natgillin/translations-raw huggingface dataset:
tā kā labas garīgās veselības priekšnoteikums ir veselīga ģimenes vide, kas sniedz gan materiālu, gan psiholoģisku drošību, kā arī vecāku mīlestība,
whereas the precondition for good mental health is an upbringing in a healthy family environment providing both material and psychological security and parental love,
atzinīgi vērtē Komisijas ieguldījumu garīgās veselības uzlabošanā; aicina Eiropas Savienības pētniecības politikā un veselības aizsardzībā šim jautājumam piešķirt prioritāti, uzsverot profilakses nozīmi, un uzskata, ka tas jāņem vērā Komisijas direktorātu un visu dalībvalstu ministriju visās politiskajās nostādnēs un tiesību aktos, kam jānodrošina dalībvalstu un starptautisko pašreizējo garīgās veselības indikatoru saskaņošana, lai datus varētu salīdzināt ES līmenī;
Welcomes the Commission's commitment to mental health promotion; calls for greater priority for this in health policies, with the emphasis on prevention, and in the Union's research policy, and believes this should be mainstreamed into the policies and legislation of all Commission Directorates and all Member State ministries, which should make a commitment to harmonising the current national and international mental health indicators, with a view to ensuring a comparable set of data at EU level;
uzskata, ka dzimumu dimensija Zaļajā grāmatā nav pilnībā ņemta vērā; tādēļ aicina šo aspektu sistemātiski iekļaut pasākumos, kuri tiks ierosināti garīgās veselības veicināšanai, preventīvajos pasākumos un pētījumos – līdz šim notikušie pētījumi ir tik nepietiekami un neadekvāti, ka šo slimību profilaksē un ārstēšanā notikušais progress ir daudz mazāks nekā citu slimību gadījumā;
Considers that the gender dimension has not been duly taken into account in the Green Paper; calls, therefore, for this dimension to be systematically considered in the measures proposed to promote mental health, in preventive measures and in research, in which studies have to date been insufficient and inadequate, to such an extent that progress on the prevention and cure of mental illness has been significantly less great than in the case of other diseases;
uzskata, ka ārstiem pacientu uzraudzībā ir sevišķi svarīga loma;
Considers the role of doctors in monitoring patients to be of paramount importance;
uzskata, ka laba garīgā veselība ir priekšnoteikums Eiropas iedzīvotāju labai vispārējai veselībai un labklājībai, kā arī ES ekonomikas sekmīgai attīstībai; veicina un atbalsta visus pasākumus, kas palīdz novērst garīgus traucējumus;
Believes that good mental health is a prerequisite for the overall health and well-being of European citizens and for a healthy economic performance in the EU; encourages and supports all measures which aim to help prevent mental disorders;
uzsver nepieciešamību apsvērt to, kā labāk izmantot pieejamos Kopienas instrumentus, piemēram, 7. pētniecības pamatprogrammu, lai Eiropas Savienībā radītu atbalsta sniegšanas iespējas pētniecībai garīgās veselības jomā;
Stresses the need to think about the best way to use the available Community instruments, such as the 7th research framework programme, in order to build up a capacity capable of supporting research into mental health in the Union;
uzskata – lai lēmumu pieņemšanas procesu padarītu reprezentatīvāku un aptverošāku, turpmāk jebkurā Komisijas priekšlikumā par garīgo veselību ir jāiekļauj partnerattiecības un konsultācijas ar tiem, kam ir bijušas vai ir garīgās veselības problēmas, ar to ģimenēm, aprūpētājiem, attiecīgām NVO, ģimenes locekļu apvienībām un citām ieinteresētajām pusēm, kā arī jāveicina informācijas apmaiņa starp psihiatrijas pacientu ģimenēm;
Believes that any future proposal by the Commission relating to mental health should involve partnership and consultation with and the participation of those who have experienced or are experiencing mental health problems, their families and carers and advocacy NGOs, associations of family members and other interested parties, so as to make decision-making processes more representative and inclusive, and should promote networking among members of the families of psychiatric patients;
uzsver, ka starp atsevišķām dalībvalstīm pastāv ievērojamas atšķirības garīgās veselības aprūpes izdevumu ziņā gan to absolūtajā kopsummā, gan proporcionālajā daļā no kopējiem veselības aprūpes izdevumiem;
Highlights the sizeable differences in mental health expenditure in individual Member States, both in terms of the absolute amount and as a proportion of health care expenditure as a whole;
uzskata, ka būs nepieciešami dažādi pasākumi, lai īstenotu trīs mērķus – garīgās veselības veicināšanu, uzlabošanu un garīgo traucējumu profilaksi; uzskata, ka šādu pasākumu mērķim jābūt atbilstošas informācijas nodrošināšanai, lai iegūtu attiecīgās zināšanas un izstrādātu atbilstošu pieeju un iemaņas garīgās un fiziskās veselības aizsardzībai un Eiropas iedzīvotāju dzīves kvalitātes uzlabošanai;
Believes that different actions will be needed to achieve the three aims of mental health promotion, mental health improvement and mental disorder prevention; believes that the aims of such actions should be to provide appropriate information, to obtain relevant knowledge and to develop appropriate attitudes and skills in order to safeguard the mental and physical health and improve the quality of life of European citizens;
uzsver nepieciešamību rūpīgi izvēlēties tādus terminus kā "garīgā neveselība", "garīgās veselības traucējumi", "smaga garīga slimība" un "personības traucējumi";
Stresses the need for careful use of terms such as "Mental Ill Health", "Mental Health Disorders", "Severe Mental Illness" and "Personality Disorder";
uzsver agras izmeklēšanas, slimības atklāšanas un diagnozes noteikšanas, kā arī kompleksas individuālas ārstēšanas lielo nozīmi;
Stresses the importance of the need for early screening, detection and diagnosis and of integrated, tailor-made treatment;
uzskata par vajadzīgu ar atbilstīgu rīcību apkarot nevienlīdzību garīgu slimību ārstēšanā, kas šajā jomā ir acīmredzama;
Stresses the need to combat, through appropriate action, inequalities in the treatment of mental diseases which are evident in this field;
aicina jebkurā turpmākā stratēģijā iekļaut cilvēkus, kam ir mācīšanās grūtības, jo viņi sastopas ar tām pašām problēmām, ar kurām sastopas cilvēki ar garīgiem traucējumiem, ieskaitot sociālo atstumtību, institucionalizāciju, cilvēktiesību pārkāpumus, stigmatizāciju un atbalsta trūkumu sev un saviem aprūpētājiem; tajā pašā laikā aicina pielikt lielākas pūles, lai apzinātu ar izcilām prāta spējām apdāvinātus bērnus un jauniešus un sniegtu viņiem lielāku atbalstu;
Calls for people with learning disabilities to be included within any future strategy, as they face similar issues as people with mental disorders, including social exclusion, institutionalisation, abuse of human rights, discrimination, stigma and lack of support for themselves and their families and carers; calls, at the same time, for greater efforts to recognise cognitively gifted children and young people as such and to provide better support for them;
uzsver savstarpējas palīdzības nozīmi un cilvēku ārstēšanas, slimības un atveseļošanās pieredzes izšķirošo lomu;
Stresses the importance of mutual help and the leading role played by people's experience of treatment, illness and recovery;
atzinīgi vērtē faktu, ka Komisija kā galvenajām mērķgrupām pievērš uzmanību bērniem, darba ņēmējiem, vecākiem cilvēkiem un no sabiedrības atstumtajiem cilvēkiem, bet gribētu, lai te tiktu iekļauti, piemēram, cilvēki ar smagām garīgām slimībām, ilgstoši slimojošie un uz nāves gultas gulošie, cietumnieki, etniskās un citas minoritāšu grupas, patversmju apmeklētāji, migranti, bīstamu profesiju strādnieki un bezdarbnieki, kā arī virkne garīgās veselības un aprūpes jautājumu īpaši attiecībā uz sievietēm;
Welcomes the Commission's highlighting of children, employees, older people and disadvantaged members of society as key target groups, but would extend this to include, for example, those with severe mental illness, those with long-term and terminal illnesses, the disabled, prisoners, ethnic and other minority groups, rough sleepers, migrants, persons in precarious jobs and the unemployed, and the range of mental health and care issues of specific reference to women;
atzīst, ka slimnieki ar personības traucējumiem ir ārkārtīgi grūti diagnosticējami, ārstējami, vadāmi un aprūpējami, ka šajā jomā nepieciešami turpmāki pētījumi un skaidra politika; aicina Komisiju pievērst uzmanību agresijai, agresīvas uzvedības cēloņiem un tās psiholoģiskajām sekām;
Recognises that personality disorder presents particular challenges of diagnosis, treatment or management and care, requiring more research and distinct policies; calls on the Commission also to devote attention to aggression, the determinants of aggressive behaviour and its psychological consequences;
atzīst, ka vīriešu un sieviešu garīgās veselības vajadzības var būt dažādas, un aicina veikt dziļāku izpēti, jo īpaši saiknes izpēti starp sieviešu obligāto stacionāro aprūpi un viņu izdarīto paškaitējumu, un to, kādēļ sievietēm tiek izrakstīts vairāk psihotropo zāļu;
Acknowledges that men and women may have different mental health needs, and calls for more research particularly into the link between compulsory in-patient care and self-harm and the higher rate of prescription of psychotropic drugs among women;
uzsver pētījumu nepieciešamību par jau pierādītajām sieviešu un vīriešu smadzeņu struktūras un darbības atšķirībām, lai izstrādātu diferencētu pieeju un ārstēšanu abu dzimumu pārstāvjiem garīgās veselības jomā;
Stresses the need for research into the proven variations in structure and activity between the brains of men and women, in order to develop separate approaches and treatments for the two sexes in the field of mental health;
aicina nodrošināt palīdzību mātēm pirms un pēc bērna piedzimšanas, lai novērstu depresiju un citas psihopatoloģiskas problēmas, kas viņas bieži šādās situācijās piemeklē;
Calls for support for mothers during the prenatal and postnatal periods in order to prevent depression or other psychopathological conditions which manifest themselves in significant numbers of cases in these situations;
uzskata, ka māšu un vecāku garīgā veselība palīdz bērniem attīstīties bez traucējumiem un izaugt par veseliem cilvēkiem;
Believes that good mental health of mothers and parents helps children to develop without hindrance and grow into healthy adults;
aicina sarežģītas garīgās veselības situācijas, piemēram, lai vislabāk palīdzētu bērniem vai pusaudžiem, kuriem ir attīstības vai uzvedības problēmas, ēšanas traucējumi un/vai kuru vecāki daudzos gadījumos paši nav garīgi veseli (vai ilgstoši atrodas stacionārā), risināt, izmantojot starpdisciplināru pieeju un iesaistoties dažādām iestādēm, jo daudzām problēmām ir ģenētiska izcelsme;
Calls for a multi-disciplinary and multi-agency response to tackling complex mental ill health situations, such as how best to support children or adolescents with developmental or behavioural problems or eating disorders, and/or whose parents in many cases themselves suffer from mental ill health (or are kept in long-term institutions);
norāda, ka sociāli noteiktais meitenes un sievietes ķermeņa "ideālais" veidols ietekmē viņu garīgo veselību un labsajūtu, kas savukārt ir cēlonis ēšanas traucējumu izplatības pieaugumam;
Notes that socially-defined images of how girls' and women's bodies should look have an impact on women's and girls' mental health and well-being, resulting inter alia in an increase in eating disorders;
norāda, ka garīga neveselība un garīgi traucējumi parasti rodas agrā bērnībā, un uzsver pētījumu par veselīgu agro bērnību lielo nozīmi;
Points out that mental ill health and mental disorders commonly have their roots in early childhood and stresses the importance of research into a healthy early childhood;
uzsver nepārtrauktas starpnieku – skolotāju, aprūpes darbinieku, tiesu iestāžu darbinieku un darba devēju – mācību un apmācības darba vietā lielo nozīmi;
Stresses the importance of continuing training and in-service training of the intermediaries: teaching staff, care workers, social and judicial services and employers;
atzinīgi vērtē faktu, ka Zaļajā grāmatā ir atzīts, ka tādiem sociālajiem un vides faktoriem kā personīgajai pieredzei, ģimenei un sociālajam atbalstam, dzīves apstākļiem, piemēram, nabadzībai, dzīvei lielpilsētās vai nošķirtos lauku rajonos, kā arī darba apstākļiem, tostarp nedrošībai, bezdarbam un ilgam darba laikam, ir nozīme cilvēku garīgajā veselībā; uzsver, ka garīgās veselības traucējumi ir viens no iemesliem priekšlaicīgai pensionēšanai un invaliditādes pensijām;
Welcomes the fact that the Green Paper recognises that social and environmental factors, such as personal experiences, family, and social support; living conditions such as poverty, living in big cities, and rural isolation; and working conditions, such as job insecurity, unemployment, and long working hours, play a role in the mental health of people; stresses that mental disorders are one of the reasons for early retirement and disability pensions;
uzskata, ka labi darba apstākļi dod ieguldījumu garīgajā veselībā un aicina darba devējus nodrošināt, lai politiskā nostādne "Garīgā veselība darbā" būtu veselības un darba drošības ievērošanas obligāta sastāvdaļa, lai personām ar garīgiem traucējumiem garantētu "pēc iespējas labāku darbu" un labāku iekļaušanos darba tirgū, un lai to publicētu un pārraudzītu, izmantojot esošos tiesību aktus par veselību un drošību, ņemot vērā arī strādnieku vajadzības un viedokļus;
Considers that good working conditions contribute to mental health and calls for employers to introduce "Mental Health at Work" policies as a necessary part of their health and safety at work responsibility, with a view to ensuring the 'best possible jobs' for and best possible incorporation into the labour market of persons with mental disorders, and that these should be published and monitored within existing health and safety legislation, while also taking workers' needs and views into account;
atzinīgi vērtē sociālās politikas un nodarbinātības politikas iniciatīvas veicināt nediskriminējošu attieksmi pret personām ar garīgām slimībām, personu ar garīgo invaliditāti sociālo integrāciju un spriedzes novēršanu darbavietās;
Welcomes the social initiatives within social policy and employment policy to promote the non-discriminatory treatment of individuals with mental ill health, the social integration of individuals with mental disabilities, and the prevention of stress in the workplace;
ņemot vērā ES nodarbinātības stratēģiju, uzsver garīgās veselības ietekmi uz nodarbinātību, kā arī bezdarba ietekmi uz cilvēku garīgās veselības stāvokli;
With regard to the EU employment strategy, emphasises the influence of mental health on employment as well as the influence of unemployment on people's state of mental health;
uzskata – lai atrastu un īstenotu efektīvu stratēģiju pašnāvību skaita samazināšanai īpaši jauniešu un citu riska grupu vidū, dalībvalstīm ir jāstrādā kopīgi;
Believes Member States should work together to find and implement effective strategies to reduce suicide, particularly among young people and other at risk groups;
aicina plašāk atzīt saistību starp diskrimināciju, vardarbību un sliktu garīgo veselību, kas pasvītro, cik svarīgi ir vērsties pret jebkuru vardarbības un diskriminācijas veidu ar preventīvu pasākumu palīdzību;
Calls for greater recognition of the connection between discrimination, violence, and poor mental health, which underlines the importance of combating all forms of violence and discrimination as part of the strategy for the promotion of mental health through prevention;
uzskata, ka viena no garīgās veselības lielākajām problēmām ir Eiropas iedzīvotāju novecošanās, un mudina vairāk uzmanības pievērst neirodeģeneratīvo vai citu psihisko slimību izpausmēm un izraisītājiem vecākiem cilvēkiem, kā arī profilaksei un aprūpei, ieskaitot jaunu terapijas veidu izstrādi;
Sees one of the greatest challenges in mental health as being the ageing of Europe's population and urges that more emphasis is given to research into the mechanisms and causes of neurodegenerative diseases or other psychiatric illnesses in the elderly and to their prevention as well as their care, including the development of new therapies;
uzskata, ka vairāk vērības jāpiegriež saiknei starp alkohola un nelegālu narkotiku patēriņu un garīgiem traucējumiem; turklāt uzskata, ka alkohols un narkotikas izraisa nopietnas garīgas un fiziskas veselības problēmas, kā arī problēmas sabiedrībai kopumā; aicina Komisiju bez kavēšanās izskatīt, kuras detoksikācijas programmas un ārstēšanas metodes ir visefektīvākās;
Further believes that emphasis should be placed on the link between the consumption of alcohol and illegal drugs and mental disorders; considers that alcohol and drug addiction cause serious mental and physical health problems and problems for society as a whole; calls on the Commission to review without delay what detoxification programmes and methods of treatment are the most effective;
uzsver, ka pret cilvēkiem ar garīgiem veselības traucējumiem ir jāizturas un jārūpējas cilvēcīgi un ar cieņu un ka veselības aprūpes un atbalsta dienestiem jābūt efektīviem un augsti kvalificētiem, tiem jābūt visiem cietušajiem pieejamiem un visaptverošiem; ir jābūt skaidrai izpratnei par šo cilvēku tiesībām uz ārstēšanu vai atteikšanos no tās; ja vien iespējams, viņiem jāpiešķir pilnvaras piedalīties lēmumu pieņemšanā attiecībā uz viņu ārstēšanu un jāsniedz konsultācijas par pieejamiem pakalpojumiem; ja tiek izrakstītas zāles, to blakus iedarbībai ir jābūt pēc iespējas mazākai; jāsniedz informācija un padoms tiem slimniekiem, kas drošā veidā vēlas atteikties no ārstēšanās;
Stresses that people with mental disorders should be treated and cared for with dignity and humanity and that medical care and support services should be effective and of a high quality, accessible to all sufferers and universal; that there should be a clear understanding as to their rights to be or not to be treated; that they should be empowered wherever possible to participate in decisions about their own treatment and consulted collectively on services; that, when prescribed medicines, they should have the fewest possible side effects; and that there should be information and advice for those who wish to withdraw safely from medication;
uzskata, ka piespiedu līdzekļi un piespiedu ārstēšana nav efektīvi; uzskata, ka visām stacionārās aprūpes formām un piespiedu medikamentu lietošanai ir jābūt īslaicīgām, un, kad vien iespējams, tās regulāri jāpārskata un jāīsteno tikai ar pacienta piekrišanu, bet, ja to nevar iegūt – ar attiecīgo iestāžu atļauju;
Believes that the use of force is counterproductive, as is compulsory medication; believes that all forms of in-patient care and compulsory medication should be of limited duration and should, wherever possible, be regularly reviewed and subject to the patient's consent or, in the absence of such consent, to authorisation by the appropriate authorities used only as a last resort;
uzskata, ka jāizvairās no jebkuriem personīgās brīvības ierobežojumiem, jo īpaši no fiziska ieslodzījuma, kas prasa uzraudzību, pārbaudes un modrību no to demokrātisko institūciju puses, kas ir atbildīgas par cilvēktiesību ievērošanu, lai nepieļautu to pārkāpumus;
Takes the view that any restriction of personal freedoms should be avoided, with particular reference to physical containment, which requires monitoring, verification and vigilance by democratic institutions responsible for upholding individual rights, in order to guard against abuses;
aicina jebkurā turpmākā stratēģijā pilnībā atbrīvoties no jebkura veida stigmatizācijas, piemēram, organizējot ikgadējās kampaņas par garīgās veselības jautājumiem, lai cīnītos pret tumsonību un netaisnību, jo stigmatizācija, kas ir saistīta ar garīgo neveselību, noved pie atstumtības sabiedrībā visās jomās, no darbavietas līdz ģimenei un no vietējās sabiedrības līdz profesionālajai veselības aprūpei; turklāt uzskata – lai uzlabotu pacientu garīgo veselību un stāvokli, tiem ir jāgarantē sociālās un pilsoņu pamattiesības – tādas kā tiesības uz mājokli un ekonomisko atbalstu tiem, kas nespēj strādāt, tiesības stāties laulībā un pašiem kārtot savas darīšanas; turklāt uzskata, ka stigmatizācija ir diskriminācijas veids, pret ko jācīnās ar pretdiskriminācijas tiesību aktu palīdzību;
Calls for the defeat of stigma to be at the heart of any future strategy, e.g. by establishing annual campaigns on mental health issues in order to combat ignorance and injustice, as the stigma attached to mental ill health leads to rejection by society in every field from employment to family, and from community to health professionals; considers furthermore that with a view to improving the mental health and conditions of patients, basic social and civil rights should be guaranteed, such as the right to housing and economic support for those unable to work and the right to marry and manage one's own affairs; further believes that stigma is in fact a form of discrimination and should be tackled by anti-discrimination laws;
atzīst, ka viens no stigmatizācijas veidiem ir plaši izplatītais uzskats, ka garīgās veselības traucējumi ir akūti un ilgst mūža garumā, turpretim ir noteikti jāuzsver, ka, saņemot atbilstošu palīdzību, cilvēki var atveseļoties vai panākt uzlabošanos, vai arī pietiekamu stabilitāti un spēju darboties;
Recognises that an element of the stigma is a widespread perception that mental health disorders are acute and lifelong, whereas it is important to stress that, with appropriate help, people can recover, while others will achieve remission or a sufficient level of functionality or stability;
uzsver nepieciešamību pārveidot garīgās veselības pakalpojumus tā, lai to pamatā būtu augstas kvalitātes sabiedriskā aprūpe mājās vai stacionāros, kur būtu pieejama atbilstoša veselības un sociālā aprūpe; regulāra uzraudzība un novērtēšana; periodiska aprūpe cilvēkiem ar garīgās veselības problēmām un to aprūpētājiem; vienotas institūcijas metode, lai novērtētu veselības, sociālos, mājokļa, mācību, transporta, pabalstu un citus pakalpojumus; uzsver, ka akūtas, hroniskas vai nepārprotamas vajadzības vienmēr ir papildus jānodrošina ar virkni stacionāro pakalpojumu, bet visiem, kas saņem obligāto stacionāro aprūpi, ir jānodrošina neatkarīga uzraudzība;
Emphasises the need to reform mental health services so that they are based on high-quality community care at home or in sheltered accommodation with access to proper health and social care; with regular monitoring and assessment; with respite care for people with mental health problems and their carers; with a one-stop-shop approach to accessing health, social, housing, training, transport, benefits and other services; stresses that this should be backed up by a range of in-patient services for acute, chronic or secure needs but always with independent monitoring of anyone who receives compulsory in-patient care;
paturot to prātā, uzsver nepieciešamību atbalstīt kooperatīvus, ko izveidojuši slimnieki ar psihiskām slimībām, un visus pasākumus, kas attiecas uz pašreizējo un bijušo pacientu iesaistīšanu tajos, kā arī nepieciešamību piešķirt naudas līdzekļus personāla apmācībai, lai tas spētu rūpēties par visām psihisko slimību slimnieku vajadzībām;
Stresses, with this in mind, the need to support cooperatives formed by psychiatric patients and all activities geared to the inclusion of users and former patients and to earmark resources for the training of staff, so as to enable them to take account of all the needs of psychiatric patients;
uzsver vajadzību nepārtraukti izglītot garīgās veselības jautājumos vispārējās prakses ārstus, ģimenes ārstus un citus primārās veselības aprūpes dienestu darbiniekus;
Stresses the need for continuous training on mental health matters for general and family practitioners and other professionals in primary health care services;