natgillin/translations-raw huggingface dataset:
uzsver, ka Eiropadomei lēmumi būtu jāpieņem, pamatojoties uz ikgadējiem ieteikumiem politikas izstrādei un brīdinājumiem, kas saņemti no Komisijas attiecībā uz to, cik atbilstīgi dalībvalstis īsteno ES stratēģijas 2020. gadam mērķus; uzskata, ka pirms izskatīšanas Eiropadomē šie ziņojumi ir jāapspriež Parlamentā;
Stresses that the annual policy recommendations and warnings from the Commission regarding compliance by the Member States with the Europe 2020 objectives should be the basis for European Council decisions; takes the view that these reports should be discussed in Parliament before being considered by the European Council;
ņemot vērā Priekšsēdētāju konferences 2010. gada 22. aprīlī un 12. un 20. maijā pieņemtos lēmumus, kuros ierosināts izveidot īpašu komiteju politiskajiem uzdevumiem un budžeta līdzekļiem, kas pieejami Savienībai pēc 2013. gada,
having regard to the decisions taken by the Conference of Presidents on 22 April and 12 and 20 May 2010 proposing the setting up of a special committee on the political challenges and the budgetary means available to the Union after 2013,
ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 312. panta 5. punktu, kurā noteikts, ka visā procedūras gaitā, lai pieņemtu finanšu shēmu, Parlaments, Padome un Komisija veic visus vajadzīgos pasākumus, lai atvieglotu tās pieņemšanu,
having regard to Art. 312(5) of the Treaty on the Functioning of the European Union, which stipulates that throughout the procedure leading to the adoption of the financial framework, Parliament, the Council and the Commission shall take any measure necessary to facilitate its adoption,
ņemot vērā nepieciešamību apkopot un saskaņot dažādus attiecīgo komiteju atzinumus un piešķirt Budžeta komitejai sarunu pilnvaras ar Padomi nolūkā pieņemt regulu, kurā būtu iekļauta nākamā daudzgadu finanšu shēma, un, iespējams, noteikt atbalsta pasākumus, kuri tiktu precizēti iestāžu nolīgumā;
having regard to the need to gather and coordinate the opinions of the various committees concerned and to establish a mandate for the Committee on Budgets for its negotiations with the Council aiming to adopt a regulation containing the future multi-annual financial framework (MFF), and possibly, the definition of supporting measures to be defined in an interinstitutional agreement,
ņemot vērā Parlamenta Īpašās finanšu, ekonomikas un sociālās krīzes komitejas paveikto darbu un nepieciešamību turpināt šīs komitejas darbu, jo īpaši attiecībā uz atbalstu ilgtspējīgai un kvalitatīvai izaugsmei un ilgtermiņa ieguldījumiem, lai reaģētu uz krīzes ilgtermiņa ietekmi;
having regard to the work undertaken by Parliament's special committee on the financial, economic and social crisis and the need for a follow-up of the work of that committee, especially with regard to support for sustainable and qualitative growth and long-term investments, in order to tackle the long-term effects of the crisis,
noteikt Parlamenta politiskās prioritātes daudzgadu finanšu shēmā pēc 2013. gada gan likumdošanas, gan budžeta jomā;
to define Parliament's political priorities for the post-2013 MFF, both in legislative terms and budgetary terms;
aprēķināt Savienībai vajadzīgos budžeta resursus, lai sasniegtu tās mērķus un īstenotu politikas virzienus no 2014. gada 1. janvāra;
to estimate the financial resources necessary for the Union to attain its objectives and carry out its policies for the period starting 1 January 2014;
noteikt nākamās daudzgadu finanšu shēmas darbības ilgumu;
to define the duration of the next MFF;
saskaņā ar šīm prioritātēm un mērķiem ierosināt struktūru nākamajai daudzgadu finanšu shēmai, norādot Savienības galvenās darbības jomas;
to propose, in accordance with those priorities and objectives, a structure for the future MFF, indicating the main areas of Union activity;
iesniegt pamatnostādnes orientējošam resursu sadalījumam starp dažādām daudzgadu finanšu shēmas kategorijām un šajās kategorijās atbilstīgi prioritātēm un ierosinātajai struktūrai;
to submit guidelines for an indicative allocation of resources between and within the different headings of expenditure of the MFF in line with the priorities and proposed structure;
precizēt saikni starp ES budžeta finanšu sistēmas reformu un izdevumu pārskatīšanu, lai nodrošinātu Budžeta komitejai stabilu pamatu sarunās par jauno daudzgadu finanšu shēmu;
to specify the link between a reform of the financing system of the EU budget and a review of expenditure to provide the Committee on Budgets with a sound basis for negotiations on the new MFF;
nolemj izveidot īpašo komiteju uz 12 mēnešu pilnvaru termiņu no 2010. gada 1. jūlija, lai iesniegtu ziņojumu Parlamentam, pirms Komisija ir iesniegusi savu ar skaitļiem pamatotu priekšlikumu nākamajai daudzgadu finanšu shēmai, kas paredzēts 2011. gada jūlijā;
Decides to establish the special committee for a term of 12 months from 1 July 2010 in order to submit a report to Parliament before the Commission presents its proposal with figures for the next MFF, planned for July 2011;
atgādina, ka īpašos budžeta un likumdošanas priekšlikumus attiecīgās komitejas izskatīs saskaņā ar Reglamenta VII pielikumu;
Recalls that the specific budgetary and legislative proposals will be dealt with by the relevant committees in accordance with Annex VII of its Rules of Procedure;
nolemj, ka šajā īpašajā komitejā būs 50 locekļi.
Decides that the special committee shall have 50 members.
Eiropas Parlamenta 2010. gada 17. jūnija rezolūcija par ES politiku cilvēktiesību aizstāvju atbalstam ( 2009/2199(INI) )
European Parliament resolution of 17 June 2010 on EU policies in favour of human rights defenders ( 2009/2199(INI) )
ņemot vērā Apvienoto Nāciju Organizācijas Deklarāciju par cilvēktiesību aizstāvjiem un Apvienoto Nāciju Organizācijas īpašā referenta darbību saistībā ar cilvēktiesību aizstāvju situāciju,
having regard to the United Nations Declaration on Human Rights Defenders and the activities of the United Nation Special Rapporteur on the Situation of Human Rights Defenders,
ņemot vērā Lisabonas līgumu, jo īpaši tā 3. un 21. pantu, un Eiropas Savienības Pamattiesību hartu,
having regard to the Lisbon Treaty, notably Articles 3 and 21 thereof, and to the Charter of Fundamental Rights of the European Union,
ņemot vērā Eiropas Savienības Pamatnostādnes par cilvēktiesībām, jo īpaši Eiropas Savienības Pamatnostādnes par cilvēktiesību aizstāvjiem, kas pieņemtas 2004. gada jūnijā un pārskatītas 2008. gadā; ņemot vērā arī Pamatnostādnes par cilvēktiesību dialogiem, kas pieņemtas 2001. gada decembrī un pārskatītas 2009. gadā,
having regard to the European Union Guidelines on Human Rights, and in particular to the European Union Guidelines on Human Rights Defenders, adopted in June 2004, and reviewed in 2008; having regard also to the Guidelines on Human Rights Dialogues, adopted in December 2001 and reviewed in 2009,
ņemot vērā ES ārējos nolīgumos iekļautās cilvēktiesību klauzulas,
having regard to human rights clauses in the EU's external agreements,
ņemot vērā īpašās pamatnostādnes, kas izstrādātas Eiropas Parlamenta deputātiem par cilvēktiesību ievērošanas un demokrātijas veicināšanas darbībām to vizītēs uz trešām valstīm,
having regard to its specific guidelines for human rights and democracy actions of MEPs in their visits to third countries,
ņemot vērā Saharova balvas par domas brīvību statūtus, kas pieņemti Eiropas Parlamenta 2003. gada 15. maija Priekšsēdētāju konferencē un grozīti 2006. gada 14. jūnijā,
having regard to the Statute of the Sakharov Prize for Freedom of Thought, adopted by the European Parliament Conference of Presidents on 15 May 2003, and modified on 14 June 2006,
ņemot vērā iepriekš pieņemtās rezolūcijas par situāciju saistībā ar cilvēktiesībām pasaulē, jo īpaši pielikumus par atsevišķiem gadījumiem,
having regard to its previous resolutions on the situation with regard to human rights in the world, and especially to its annexes on individual cases,
ņemot vērā regulāri notiekošās debates un steidzamās rezolūcijas par cilvēktiesību, demokrātijas un tiesiskuma pārkāpumiem,
having regard to the regular debates and urgency resolutions on cases of breaches of human rights, democracy and the rule of law,
ņemot vērā Ministru komitejas 2008. gada 6. februāra Deklarāciju par Eiropas Padomes rīcību, lai uzlabotu cilvēktiesību aizstāvju aizsardzību un veicinātu viņu darbību,
having regard to the Declaration of the Committee of Ministers on Council of Europe action to improve the protection of human rights defenders and promote their activities, adopted on 6 February 2008,
ņemot vērā Eiropas Padomes Parlamentārās asamblejas 2009. gada 24. februāra Rezolūciju par cilvēktiesību aizstāvju situāciju Eiropas Padomes dalībvalstīs RES/1660(2009).
having regard to the resolution adopted on 24 February 2009 by the Council of Europe Parliamentary Assembly on the situation of human rights defenders in Council of Europe member states RES/1660(2009).
ņemot vērā Eiropas Padomes Ministru komitejas 2007. gada 10. oktobra Ieteikumu par nevalstisko organizāciju juridisko statusu Eiropā CM/Rec(2007)14.
having regard to the Recommendation on the legal status of Non-Governmental Organisations in Europe CM/Rec(2007)14.
ņemot vērā dažu ES dalībvalstu īstenotās apdraudēto cilvēktiesību aizstāvju aizsardzības un patvēruma programmas,
having regard to the programmes for protecting and sheltering threatened human rights defenders which are being implemented in some EU Member States,
ņemot vērā Ārlietu komitejas ziņojumu ( A7-0157/2010 ),
having regard to the report of the Committee on Foreign Affairs ( A7-0157/2010 ),
tā kā Apvienoto Nāciju Organizācijas Statūtos ir noteikts, ka katrai dalībvalstij ir jāveicina vispārēja cieņa pret cilvēktiesībām un brīvībām un jānodrošina to ievērošana;
whereas, under the Charter of the United Nations, every member state has the responsibility to promote universal respect for, and observance of, human rights and freedoms,
tā kā saskaņā ar 1998. gadā pieņemto ANO deklarāciju “cilvēktiesību aizstāvis” ir termins, ko izmanto, lai raksturotu personu, kura atsevišķi vai kopā ar citām personām rīkojas, lai veicinātu vai aizsargātu cilvēktiesības ar miermīlīgiem līdzekļiem;
whereas, according to the UN Declaration adopted in 1998, ‘human rights defender’ is a term used to describe persons who, individually or with others, act to promote or protect human rights through peaceful means,
tā kā cilvēktiesību aizstāvji visā pasaulē ir nozīmīgas personas cilvēka pamattiesību aizsardzības un veicināšanas jomā, kuras nereti riskē ar savu dzīvību, un tā kā cilvēktiesību aizstāvji, savā darbā ievērojot taisnīguma un pārredzamības principus un ar precīziem ziņojumiem palīdzot radīt uzticamību, ir arī galvenie aktīvisti demokrātisko principu nostiprināšanā savā valstī; tādējādi veidojot cilvēcisko saikni starp demokrātiju un cilvēktiesību ievērošanu;
whereas human rights defenders all over the world are crucial actors when it comes to the protection and promotion of basic human rights, often at the risk of their own lives, and whereas human rights defenders are also key players for the consolidation of democratic principles in their countries, maintain impartiality and transparency in their work and develop credibility through accurate reporting, thereby constituting the human link between democracy and respect for human rights,
tā kā atbalsts cilvēktiesību aizstāvjiem ir sen iedibināts elements Eiropas Savienības ārējo attiecību politikā cilvēktiesību jomā; tā kā tomēr ES atbalsts atšķiras atkarībā no valsts;
whereas support for human rights defenders is a long-established element of the European Union's human rights external relations policy; whereas, however, EU support varies depending on the countries concerned,
tā kā Eiropas Savienība, pievienojoties Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijai (ECHR), jo īpaši ir ieinteresēta cilvēktiesību aizsardzības nostiprināšanā atbilstīgi Lisabonas līguma noteikumiem;
whereas in particular the European Union is specifically concerned with strengthening protection of human rights, as provided for in the Lisbon Treaty, through the accession of the European Union to the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms (ECHR),
tā kā Eiropas Parlamentam ir liela nozīme cilvēktiesību aizstāvju darbības veicināšanā un aizsardzībā, veicot uzklausīšanas, pieņemot rezolūcijas, vēstules un cita starpā piešķirot Saharova balvu, kā arī ziņojot par cilvēktiesībām visā pasaulē;
whereas the European Parliament plays an important role as regards the promotion of human rights and democracy, including protection of their defenders, through delegations to third countries, hearings, resolutions, letters and not the least the Sakharov Prize, as well as in its reports on human rights worldwide,
tā kā Eiropas Savienība arvien vairāk koordinē savas darbības ar citiem reģionāliem un starptautiskiem mehānismiem, kas izveidoti Āfrikā, Eiropā un Amerikas kontinentos, lai cieši uzraudzītu cilvēktiesību aizstāvju situāciju un mudinātu valstis nodrošināt labvēlīgu vidi viņu darbam atbilstīgi starptautiskajām un reģionālajām cilvēktiesību saistībām;
whereas the European Union is also increasingly coordinating its actions with other regional and international mechanisms, established in Africa, Europe and the Americas to closely monitor the situation of human rights defenders and urge States to ensure an enabling environment for their work, in accordance with international and regional human rights obligations,
tā kā cilvēktiesību un pamatbrīvību ievērošana ES visā pasaulē veicina patiesu uzticamību Eiropas Savienībai kā cilvēktiesību aizstāvei visā pasaulē;
whereas the European Union's credibility as a protector of human rights defenders in the world is closely linked to its internal respect for human rights and fundamental freedoms,
tā kā cilvēktiesību aizstāvji savā darbā paši sastopas ar cilvēktiesību pārkāpumiem un tā kā šie pārkāpumi ietver nogalināšanu, nāves draudus, piespiedu aizvešanu un nolaupīšanu, patvaļīgu apcietināšanu un aizturēšanu un citādu iebiedēšanu un mocīšanu, piemēram, apmelošanas kampaņas, un tā kā visi šie pārkāpumi var būt vērsti arī pret cilvēktiesību aizstāvju tuvākajiem ģimenes locekļiem, tostarp bērniem, un citiem radiniekiem, lai atturētu cilvēktiesību aizstāvjus no viņu darbības turpināšanas; tā kā daudzos reģionos cilvēktiesību aizsardzības pasākumus apdraud cilvēktiesību aizstāvju darba ierobežojumi un vajāšanas;
whereas human rights defenders face human rights violations themselves in the course of their work and whereas these violations include killings, death threats, abductions and kidnappings, arbitrary arrest and detention, and other actions of harassment and intimidation, for example through defamation campaigns, and whereas all these violations can also target the immediate family members of human rights defenders, (including their children), and their other relatives, so as to prevent them from continuing their activities; whereas human rights campaigns are affected in many regions by restrictions on their activities and the persecution of human rights defenders,
tā kā ikviena cilvēktiesību aizstāvja aizsardzība ir atkarīga no ES politikas cilvēktiesību jomā vispārējas īstenošanas;
whereas protecting individual human rights defenders requires the enforcement of EU human rights policies in general,
tā kā sievietes cilvēktiesību aizstāves ir īpaši apdraudētas un tā kā citas tiesību aizstāvju grupas un kategorijas, pret kurām īpaši ir vērsti uzbrukumi un cilvēktiesību pārkāpumi viņu darba dēļ, ietver tiesību aizstāvjus, kas strādā, lai aizsargātu civilās un politiskās tiesības ‐ jo īpaši tiesības uz vārda brīvību, domas, apziņas un reliģijas brīvību, tostarp reliģisko minoritāšu tiesības ‐ kā arī ekonomiskās, sociālās un kultūras tiesības, jo īpaši kolektīvās tiesības kā tiesības uz pārtiku un piekļuvi dabas resursiem, ieskaitot arodbiedrību aktīvistus un tos, kas nodarbojas ar minoritāšu un kopienas tiesībām, bērnu tiesībām, pamatiedzīvotāju tiesībām un netradicionālas dzimumorientācijas pārstāvju tiesībām, kā arī cilvēkus, kuri cīnās pret korupciju;
whereas women human rights defenders are particularly at risk, and whereas other groups and categories of defenders who are particularly exposed to attacks and human rights violations as a result of the work they carry out include defenders working to promote civil and political rights - notably freedom of expression and freedom of thought, conscience and religion, including the rights of religious minorities - as well as economic, social and cultural rights, notably collective rights such as the right to food and access to natural resources, including trade-unionists, and also those working for minorities' and community rights, children's rights, indigenous peoples's rights and LGBT rights, and people fighting against corruption,
tā kā tiek izmantoti arvien sarežģītāki līdzekļi, lai vajātu cilvēktiesību aizstāvjus, tostarp ne tikai jaunās tehnoloģijas, bet arī nevalstiskās organizācijas ierobežojoši normatīvie akti un administratīvie šķēršļi, kas būtiski samazina telpu un iespējas neatkarīgas pilsoniskās sabiedrības pastāvēšanai; uzsverot šajā saistībā, ka vairāku valstu valdības traucē vai liedz cilvēktiesību aizstāvjiem oficiāli reģistrēt organizācijas un pēc tam apsūdz viņus par biedrošanās brīvības tiesību nelikumīgu izmantošanu;
whereas increasingly sophisticated means are used to persecute human rights defenders, through new technologies, but also through restrictive NGO laws and administrative obstacles severely limiting the space and the possibilities to operate for an independent civil society; stressing in this respect that some governments obstruct or prevent human rights defenders from officially registering organisations and then prosecute them for exercising their right to freedom of association unlawfully,
tā kā šie pasākumi viennozīmīgi ir uzskatāmi par starptautisko cilvēktiesību un vairāku vispāratzītu pamatbrīvību pārkāpumiem;
whereas these actions constitute a clear violation of international human rights law and a series of universally recognised fundamental freedoms,
tā kā dažreiz cilvēktiesību aizstāvjus ierobežo, izmantojot politiku, tiesību aktus un procedūras, un reizēm pret viņiem tieši vērš minētos instrumentus, ko raksturo kā “drošības” pasākumus, kuri nereti ir saistīti ar noniecināšanu un apsūdzībām terorismā;
whereas human rights defenders are also restricted and sometimes directly targeted by policies, legislation and procedures described as ‘security’ measures, often combined with stigmatisation and accusation of terrorism,
tā kā cilvēktiesību aizstāvju organizāciju un apvienību darbu īpaši apgrūtina inventāra konfiskācija, telpu slēgšana, lieli naudassodi, kā arī pedantiski rūpīga un subjektīva banku kontu pārbaude;
whereas the specific difficulties faced by associations and assemblies of human rights defenders remain the seizure of furniture, the closure of premises, imposition of extensive fines and the meticulous and subjective scrutiny of bank accounts,
tā kā, pamatojoties uz tirdzniecības nolīgumiem, kuros ir iekļauta cilvēktiesību klauzula, ES var pieprasīt ievērot cilvēktiesības kā tirdzniecības neatņemamu priekšnoteikumu,
whereas trade agreements including a human rights clause can provide the EU leverage to require respect for human rights as a condition for trade,
atzinīgi vērtē cilvēktiesību aizstāvju nenovērtējamo ieguldījumu cilvēktiesību, tiesiskuma, demokrātijas aizstāvībā un veicināšanā un konfliktu novēršanā, riskējot ar savu, savu ģimeņu un vecāku drošību; atzinīgi vērtē to, 1998. gadā pieņemtajā ANO deklarācijā termins “cilvēktiesību aizstāvis” nav skaidri definēts, un šajā saistībā aicina Padomi un Komisiju stingri atbalstīt šo pieeju;
Pays tribute to the invaluable contribution human rights defenders make to the protection and promotion of human rights, the rule of law, democracy and the prevention of conflicts at the risk of their own personal security and that of their families and parents; welcomes the fact that the UN Declaration of 1998 does not provide a strict definition of ‘human rights defenders’ and in this sense, calls on the Council and the Commission to strongly support this approach;
aicina ES noteikt prioritāti esošo instrumentu un mehānismu efektīvai izmantošanai, lai Eiropas Savienībā panāktu saskaņotu un sistemātisku cilvēktiesību aizstāvju aizsardzību; šajā saistībā iesaka Eiropas Savienības augstajai pārstāvei ārpolitikas un drošības politikas jautājumos aktīvi izvērtēt iespēju izstrādāt metodi, kurā vairāk pievērsta uzmanība rezultātiem, iekļaujot esošo cilvēktiesību politikas jomu un dialogu izvērtējumu;
Calls on the EU to prioritise a more effective implementation of the existing tools and mechanisms for a coherent and systematic protection of human rights defenders within the European Union; recommends that the High Representative of the European Union for Foreign Affairs and Security Policy develop measures and a more effective and result-oriented methodology, including evaluations of existing human rights policies and dialogues;
mudina ES un dalībvalstis pastiprināt savu politisko gribu, lai atbalstītu cilvēktiesību aizstāvju darbību un tādēļ labāk izmantot visus esošos instrumentus un izstrādāt jaunus papildu mehānismus, lai atbalstītu un veicinātu cilvēktiesību aizstāvju darbu, īstenojot patiesu līdzdalības stratēģiju, kurai būtu jānodrošina labvēlīga vide cilvēktiesību aizstāvjiem, kurā tie var veikt savus uzdevumus un saņemt aizsardzību; uzsver, ka šīs darbības jāīsteno vienlaicīgi ar politiku, kas vērsta uz konfliktu novēršanu un aizsardzību pret uzbrukumiem un draudiem cilvēktiesību aizstāvjiem, ieviešot steidzamus un ilgtermiņa pasākumus;
Urges the EU and its Member States to express their political will to support the action of human rights defenders, and thus to make better use of all existing tools and develop new complementary mechanisms to support and promote their work through a genuinely participative strategy, which should contribute to an enabling environment for defenders in which they can perform their duties and enjoy protection; underlines that this must be combined with a policy aimed at prevention and protection from attacks and threats against human rights defenders, through both urgent and long-term measures;
atgādina, ka Lisabonas līgums, kā noteikts tā 3. un 21. pantā, izvirza cilvēktiesību veicināšanu un aizsardzību par Eiropas Savienības ārējās darbības mērķi; uzsver, ka ir jānosaka prioritāte nodrošināt, ka cilvēktiesību veicināšana kā Eiropas Savienības pamatvērtība un ārpolitikas mērķis tiek pienācīgi atspoguļota Eiropas Ārējās darbības dienesta izveidē un struktūrā, tostarp piešķirot pietiekamus cilvēkresursus; tāpēc aicina izveidot EĀDD centrālo kontaktpunktu ar īpašu atbildību attiecībā uz cilvēktiesību aizstāvjiem;
Recalls that the Treaty of Lisbon, as outlined in its Articles 3 and 21, puts the promotion and protection of human rights at the centre of the Union's external action; underlines that priority must be given to ensuring that the promotion of human rights as both a basic value and an objective of the Union's foreign policy is duly mirrored in the creation and structure of the European External Action Service, including through the designation of sufficient human resources; calls therefore for the creation of a central focal point with a specific responsibility for human rights defenders within the EEAS;