2004/38/EK 2. un 3. pantu piešķirtas ne vien dažādu dzimumu laulātajiem, bet arī reģistrētiem partneriem, mājsaimniecības locekļiem un partneriem, tostarp viendzimuma pāriem, ko atzīst kāda dalībvalsts, neatkarīgi no valstspiederības un neskarot to, ka kādas citas valsts civiltiesības tos neatzīst, pamatojoties uz savstarpējas atzīšanas, vienlīdzības, nediskriminācijas, cieņas principu un tiesībām uz privāto un ģimenes dzīvi; aicina dalībvalstis neaizmirst, ka direktīva uzliek pienākumu pārvietošanās brīvību atzīt visiem Eiropas Savienības pilsoņiem (tostarp viendzimuma partneriem), neliekot atzīt viendzimuma laulības; tādēļ aicina Komisiju publicēt stingras pamatnostādnes, izmantojot Pamattiesību aģentūras ziņojumā iekļauto analīzi un secinājumus, un pievērst uzmanību šiem jautājumiem;
Calls on Member States to fully implement the rights granted under Article 2 and Article 3 of Directive 2004/38/EC not only to different sex spouses, but also to the registered partner, member of the household and the partner, including same-sex couples recognized by a Member State, irrespective of nationality and without prejudice to their non-recognition in civil law by another Member State, on the basis of the principles of mutual recognition, equality, non-discrimination, dignity, and private and family life; calls on Member States to bear in mind that the Directive imposes an obligation to recognize freedom of movement to all Union citizens (including same-sex partners) without imposing the recognition of same-sex marriages; in this regard, calls on the Commission to issue strict guidelines, drawing on the analysis and conclusions contained in the Fundamental Rights Agency report and to monitor these issues;
aicina Komisiju pieņemt atbilstīgus priekšlikumus saskaņā ar Stokholmas programmu, lai nodrošinātu pārvietošanās brīvību bez diskriminācijas EK līguma 13. pantā minēto iemeslu dēļ, izmantojot Pamattiesību aģentūras ziņojumā iekļauto analīzi un secinājumus;
Calls on the Commission to issue appropriate proposals within the framework of the Stockholm Programme to guarantee free movement without discrimination based on the grounds listed in Article 13 of the EC Treaty, drawing on the analysis and conclusions contained in the Fundamental Rights Agency report;
aicina dalībvalstis, īstenojot brīvas pārvietošanās un uzturēšanās tiesības, neapgrūtināt Eiropas Savienības pilsoņus un viņu ģimenes locekļus, tostarp ģimenes locekļus no trešām valstīm, ar nepamatotu administratīvu slogu, kas nav skaidri paredzēts Direktīvā 2004/38/EK, jo šāds slogs ir pretrunā ar ES tiesībām un uzskatāms par nepamatotu šķērsli brīvības īstenošanā, kas tieši piešķirta ar EK līgumu un nav atkarīga no administratīvu procedūru izpildes; vērš dalībvalstu uzmanību uz to, ka to pienākums ir atvieglot ar brīvas pārvietošanās tiesību īstenošanu saistītu administratīvu praksi, un aicina dalībvalstis reģistrēt un darīt zināmus visus administratīvos un tiesu lēmumus, kas pieņemti, pamatojoties uz direktīvas 3. panta 2. punktu; atgādina dalībvalstīm to pienākumu atvieglot Eiropas Savienības pilsoņu trešo valstu ģimenes locekļu iebraukšanu, lai tie varētu dzīvot normālu ģimenes dzīvi uzņēmējā dalībvalstī;
Calls on Member States, while implementing the right to free movement and residence, not to place unjustified administrative burdens on Union citizens and their family members, including third-country family members, that are not expressly provided for in Directive 2004/38/EC, as these are contrary to EC law and an unjustified obstacle to the exercise of a freedom conferred directly by the EC Treaty, which is not dependent on their having completed administrative procedures; draws to the attention of Member States that it is their duty to facilitate administrative practices linked to the exercise of the right to free movement and calls on Members States to keep track of and report all administrative and court decisions based on Article 3(2) of the Directive; reminds Member States of their obligation to facilitate the entry of third-country family members of Union citizens, in order to allow them to lead a normal family life in the host Member State;
Piemēram, dažādu identitātes un uzturēšanās atļauju izplatība dalībvalstīs ir padarījusi ES pilsoņu tiesības brīvi pārvietoties grūti saprotamas un sarežģītas; Spānijā papildus reģistrācijas apliecībai ES pilsoņiem tiek piešķirts Ārvalstnieku identifikācijas numurs, kas ir nepieciešams, lai strādātu vai lai reģistrētos Spānijas sociālā nodrošinājuma sistēmā, Francija Eiropas Savienības pilsoņiem ir saglabājusi neskaidru brīvprātīgu uzturēšanās atļauju un varas iestādes dalībvalstīs kā Čehija, Zviedrija un Beļģija pieprasa papildu dokumentus, lai izsniegtu uzturēšanās atļaujas vai piemērotu nosacījumus, kuri nav minēti direktīvā.
By way of example, the proliferation of different ID cards and residence cards within the Member States has rendered the exercise by EU citizens of their right of free movement confusing and irksome; in Spain, in addition to the registration certificate, EU citizens are issued with a Foreigner Identity Number which is necessary in order to work or register with the Spanish social security system, France has maintained an ambiguous voluntary residence title additional to the registration certificate issued to Union citizens and, in Member States such as the Czech Republic, Sweden and Belgium, authorities request additional documents in order to issue residence cards or impose conditions which are not listed in the Directive.
aicina Komisiju rūpīgi izvērtēt, vai dalībvalstu tiesību akti un prakse nepārkāpj ar EK līgumu un direktīvu piešķirtās Eiropas Savienības pilsoņu tiesības un nerada nepamatotu slogu Eiropas Savienības pilsoņiem un viņu ģimenēm, netieši ierobežojot viņu tiesības uz pārvietošanās brīvību, jo īpaši attiecībā uz jēdzieniem "pietiekami līdzekļi", "pārmērīgs slogs uzņēmējas dalībvalsts sociālās palīdzības sistēmai", "(nopietni/īpaši būtiski) sabiedriskās kārtības un valsts drošības apsvērumi", vai ir pienācīgi ieviestas un darbojas materiālas un procesuālas garantijas, aizsardzība un tiesiskās aizsardzības līdzekļi pret izraidīšanu; atgādina, ka jebkuri brīvas pārvietošanās pamattiesību ierobežojumi ir jāinterpretē šauri;
Invites the Commission to assess carefully that the laws and practices of Member States do not infringe the rights conferred on Union citizens by the EC Treaty and the Directive and do not impose an unreasonable burden on Union citizens and their families indirectly restricting their right to free movement, particularly in relation to the notions of "sufficient resources", "unreasonable burden on the social assistance system of the host State", "(serious/imperative) grounds of public policy and public security", that material and procedural safeguards, protection and judicial redress against expulsions are properly in place and functioning; recalls that any limitation on the fundamental right to free movement must be interpreted strictly;
norāda, ka ir skarti dažu dalībvalstu valstspiederīgie un etniskās kopienas, un uzsver, ka šīm valstīm ir jāīsteno Direktīva 2004/38/EK, nediskriminējot Eiropas Savienības pilsoņus un viņu ģimenes locekļus neviena no Pamattiesību hartas 21. pantā minētajiem iemesliem dēļ; aicina Komisiju, Padomi un visas dalībvalstis nodrošināt un īpaši uzraudzīt, lai ne praksē, ne tiesību aktos netiktu pieļauta diskriminācija valstspiederības, rases vai etniskās izcelsmes dēļ;
Notes that nationals of certain Member States and ethnic communities appear to be targeted in some Member States and stresses that they must implement Directive 2004/38/EC without discrimination between Union citizens and their family members on any of the grounds listed in Article 21 of the Charter of Fundamental Rights; calls on the Commission, the Council and all Member States to ensure and monitor in particular that discrimination based on nationality, race or ethnic origin, either in practice or in legislation, does not occur;
konstatē, ka pasākumiem, ko veic sabiedriskās kārtības un valsts drošības apsvērumu dēļ, ir jāatbilst proporcionalitātes principam un to pamatā jābūt tikai attiecīgā indivīda personiskajai darbībai; šādai personiskajai darbībai jārada faktiski, attiecīgajā brīdī esoši un pietiekami nopietni draudi, kas skar vienu no sabiedrības pamatinteresēm; šajā sakarībā aicina dalībvalstis pārskatīt valstī veiktos drošības pasākumus, atsakot ieceļošanas tiesības, kas piešķirtas Eiropas Savienības pilsoņiem un viņu ģimenes locekļiem Igaunijas un Ungārijas tiesību akti skaidri neparedz ekonomisku iemeslu izslēgšanu, piemērojot izraidīšanas rīkojumu.
Notes that measures taken on grounds of public policy or public security should comply with the principle of proportionality and should be based exclusively on the personal conduct of the individual concerned; such personal conduct must represent a genuine, present and sufficiently serious threat affecting one of the fundamental interests of society; calls in this respect on Member States to review systematically national alerts for the purpose of refusing entry issued for Union citizens and their family members Estonian and Hungarian legislation do not expressly provide for the exclusion of economic ends when imposing an expulsion order.
Ungārijas un Rumānijas tiesību aktos trūkst jebkādas norādes uz izraidīšanu iepriekšējas sodāmības dēļ vai vispārējos preventīvos nolūkos.
In Hungarian and Romanian legislation there is no reference to the exclusion of previous criminal convictions and general preventive aims.
; atgādina, ka sabiedriskās kārtības izņēmumus nedrīkst izmantot ekonomiskos vai vispārējos preventīvos nolūkos;
; recalls that the public policy exceptions cannot be invoked to serve economic ends or to pursue general preventive aims;
norāda, ka ne visas dalībvalstis ir īstenojušas Direktīvas 2004/38/EK 35. pantu, kas tām ļauj pieņemt vajadzīgos pasākumus, lai liegtu, izbeigtu vai atsauktu brīvas pārvietošanās tiesības, ja notiek to ļaunprātīga izmantošana vai krāpšana, piemēram, fiktīvas laulības, ar nosacījumu, ka šādi pasākumi ir samērīgi un uz tiem ir attiecinātas procesuālās garantijas, un vērš uzmanību uz iespējām, ko sniedz šis pants;
Notes that not all Member States have implemented Article 35 of Directive 2004/38/EC, which allows them to adopt the necessary measures to refuse, terminate or withdraw free movement rights in cases of abuse of rights or fraud, such as marriages of convenience, provided that such measures are proportionate and non-discriminatory and that procedural safeguards are respected, and draws attention to the possibilities provided by that Article;
aicina Komisiju uzraudzīt, kā dalībvalstis praksē ievēro Direktīvas 2004/38/EK 24. pantu par vienlīdzīgu attieksmi un ar valstspiederību pamatotas diskriminācijas aizliegumu saistībā ar minētās direktīvas 20. un 31. apsvērumu un Pamattiesību hartas 21. pantu, kas paredz, ka uz Eiropas Savienības pilsoņiem un viņu ģimenes locekļiem, kas uzturas kādā dalībvalstī, attiecīgajā dalībvalstī jomās, uz kurām attiecas EK līgums, būtu jāattiecina tāds pats režīms, kāds piešķirts attiecīgās valsts valstspiederīgajiem, un aicina dalībvalstis rīkoties, lai pēc iespējas ātrāk novērstu trūkumus un nekavējoties darītu galu ES tiesību pārkāpumiem;
Calls on the Commission to monitor compliance in practice with Article 24 of Directive 2004/38/EC on equal treatment and the prohibition of discrimination on the basis of nationality, in connection with Recitals 20 and 31 of that Directive and Article 21 of the Charter of Fundamental Rights, that grant Union citizens and their family members who move to another Member State the right to equal treatment with nationals of that Member State in all matters falling within the scope of the EC Treaty, and calls on the Member States to take the necessary steps to overcome shortcomings as soon as possible and to put an end to breaches of EC law without delay;
aicina atcelt vai pārskatīt pārejas pasākumus, kuri joprojām paredz pēc 2004. gada 1. maija un 2007. gada 1. janvāra paplašināšanās pievienojušos dalībvalstu strādājošo un valstspiederīgo brīvas pārvietošanās ierobežojumus, kas ir būtiska un kaitējoša Eiropas Savienības pilsoņu diskriminācija; aicina atvieglojumu klauzulu ir attiecināt uz visiem Savienības pilsoņiem un ir jāpabeidz vienotā tirgus izveide;
Calls for the repeal or revision of the transitional arrangements, which currently still provide for restrictions on the free movement of workers, nationals of the Member States that joined the EU on 1 May 2004 and on 1 January 2007, which represent a substantial damaging discrimination between Union citizens; calls for the preference clause to be enforced for all Union citizens and the creation of the single market completed;
aicina Komisiju un dalībvalstis, īstenojot Direktīvu 2004/38/EK, ņemt vērā sociālās drošības noteikumu iespējamo diskriminējošo ietekmi un piekļuvi vispārējas nozīmes pakalpojumiem, kas varētu radīt šķēršļus pārvietošanās brīvībai;
Calls on the Commission and Member States in the implementation of Directive 2004/38/EC to consider the potential discriminatory effects of social security regulations and access to services of general interest which could constitute barriers to free movement;