natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Šie pasākumi jānosaka, izmantojot pārredzamas procedūras, un ar tiem ir jānodrošina atbilstīgi drošības pasākumi, jo īpaši nodrošinot, ka ierobežojuma apmērs nepārsniedz vajadzīgo līmeni un tas ir samērīgs, un ka lietotāji ir informēti par ierobežojuma iemeslu.
These measures must be set by transparent procedures and provide adequate safeguards, in particular to ensure that the restriction is limited to what is necessary and proportionate, and that users are informed of the reason for the restriction.
26. pants Pamatlēmuma 2004/68/TI
of Framework Decision 2004/68/JHA
tiek aizstāts attiecībā uz dalībvalstīm, kas piedalās šīs direktīvas pieņemšanā,
replaced in relation to Member States participating in the adoption of this Directive
neskarot dalībvalstu pienākumus attiecībā uz termiņu
without prejudice to the obligations of those Member States relating to the time limits for transposition
transponēšanai valsts tiesību aktos.
into national law.
Attiecībā uz dalībvalstīm, kas piedalās šīs direktīvas pieņemšanā,
In relation to Member States participating in the adoption of this Directive,
Pamatlēmumu 2004/68/TI
Framework Decision 2004/68/JHA
uzskata par atsaucēm uz šo direktīvu.
shall be construed as references to this Directive.
27. pants Transponēšana
Article 27 Transposition
Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības līdz .. * OV: lūdzu, ievietojiet datumu ‐ divi gadi pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā.
Member States shall bring into force the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with this Directive by ... * OJ: Please enter a date two years from the entry into force of this Directive.
Komisijai to
to the Commission the text of the provisions
Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai.
When Member States adopt those measures, they shall contain a reference to this Directive or be accompanied by such a reference on the occasion of their official publication.
28. pants Ziņošana
Article 28 Reporting
Komisija līdz ..
The Commission shall,
** OV: lūdzu, ievietojiet datumu ‐ četri gadi pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā.
by ... * OJ: Please insert the date four years from the entry into force of this Directive.
* sniedz ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei
, submit a report to the European Parliament and the Council
Komisija līdz ..
The Commission
29. pants Spēkā stāšanās
Article 29 Entry into force
30. pants Adresāti
Article 30 Addressees
Eiropas Parlamenta un Padomes kopīgs paziņojums par uzmākšanos bērniem seksuālos nolūkos
Joint statement of the European Parliament and of the Council on solicitation of children for sexual purposes
ņemot vērā to, ka uzmākšanās bērniem reālajā dzīvē seksuālos nolūkos (“iedraudzēšanās bezsaistē”) ir tīša manipulēšana ar dzimumpilngadības vecumu nesasniegušu bērnu mutiski, rakstiski, izmantojot audiovizuālos materiālus vai līdzīgus līdzekļus, lai tiktos ar šo bērnu nolūkā veikt kādu no Direktīvas par seksuālās vardarbības pret bērniem, bērnu seksuālās izmantošanas un bērnu pornogrāfijas apkarošanu 3. panta 4. punktā un 5. panta 6. punktā minētajiem nodarījumiem,
Having regard to the fact that ‘real-life’ solicitation of children for sexual purposes (off-line grooming) means intentional manipulation of a child under the age of sexual consent by means of speech, writing, audio-visual material or by similar presentations, to meet him or her for the purpose of committing any of the offences referred to in Article 3(4) and Article 5(6) of the Directive on combating the sexual abuse and sexual exploitation of children and child pornography,
ņemot vērā to, ka uzmākšanās bērniem reālajā dzīvē seksuālos nolūkos jau ir ietverta dalībvalstu tiesību aktos dažādos veidos ‐ kā mēģinājums, kā gatavošanās noziegumam vai kā īpašs seksuālas vardarbības veids;
having regard to the fact that ‘real-life’ solicitation of children for sexual purposes is already covered by the national law of Member States in different forms, as attempt, a preparatory offence or a particular form of sexual abuse;
Eiropas Parlaments un Padome aicina dalībvalstis rūpīgi izvērtēt savas krimināltiesību definīcijas attiecībā uz kriminālatbildības noteikšanu par uzmākšanos bērniem reālajā dzīvē seksuālos nolūkos un vajadzības gadījumā pilnveidot un labot savus krimināltiesību aktus attiecībā uz nepilnībām tiesību aktos, kuras šajā sakarā joprojām varētu būt aktuālas.
the European Parliament and the Council call on the Member States to check carefully their criminal law definitions as regards the criminalisation of ‘real-life’ solicitation of children for sexual purposes, and to improve and correct their criminal law, if necessary, as regards any legal lacunae that might still exists in that regard.
Eiropas Parlamenta 2011. gada 27. oktobra normatīvā rezolūcija par priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai par obligātajiem standartiem, lai kvalificētu trešo valstu valstspiederīgos vai bezvalstniekus kā personas, kam nepieciešama starptautiska aizsardzība, un piešķirtās aizsardzības saturu (pārstrādāta redakcija) ( COM(2009)0551 – C7-0250/2009 – 2009/0164(COD) )
European Parliament legislative resolution of 27 October 2011 on the proposal for a directive of the European Parliament and of the Council on minimum standards for the qualification and status of third country nationals or stateless persons as beneficiaries of international protection and the content of the protection granted (recast) ( COM(2009)0551 – C7-0250/2009 – 2009/0164(COD) )
ņemot vērā Komisijas priekšlikumu Eiropas Parlamentam un Padomei ( COM(2009)0551 ),
having regard to the Commission proposal to Parliament and the Council ( COM(2009)0551 ),
ņemot vērā EK līguma 251. panta 2. punktu, 63. panta 1. punktu, 1. punkta c) apakšpunktu, 2. punkta a) apakšpunktu un 3. punkta a) apakšpunktu, saskaņā ar kuriem Komisija iesniedza Parlamentam priekšlikumu ( C7-0250/2009 ),
having regard to Article 251(2) and Article 63(1), points 1(c), 2(a) and 3(a) of the EC Treaty, pursuant to which the Commission submitted the proposal to Parliament ( C7-0250/2009 ),
ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 294. panta 3. punktu un 78. panta 2. punkta a) un b) apakšpunktu,
having regard to Article 294(3) and Article 78(2)(a) and (b) of the Treaty on the Functioning of the European Union,
ņemot vērā 2011. gada 7. jūnija vēstulē Padomes pārstāvja pausto apņemšanos apstiprināt Eiropas Parlamenta nostāju saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 294. panta 4. punktu
having regard to the undertaking given by the Council representative by letter of 7 July 2011 to approve Parliament's position, in accordance with Article 294(4) of the Treaty on the Functioning of the European Union,
ņemot vērā Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejas ziņojumu ( A7-0271/2011 ),
having regard to the report of the Committee on Civil Liberties, Justice and Home Affairs ( A7-0271/2011 ),
atbalsta šai rezolūcijai pievienoto Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas kopīgo politisko deklarāciju par skaidrojošiem dokumentiem;
Endorses the Joint Political Declaration of the European Parliament, the Council and the Commission on explanatory documents annexed to this resolution;
ņem vērā šai rezolūcijai pievienoto dalībvalstu un Komisijas kopīgo politisko deklarāciju par skaidrojošiem dokumentiem;
Takes note of the Joint Political Declaration of Member States and the Commission on explanatory documents annexed to this resolution;
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru Eiropas Parlamenta 2011. gada 27. oktobra nostāja.
Acting in accordance with the ordinary legislative procedure Position of the European Parliament of 27 October 2011.
Padomes Direktīvā 2004/83/EK (2004. gada 29. aprīlis) par obligātajiem standartiem, lai kvalificētu trešo valstu valstspiederīgos vai bezvalstniekus kā bēgļus vai kā personas, kam citādi nepieciešama starptautiska aizsardzība, šādu personu statusu un piešķirtās aizsardzības saturu OV L 304, 30.9.2004., 12. lpp.
A number of substantive changes are to be made to Council Directive 2004/83/EC of 29 April 2004 on minimum standards for the qualification and status of third-country nationals or stateless persons as refugees or as persons who otherwise need international protection and the content of the protection granted OJ L 304, 30.9.2004, p.
Kopējas patvēruma politikas, tostarp kopējas Eiropas patvēruma sistēmas izveide ir daļa no Eiropas Savienības mērķa pakāpeniski radīt brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kas ir atvērta tiem, kuri, apstākļu spiesti, likumīgi meklē aizsardzību
A common policy on asylum, including a Common European Asylum System, is a constituent part of the European Union's objective of progressively establishing an area of freedom, security and justice open to those who, forced by circumstances, legitimately seek protection in the
Eiropadome 1999. gada 15. un 16. oktobrī Tamperē īpašā sanāksmē vienojās izveidot kopēju Eiropas patvēruma sistēmu, kuras pamatā būtu 1951. gada 28. jūlija Ženēvas konvencijas par bēgļa statusu (“Ženēvas konvencija”), kas papildināta ar 1967. gada 31. janvāra Ņujorkas protokolu (“Protokols”), pilnīga un visaptveroša piemērošana, tādējādi apstiprinot neizraidīšanas principu un nodrošinot, ka nevienu personu neizdod atpakaļ vajāšanai.
The European Council at its special meeting in Tampere on 15 and 16 October 1999 agreed to work towards establishing a Common European Asylum System, based on the full and inclusive application of the Geneva Convention of 28 July 1951 Relating to the Status of Refugees (‘the Geneva Convention’), as supplemented by the New York Protocol of 31 January 1967 (‘the Protocol’), thus affirming the principle of non-refoulement and ensuring that nobody is sent back to persecution.
Ženēvas konvencija un protokols veido pamatu bēgļu aizsardzības starptautiski tiesiskajam režīmam.
The Geneva Convention and the Protocol provide the cornerstone of the international legal regime for the protection of refugees.
Tamperes secinājumi paredz, ka kopējas Eiropas patvēruma sistēmas ietvaros sākotnējā posmā būtu jātuvina noteikumi par personu atzīšanu par bēgļiem un bēgļa statusa saturu.
The Tampere conclusions provide that a Common European Asylum System should include, in the short term, the approximation of rules on the recognition of refugees and the content of refugee status.
Tamperes secinājumi arī paredz, ka noteikumi par bēgļa statusu būtu jāpapildina ar pasākumiem par papildu aizsardzības veidiem, piedāvājot atbilstošu statusu jebkurai personai, kam nepieciešama šāda aizsardzība.
The Tampere conclusions also provide that rules regarding refugee status should be complemented by measures on subsidiary forms of protection, offering an appropriate status to any person in need of such protection.
Kopējas Eiropas patvēruma sistēmas izveides pirmais posms ir pabeigts.
The first phase in the creation of a Common European Asylum System has now been achieved.
Šajā saistībā Hāgas programmā Eiropas Komisija tika aicināta pabeigt pirmā posma tiesību aktu novērtēšanu un iesniegt Eiropas Parlamentam un Padomei otrā posma tiesību aktus un pasākumus, lai tos varētu pieņemt līdz 2010. gada beigām. ▌
In this respect, the Hague Programme invited the European Commission to conclude the evaluation of the first-phase legal instruments and to submit the second-phase instruments and measures to the European Parliament and the Council, with a view to their adoption before the end of 2010. ▌
Eiropas Imigrācijas un patvēruma paktā, kas pieņemts 2008. gada 15. un 16. oktobrī, Eiropadome norādīja, ka dalībvalstīs joprojām pastāv būtiskas atšķirības, piešķirot aizsardzību, un ka pati aizsardzība ir dažāda, un aicināja nākt klajā ar jaunām ierosmēm, lai pabeigtu Hāgas programmā paredzēto kopējas Eiropas patvēruma sistēmas izveidi un tādējādi sniegtu augstāka līmeņa aizsardzību.
In the European Pact on Immigration and Asylum, adopted on 15 and 16 October 2008, the European Council noted that considerable disparities remain between one Member State and another concerning the grant of protection and the forms that protection takes and called for new initiatives to complete the establishment of a Common European Asylum System, provided for in the Hague Programme, and thus to offer a higher degree of protection.
Stokholmas programmā Eiropadome atkārtoti pauž apņemšanos ievērot mērķi par kopējās aizsardzības un solidaritātes telpas izveidi vēlākais līdz 2012. gadam attiecībā uz personām, kurām ir noteikta starptautiskā aizsardzība, pamatojoties uz kopīgu patvēruma procedūru un vienotu statusu, kas noteikti Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 78. pantā.
In the Stockholm Programme, the European Council reiterated its commitment to the objective of establishing a common area of protection and solidarity, based on a common asylum procedure and a uniform status, in accordance with Article 78 of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU), for those granted international protection, by 2012 at the latest.
Ņemot vērā veiktā izvērtējuma rezultātus, šajā posmā ir lietderīgi apstiprināt principus, kas ir pamatā Direktīvai 2004/83/EK, kā arī censties panākt noteikumu tuvināšanas augstāku līmeni starptautiskās aizsardzības atzīšanas un tās satura jomā, pamatojoties uz augstākiem standartiem ▌.
In the light of the results of the evaluations undertaken, it is appropriate, at this stage, to confirm the principles underlying Directive 2004/83/EC as well as to seek to achieve a higher level of approximation of the rules on the recognition and content of international protection on the basis of higher standards ▌.
Būtu jāpiešķir Eiropas Bēgļu fonda un Eiropas patvēruma atbalsta biroja līdzekļi, lai sniegtu pienācīgu atbalstu pasākumiem dalībvalstīs, ieviešot kopējās Eiropas patvēruma sistēmas otrajā posmā noteiktos standartus, jo īpaši tajās dalībvalstīs, kuras saskaras ar savu patvēruma sistēmu īpašu un nesamērīgu noslogojumu, kam par iemeslu ir to ģeogrāfiskā vai demogrāfiskā situācija.
The resources of the European Refugee Fund and of the European Asylum Support Office should be mobilised to provide adequate support to Member States' efforts in implementing the standards set in the second phase of the Common European Asylum System, in particular to those Member States which are faced with specific and disproportionate pressure on their asylum systems, due in particular to their geographical or demographic situation.
Šīs direktīvas galvenais mērķis ir, no vienas puses, nodrošināt, ka dalībvalstis piemēro vienotus kritērijus, lai identificētu personas, kam patiesi nepieciešama starptautiska aizsardzība, un, no otras puses, nodrošināt, lai minētajām personām visās dalībvalstīs būtu pieejams minimālais pabalstu līmenis.
The main objective of this Directive is, on the one hand, to ensure that Member States apply common criteria for the identification of persons genuinely in need of international protection, and, on the other hand, to ensure that a minimum level of benefits is available for those persons in all Member States.
To noteikumu tuvināšanai, saskaņā ar kuriem personas atzīst par bēgļiem, kā arī to noteikumu tuvināšanai, kas nosaka bēgļa statusa un papildu aizsardzības statusa saturu, vajadzētu palīdzēt ierobežot starptautiskās aizsardzības pieteikuma iesniedzēju otrreizējo kustību starp dalībvalstīm, ja šādu kustību izraisa vienīgi atšķirības tiesiskajā regulējumā.
The approximation of rules on the recognition and content of refugee and subsidiary protection status should help to limit the secondary movement of applicants for international protection between Member States, where such movement is purely caused by differences in legal frameworks.
▌ Dalībvalstīm būtu jābūt pilnvarām ieviest vai uzturēt ▌ noteikumus
▌ Member States should have the power to introduce or maintain more favourable provisions
tā ir tiesīga saņemt papildu aizsardzību
eligible for subsidiary
Šī direktīva neattiecas uz trešo valstu valstspiederīgajiem vai bezvalstniekiem, kam atļauts palikt dalībvalstu teritorijā ne tādēļ, ka viņiem nepieciešama starptautiska aizsardzība, bet pamatojoties uz diskrecionāri pieņemtu lēmumu līdzjūtības vai humānu iemeslu dēļ.
Those third-country nationals or stateless persons who are allowed to remain in the territories of the Member States for reasons not due to a need for international protection but on a discretionary basis on compassionate or humanitarian grounds, fall outside the scope of this Directive.
Šī direktīva respektē pamattiesības un ievēro principus, kas jo īpaši atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā.
This Directive respects the fundamental rights and observes the principles recognised in particular by the Charter of Fundamental Rights of the European Union.
Šī direktīva jo īpaši cenšas nodrošināt, ka pilnībā tiek respektēta cilvēka cieņa un patvēruma pieteikuma iesniedzēja un viņu pavadošo ģimenes locekļu tiesības uz patvērumu, un veicināt minētās Hartas 1., 7.,
In particular this Directive seeks to ensure full respect for human dignity and the right to asylum of applicants for asylum and their accompanying family members and to promote the application of Articles 1, 7,
., 14, 15., 16., 18., 21., 24., 34. un 35. panta piemērošanu, un tādēļ tā būtu attiecīgi jāīsteno.
14, 15, 16, 18, 21, 24, 34 and 35 of that Charter, and should therefore be implemented accordingly.
Attieksmē pret personām, uz kurām attiecas šī direktīva, dalībvalstīm ir saistības atbilstīgi to pieņemtiem starptautisko tiesību aktiem
With respect to the treatment of persons falling within the scope of this Directive, Member States are bound by obligations under instruments of international law to which they are party
Īstenojot šo direktīvu, dalībvalstīm pirmkārt būtu jāņem vērā “bērna intereses” saskaņā ar ANO 1989. gada Konvenciju par bērna tiesībām.
The ‘best interests of the child’ should be a primary consideration of Member States when implementing this Directive, in line with the 1989 United Nations Convention on the Rights of the Child.
Izvērtējot bērna intereses, dalībvalstīm jo īpaši būtu pienācīgi jāņem vērā ģimenes vienotības princips, nepilngadīgās personas labklājība un sociālā attīstība, drošības un aizsardzības apsvērumi un paša nepilngadīgā uzskati, ja vien tas iespējams viņa vai viņas vecuma un brieduma pakāpes dēļ.
In assessing the best interests of the child, Member States should in particular take due account of the principle of family unity, the minor's well-being and social development, safety and security considerations and the views of the minor in accordance with his or her age and maturity.
Nepieciešams paplašināt ģimenes locekļu jēdzienu, ņemot vērā dažādus īpašos atkarības apstākļus, un īpašu uzmanību pievērst bērna interesēm.
It is necessary to broaden the notion of family members, taking into account the different particular circumstances of dependency and the special attention to be paid to the best interests of the child.
Šī direktīva neskar protokolu par patvērumu Eiropas Savienības dalībvalstu valstspiederīgajiem, kas pievienots
This Directive is without prejudice to the Protocol on asylum for nationals of Member States of the European Union as annexed to the Treaty on European Union
Bēgļa statusa atzīšana ir deklaratīvs akts.
The recognition of refugee status is a declaratory act.
Būtu jānosaka ▌ standarti bēgļa statusa definēšanai un saturam, lai dotu norādījumu dalībvalstu kompetentajām struktūrām Ženēvas konvencijas piemērošanā.
▌Standards for the definition and content of refugee status should be laid down to guide the competent national bodies of Member States in the application of the Geneva Convention.
Nepieciešams ieviest vienotus kritērijus patvēruma pieteikuma iesniedzēju atzīšanai par bēgļiem Ženēvas konvencijas 1. panta nozīmē.
It is necessary to introduce common criteria for recognising applicants for asylum as refugees within the meaning of Article 1 of the Geneva Convention.
Jo īpaši nepieciešams ieviest vienotus jēdzienus par aizsardzības vajadzībām, kas rodas uz vietas; kaitējuma avotiem un aizsardzību; iekšējo aizsardzību un vajāšanu, tostarp vajāšanas iemeslus.
In particular, it is necessary to introduce common concepts of protection needs arising sur place, sources of harm and protection, internal protection and persecution, including the reasons for persecution.
Iekšējai aizsardzībai
Internal protection
pret vajāšanu vai būtisku kaitējumu būtu
against persecution or serious harm
jābūt efektīvi pieejamai pieteikuma iesniedzējam tajā izcelsmes valsts daļā,
should be effectively available to the applicant in a part of the country of origin where he or she can safely and legally travel
viņš vai viņa var droši un likumīgi ceļot,
, gain admittance
kurā, kā var pamatoti pieņemt, viņš vai viņa
can reasonably be expected to
Novērtējot nepilngadīgu personu starptautiskas aizsardzības pieteikumus, nepieciešams, lai dalībvalstis ņemtu vērā vajāšanas veidus, kas īpaši attiecas uz bērniem.
It is necessary, when assessing applications from minors for international protection, that Member States should have regard to child-specific forms of persecution.
Vienlīdz nepieciešams ieviest vienotu jēdzienu attiecībā uz vajāšanas pamatojumu “piederība noteiktai sociālai grupai”.
It is equally necessary to introduce a common concept of the persecution ground ‘membership of a particular social group’.
Lai definētu noteiktu sociālo grupu, būtu pienācīgi jāņem vērā jautājumi, kas izriet no pieteikuma iesniedzēja dzimuma
For the purposes of defining a particular social group, issues arising from an applicant's gender
, tostarp dzimumidentitāte un seksuālā orientācija, kas var būt saistītas ar noteiktām tiesību tradīcijām un ieražām, kuru dēļ tiek kropļoti dzimumorgāni, notiek piespiedu sterilizācija vai aborts, ciktāl šie jautājumi ir saistīti ar pieteikuma iesniedzēja pamatotām bailēm no vajāšanas
, including gender identity and sexual orientation, which may be related to certain legal traditions and customs, resulting in for example genital mutilation, forced sterilisation or forced abortion,
Darbības, kas ir pretējas ANO principiem un mērķiem, kuri izklāstīti ANO Statūtu preambulā un 1. un 2. pantā un cita starpā ietverti ANO rezolūcijās, kas attiecas uz terorisma apkarošanas pasākumiem un noteic, ka “terorisma darbības, metodes un prakse ir pretējas ANO mērķiem un principiem” un ka “apzināta terorisma aktu finansēšana, plānošana un kūdīšana uz tiem arī ir pretēja ANO mērķiem un principiem”.
Acts contrary to the purposes and principles of the United Nations are set out in the Preamble and Articles 1 and 2 of the Charter of the United Nations and are, amongst others, embodied in the United Nations resolutions relating to measures combating terrorism, which declare that ‘acts, methods and practices of terrorism are contrary to the purposes and principles of the United Nations’ and that ‘knowingly financing, planning and inciting terrorist acts are also contrary to the purposes and principles of the United Nations’.
Kā minēts 14. pantā, “statuss” var ietvert arī bēgļa statusu.
As referred to in Article 14, ‘status’ can also include refugee status.
Būtu jānosaka arī ▌ standarti, lai definētu papildu aizsardzības statusu un noteiktu tā saturu.
▌ Standards for the definition and content of subsidiary protection status should also be laid down.
Papildu aizsardzībai būtu jābūt komplementārai un papildus tai bēgļu aizsardzībai, kāda paredzēta Ženēvas konvencijā.
Subsidiary protection should be complementary and additional to the refugee protection enshrined in the Geneva Convention.
Minētajiem kritērijiem būtu jāizriet no starptautiskām saistībām saskaņā ar cilvēktiesību instrumentiem un dalībvalstīs pastāvošās prakses.
Those criteria should be drawn from international obligations under human rights instruments and practices existing in Member States.
Risks, kādam vispārīgi pakļauti valsts iedzīvotāji vai valsts iedzīvotāju daļa, parasti pats par sevi nerada individuālus draudus, kas būtu kvalificējami kā būtisks kaitējums.
Risks to which a population of a country or a section of the population is generally exposed do normally not create in themselves an individual threat which would qualify as serious harm.