natgillin/translations-raw huggingface dataset:
uzskata, ka ir jāveic regulāra Eiropas Savienības finansēto projektu un politiku izvērtēšana, lai noteiktu efektīvākās attīstības darbības; rezultātā aicina Komisiju izstrādāt vispārēju izvērtēšanas politiku, kuras pamatā ir skaidri kritēriji un rādītāji; tomēr atgādina, ka tiekšanās pēc politikas ar spēcīgu ietekmi nedrīkst novest pie tā, ka tiek dota priekšroka izteikti kvantitatīvam un īstermiņa rezultātu izvērtējumam;
Considers that projects and policies funded by the European Union should be routinely assessed to determine which development actions are the most effective; calls on the Commission accordingly to formulate a comprehensive assessment policy based on clear-cut criteria and indicators; reiterates, however, that the quest for a policy with a strong impact should not lead to favouring a purely quantitative and short-term assessment of the results;
uzskata, ka TAM līgumi paredz pozitīvu modeli paredzamam un rezultatīvam atbalstam, kas Komisijai un dalībvalstīm jāturpina pilnveidot;
Believes that the MDG contracts provide a positive model for predictable and results-based aid, which should be further developed by the Commission and Member States;
atgādina, kā atzīts Konsensā attīstības jomā, ka galvenais attīstības veicinātājs ir atbildīga un sadarbīga pārvaldība; mudina Komisiju un dalībvalstis uzraudzīt pārvaldības prakses jaunattīstības valstīs un ziņot par minētajām praksēm, kas ietver korupcijas izskaušanu, valsts finanšu pārvaldības uzlabošanu, pārredzamības palielināšanu un cilvēktiesību ievērošanu; atbalsta Komisijas priekšlikumus uzlabot labas pārvaldības veicināšanu un cīņu pret korupciju saņēmējās valstīs; tomēr uzsver, ka mehānismiem, kas izmanto atbalstu kā politisko reformu stimulu, jābūt pārredzamiem, īpaši jāuzsver demokrātija un cilvēktiesības un jāiesaista valsts attīstībā ieinteresētās puses;
Recalls through the Consensus on Development that accountable participatory governance is a key enabler of development; urges the Commission and Member States to monitor and report on governance practices in developing countries, which includes fighting corruption, improving public financial management, enhancing transparency and upholding human rights; supports the Commission proposals to enhance the promotion of good governance and the fight against corruption in beneficiary countries; stresses, however, that mechanisms using aid as an incentive for political reforms must be transparent, put particular emphasis on democracy and human rights and engage national development stakeholders;
uzsver, ka saskaņā ar demokrātiskās ieinteresētības principu parlamenti, vietējās un reģionālās varas iestādes, pilsoniskā sabiedrība un citas ieinteresētās puses ir jāatbalsta to centienos veikt savus uzdevumus attīstības stratēģiju definēšanas jomā, liekot valdībām atskaitīties par paveikto un uzraugot un izvērtējot iepriekšējās darbības un attīstības procesa rezultātus; turklāt uzstāj uz faktu, ka attīstības teritoriālā pieeja nodrošina lielāku saņēmēju ieinteresētību;
Emphasises that in keeping with the concept of democratic ownership, parliaments, local and regional authorities, civil society and other stakeholders should be supported in their efforts to play their proper role in defining development strategies, holding governments to account, and monitoring and assessing past performance and development results; further insists on the fact that the territorial approach of development allows a better ownership by the beneficiaries;
aicina ES ievērot tās Akras saistības, sniedzot finansējumu un attiecīgu atbalstu partnervalstu valdībām, lai ļautu pilsoņiem pilnvērtīgi piedalīties pilsoniskās sabiedrības organizācijās;
Calls on the EU to meet its Accra commitments by providing funding and appropriate support to partner governments in order to enable meaningful participation for citizens in Civil Society Organisations;
uzsver vietējo un reģionālo varas iestāžu un to tīklu lomu Eiropas attīstības politikas ietekmes palielināšanā; norāda, ka saņēmējvalstu parlamentu loma ļauj tiem vislabāk noteikt prioritārās nozares, sagatavot un pieņemt valsts stratēģijas dokumentus un daudzgadu budžetu, kā arī uzraudzīt piešķirtos budžeta līdzekļus, apspriežoties ar pilsonisko sabiedrību pirms politiskā dialoga ar donoriem, lai dotu iespēju parlamentāriešiem ietekmēt lēmumu pieņemšanu;
Highlights the role played by local and regional authorities and their networks in increasing the impact of the European development policy; points out that national parliaments of recipient countries are best placed to play their proper role in identifying priority sectors, preparing and adopting Country Strategy Papers and multiannual budgets, as well as monitoring budget allocations, in consultation with civil society, prior to policy dialogue with donors in order to empower parliamentarians' role in decision making;
uzsver ciešo saikni starp ietekmīgu attīstības politiku un spēju uzlabošanu; norāda, ka spēju uzlabošana jāuzskata par integrētu procesu, kas uzlabo pilsoņu, organizāciju, valdību un sabiedrības spēju izstrādāt ilgtspējīgas attīstības stratēģijas; uzsver, ka spēju uzlabošana ir process, kurā vajadzīga partnervalstu ieinteresētība un politiskā telpa;
Emphasises the close connection between a high-impact development policy and capacity development; points out that capacity development should be seen as an integrated process to improve the capability of citizens, organisations, governments and societies to design sustainable development strategies; stresses that capacity development is a process that requires ownership by, and policy space for, the partner countries;
norāda, ka atbalsts spēju uzlabošanai ne tikai ar budžeta atbalsta instrumentu, bet arī ar tehniskās sadarbības līdzekļiem ir būtisks ietekmīgai attīstības palīdzībai; atzīst, ka partnervalstu ieinteresētība un pārveidošanas procesu atzīšana var palielināties laika gaitā, ja tos atbalsta ar minētajiem instrumentiem;
Points out, that support for capacity development, not only through the instrument of budget support but also by means of technical cooperation, is essential to high-impact development assistance; acknowledges that ownership of, and identification with, transformation processes by partner countries can increase over time when nourished by those instruments;
uzsver, ka mērķis palielināt palīdzības ietekmi un sasniegt vairāk rezultātu/cenas un ieguvumu attiecību nedrīkst izraisīt ar risku nesaistītu attīstības politiku, kas koncentrējas tikai uz “vieglajām valstīm”; uzstāj ― lai gan faktiskajām vajadzībām jāturpina būt ES attīstības palīdzības piešķiršanas galvenajam kritērijam, atbalsta efektivitāte jāuzlabo, koncentrējoties uz reāliem rezultātiem; aicina Komisiju un dalībvalstis pārskatīt finansēšanas instrumentu piemērošanas jomu un koncentrēties uz oficiālās attīstības palīdzības (OAP) sniegšanu nabadzīgākajām un neaizsargātākajām valstīm un nabadzīgāko sabiedrības slāņu aizsniegšanu, it īpaši to, kuri ir pakļauti vislielākajam sociālās atstumtības riskam, piemēram, sievietes, bērni, vecāki ļaudis un personas ar īpašām vajadzībām, vienlaikus ievērojot sasniegtos rezultātus un atbalsta ietekmi; aicina plānot pakāpenisku pārtraukšanas periodu attiecībā uz OAP piešķīrumiem jaunietekmes valstīm;
Stresses that the aim of increasing the impact of aid and obtaining more results/value for money should not lead to a risk-averse development policy that only focuses on ‘easy countries’; insists that poverty eradication and needs must remain the crucial criteria for the allocation of EU development aid and that aid effectiveness must be improved by focusing on tangible results; calls on the Commission and the Member States to review the scope of financing instruments and to focus the disbursement of Official Development Assistance (ODA) on the poorest and most vulnerable countries and on reaching the poorest layers of society particularly those facing the greatest risks of social exclusion, such as women, children, elderly people and people with disabilities while taking into consideration the results achieved and the impact of aid; calls for programming of a phasing-out period of ODA allocations for emerging countries;
uzsver nepieciešamību saskatīt atšķirības starp vismazāk attīstīto valstu un vidēju ienākumu valstu, jo īpaši jauno donorvalstu ar augošu ekonomiku, attīstības vajadzībām; atgādina, ka 72 % no pasaules nabadzīgajiem iedzīvotājiem dzīvo vidēju ienākumu valstīs un ka sadarbība un dialogs tādēļ ir jāturpina, lai risinātu tajās pastāvošās nabadzības un nevienlīdzības problēmas; atkārtoti pauž nostāju, ka sadarbību ar vidēju ienākumu valstīm un stratēģiskajiem partneriem neoficiālās attīstības palīdzības jomā nedrīkst finansēt no jau tā nepietiekamā attīstības palīdzības budžeta;
Stresses the need to distinguish between the development needs of the Least Developed Countries (LDCs) and those of the Middle Income Countries (MICs), especially the emerging donors; recalls that 72% of the world's poor live in MICs, and that cooperation and dialogue should therefore continue in order to address persisting poverty and inequality; reiterates that non-ODA cooperation with MICs and strategic partners must not be financed from the already scarce development budget;
uzskata, ka ES attīstības politika jāvirza uz tādu attīstības šķēršļu novēršanu kā lauksaimniecības ražojumu dempings, nelikumīgs parādu slogs, kapitāla aizplūšana un negodīga tirdzniecība un uz tādas starptautiskās vides izveidi, kas veicina nabadzības samazināšanu, nodrošinot pienācīgus ienākumus un iztikas līdzekļus, kā arī pamata cilvēktiesību, tostarp sociālo un ekonomisko tiesību, īstenošanu;
Takes the view that the EU's development policy should aim at eliminating obstacles to development, such as dumping of agricultural products, illegitimate debt burden, capital flight and unfair trade, and at creating an international environment conducive to fighting poverty, guaranteeing decent incomes and livelihoods and to the fulfilment of basic human rights, including social and economic rights;
atgādina par cilvēktiesību un nediskriminācijas universāluma principu kā pamatu, ar ko uzlabot ES attīstības politikas ietekmi;
Reiterates the principle of the universality of human rights and non-discrimination as the basis upon which to enhance the impact of EU development policy;
uzsver, ka nevienlīdzības ― tostarp dzimumu nevienlīdzības ― samazināšana pastiprina uz cilvēktiesībām balstītu pieeju, par ko iestājas Eiropas konsenss attīstības jomā, un var veicināt straujāku nabadzības samazināšanu;
Underlines that tackling inequality – including gender inequality – reinforces the human–rights-based approach championed in the European Consensus on Development and can lead to faster poverty reduction;
atzīst attīstības šķēršļus, kas izriet no konfliktiem un katastrofām, kā arī to, cik nozīmīgi un rentabli ir ieguldīt profilakses pasākumos;
Recognises the development setbacks resulting from conflicts and disasters, as well as the importance and cost-effectiveness of investing in prevention;
aicina Komisiju kopā ar ieinteresētajām dalībvalstīm dot iespēju jauniem inovatīviem atbalsta veidiem, piemēram, pēcapmaksai, uz ražošanu pamatotam atbalstam, uz rezultātiem pamatotam finansējumam;
Invites the Commission, together with interested Member States, to give new innovative aid approaches, such as cash on delivery, output-based aid and results-based financing, a chance;
uzsver, ka attīstības politikas saskaņotība (APS) ir būtiska ietekmīgas attīstības politikas īstenošanai un TAM sasniegšanai; aicina Komisiju skaidri noteikt atbildības jomas un vadību augstākajā līmenī attiecībā uz Līguma noteikuma par APS ieviešanu un aicina Komisiju, Eiropas Ārējās darbības dienestu (EĀDD) un ES delegācijas šim mērķim atvēlēt pietiekamus līdzekļus;
Stresses that Policy Coherence for Development (PCD) is crucial to the implementation of a high-impact development policy and to the achievement of the MDGs; calls on the Commission to define clearly responsibilities and leadership at the the highest level with regard to enforcement of the Treaty obligation of PCD and calls for sufficient resources to be set aside for this purpose in the Commission, the European External Action Service (EEAS) and the EU delegations;
uzskata ― lai nodrošinātu lielu ietekmi, ES attīstības politikā jāizmanto uz stimuliem balstīta pieeja, kas pamatojas uz lielāku diferencēšanu, atlīdzinot tām valstīm, kuru veikums ir labs, un atbalstot tās valstis, kuras guvušas vismazāk panākumu;
Believes that in order to guarantee high impact the EU development policy should have an incentive-based approach based on greater differentiation by rewarding those countries that are performing well and supporting those that are most off track;
pieprasa, lai pienācīgi vērā tiktu ņemti mērķtiecīgi inovatīvie finansēšanas mehānismi, kas koncentrējas uz labklājības palielināšanu, īpašuma tiesībām un kapitāla aizplūšanas samazināšanu, izstrādājot lokalizētus attīstības virzienus saskaņā ar saņēmēju īpašajām prioritātēm;
Insists that targeted innovative financing mechanisms focused on wealth creation, property rights and the reduction of capital flight be duly taken into account in devising localised development directions, in accordance with the specific priorities of the recipients;
atkārtoti pauž nostāju, ka ir jāsasniedz kopējais mērķis līdz 2015. gadam 0,7 % no nacionālā kopienākuma (NKI) veltīt OAP; mudina Komisiju un dalībvalstis atrast jaunus attīstības finansējuma avotus, piemēram, finanšu darījumu nodokli pasaules līmenī, risinājumus ar privātā sektora finansēm un uz tirgu vērstiem risinājumus; iebilst pret jebkādu ESAO Attīstības palīdzības komitejas noteiktās OAP definīcijas pārveidošanu vai paplašināšanu;
Reiterates its position according to which the collective target of devoting 0.7 % of the Union's Gross National Income (GNI) to ODA by 2015 must be met; urges the Commission and Member States to find new sources of development funding such as a financial transaction tax at global level, private-sector finance and market-orientated solutions; opposes any alteration or broadening of the definition of ODA, as set by the OECD Development Assistance Committee;
mudina dalībvalstis izpildīt savas nenokārtotās finanšu saistības, tostarp tās, kas veiktas saistībā ar mātes un bērna veselību kā daļa no grupas G8 Muskokas iniciatīvas;
Urges the Member States to deliver on their outstanding financial commitments, including those made on maternal and child health as part of the G8 Muskoka Initiative;
uzsver, ka atbalsts jāsniedz paredzamā veidā, kas saskaņots ar valsts plāniem un prioritātēm, kā arī, lai nodrošinātu stimuliem lielāku pārredzamību un donorvalstu, NVO un partnervalstu atbildību;
Underlines that aid should be provided in a predictable manner that is aligned with national plans and priorities and provides incentives for greater transparency and accountability from donor governments, NGOs, and partner states;
uzskata, ka Komisijas sniegtās attīstības palīdzības pievienotā vērtība un TAM termiņa tuvošanās attaisno OAP gada rādītāju nozīmīgo pieaugumu reālajā izteiksmē nākamajā daudzgadu finanšu shēmas (DFS) laikposmā; uzsver, ka vispārējā Eiropas atbalsta daļa, kas novirzīta caur ES budžetu, nebūtu jāsamazina un būtu jāsaglabā uzmanības centrā nabadzības jautājums;
Takes the view that the added value of the Commission's development aid and the approaching MDGs deadline justifies a significant increase in real terms in the annual figures for ODA in the next MFF (Multiannual Financial Framework) period; stresses that the share of overall European aid channelled through the EU budget should not be reduced and should retain a poverty focus;
atgādina, ka atbalsts saskaņā ar turpmākajiem ES attīstības sadarbības instrumentiem jāsaista ar OAP kritērijiem, ko noteikusi ESAO Attīstības palīdzības komiteja;
Recalls that aid under the future EU instruments for development cooperation must continue to be linked to the ODA criteria established by the OECD Development Assistance Committee;
aicina pastiprināti ieguldīt attīstības izglītības un informētības palielināšanas jomā Eiropā; uzsver, ka šis process būtu jāuzskata ne vien par iespēju palielināt sabiedrības atbalstu izdevumiem attīstības jomā, bet arī par iespēju katram Eiropas iedzīvotājam izprast globālās attīstības jautājumus; uzsver, ka sabiedrības informētības palielināšana un vienaldzības samazināšana attiecībā uz jaunattīstības valstu nožēlojamo stāvokli palīdzētu uzlabot ES attīstības politiku;
Calls for increased efforts in the areas of development education and awareness-raising in Europe; emphasises that this should be seen as a means not only of increasing public support for development spending, but also of enabling every person in Europe to understand global development concerns; stresses that improving public awareness and reducing indifference to the plight of developing countries would help enhance EU development policy;
atzīmē ― lai palielinātu sabiedrības informētību un samazinātu vienaldzību, jācenšas uzlabot atbalsta sniegšanas pārredzamību, palielināt neatkarīgu novērtējuma pētījumu izplatīšanu un piemērot stingrākas sankcijas tām iesaistītajām pusēm, kas atzītas par vainīgām attīstības palīdzības līdzekļu izšķērdēšanā;
Notes that in order to increase public awareness and reduce indifference efforts must be made to improve the transparency of aid spending, enhance the dissemination of independent evaluation studies and apply stricter sanctions to those actors who have been found to be misappropriating development aid;
Nabadzīgāko izaugsmes veicināšana
Promoting pro-poor growth
atzīst, ka ekonomiskā izaugsme ir ļoti svarīgs attīstības virzītājspēks; tomēr uzsver, ka izaugsme ir tikai viens no daudzajiem instrumentiem un ka izaugsmes maksimizēšana nav līdzvērtīga attīstības maksimizēšanai; jo īpaši norāda, ka izaugsmes ietekme uz nabadzības izskaušanu būs daudz lielāka, ja tiks samazināta nevienlīdzība un ievērotas cilvēktiesības; tādēļ uzstāj, ka ES attīstības palīdzībai jābūt vērstai nabadzīgāko izaugsmes virzienā, pieņemot tādus pasākumus, kas īpaši koncentrējas uz nabadzīgākajiem un sociāli atstumtajiem, lai tādējādi sekmētu un palielinātu tautas labklājību un ļautu viņiem pašiem kļūt par patiesas izaugsmes virzītājspēku, piemēram, mikrokredīts un mikrofinansējums, kā arī citi no tirgus atvasināti risinājumi;
Acknowledges that economic growth is a crucial driver of development; stresses, however, that growth is only one instrument among many, and that maximising growth is not equivalent to maximising development; notes in particular that the impact of growth on poverty eradication could be much higher if inequality were reduced and human rights respected; insists, therefore, that EU development assistance must be geared towards pro-poor growth through the adoption of measures which specifically focus on the poor and the marginalized in order to foster an increase in their share of national wealth and allow them to become a driving force for genuinely inclusive growth, such as micro-credit and micro-finance, as well as other market-derived solutions;
uzskata, ka politika, kas balstās tikai uz ekonomikas izaugsmi, ir apliecinājusi savu ierobežoto spēju izskaust nabadzību un veicināt sociālo kohēziju, kā uzskatāmi parādīja nesenās finanšu, klimata, enerģētikas un pārtikas krīzes; aizstāv ilgtspējīgu attīstību, pamatojoties uz godīgu tirdzniecību un sociālo taisnīgumu, kas dod labumu pašreizējām paaudzēm, neapdraudot resursu pieejamību nākamajām paaudzēm;
Observes that a policy based solely on economic growth has shown its limited ability to eradicate poverty and promote social cohesion, as demonstrated by the recent financial, climate, energy and food crises; advocates sustainable development based on fair trade and social justice which benefits current generations without endangering resource availability to future generations;
uzsver, ka neviena politika, kas veicina ekonomisko izaugsmi, nebūs sekmīga bez sociālo un vides normu sekmēšanas un sociālās aizsardzības mehānismu ieviešanas politikas;
Stresses that economic growth policies cannot succeed without promotion of social and environmental standards and the implementation of social protection mechanisms;
uzsver, ka ES politikai jāveicina izaugsme tajās tautsaimniecības nozarēs, kurās nabadzīgie pelna sev iztiku, piemēram, lauksaimniecībā, un jāvērš vairāk uzmanības ēnu ekonomikas sektoram; aicina Komisiju un dalībvalstis priekšroku dot tiem pasākumiem, kas garantē zemes drošību un veicina nabadzīgo iedzīvotāju slāņu piekļuvi tirgiem, kredītiem un citiem finanšu pakalpojumiem un iespējām attīstīt prasmes, nepastiprinot esošo nevienlīdzību un nenostiprinot asimetriskas atkarības struktūras;
Stresses that EU policies should facilitate growth in areas of the economy where the poor earn their livelihoods, such as agriculture, and pay more attention to the informal sector; calls on the Commission and the Member States to favour measures which provide security of land tenure and facilitate poor people's access to land, markets, credits and other financial services and skills development, without aggravating existing inequalities and without consolidating asymmetrical dependence structures;
atbalsta centienus veicināt rūpniecības un infrastruktūras attīstību, kas veicina ilgtspējīgu ekonomisko izaugsmi, pilnībā ievērojot sociālās un vides normas; atzīmē, ka visefektīvākais veids, kā palielināt izaugsmi un palīdzēt cilvēkiem izkļūt no nabadzības, ir uzlabot rūpniecības un tirgus attīstību;
Supports efforts to promote industrial development and the development of infrastructure that contributes to sustainable economic growth with full respect for social and environmental standards; notes that the most effective way to increase growth and lift people out of poverty is to enhance industrial and market development;
atzīmē, ka rūpniecības attīstībai ir milzīgas iespējas pārveidot valstu ekonomikas, un atšķirībā no lauksaimniecības eksporta vai dabas resursu ieguves, kas pakļauj ekonomikas šokiem, tā var uzlabot ilgtermiņa ražīguma pieauguma iespējas; tāpēc aicina jaunattīstības valstis risināt šo jautājumu, izveidojot un īstenojot industrializācijas politiku, īpaši koncentrējoties uz rūpniecības specializāciju un tirdzniecības spējas izveidošanu;
Points out that industrial development has tremendous transformative potential for national economies and, unlike agricultural exports or natural resources extraction, which expose economies to shocks, is likely to offer enhanced scope for long-term productivity growth; calls on developing countries, therefore, to address this issue by designing and implementing industrialisation policies with a specific focus on manufacturing specialisation and trade-capacity building;
uzsver, ka rūpniecības izaugsmei jābūt energoefektīvai, lai izaugsme IKP izteiksmē būtu brīva no naftas atkarības un no siltumnīcefekta gāzu emisijām; mudina ES un dalībvalstis veikt visus pasākumus, lai veicinātu energoefektīvu tehnoloģiju un labākās prakses nodošanu jaunattīstības valstīm;
Stresses the need for industrial growth to be energy-efficient, so that growth in GDP is decoupled from oil dependency and greenhouse gas emissions; urges the EU and its Member States to make every effort to facilitate the transfer to developing countries of energy efficiency technology and best practice;
uzskata, ka finansējums liela apjoma eksportam vai infrastruktūras projektiem, kas vienlaikus ir pievilcīgs attiecībā uz redzamu rezultātu sasniegšanu, var nebūt labākā stratēģija, lai sniegtu labumu plašākai sabiedrībai un nabadzīgām, sociāli atstumtām kopienām;
Considers that funding for large-scale export or infrastructure projects, while attractive in terms of delivering visible results, is not necessarily the best strategy to deliver benefits to the wider population and poor marginalized communities;
mudina, ka ES un tās dalībvalstīm būtu sistemātiskāk jāatbalsta SDO pienācīgas kvalitātes nodarbinātības programmas īstenošana jaunattīstības valstīs, lai tādējādi stimulētu kvalitatīvu darba vietu radīšanu un būtiskāko darba standartu ievērošanu;
Urges that the EU and its Member States support more systematically the ILO's decent work agenda in developing countries, in order to stimulate the creation of high-quality jobs and the protection of core labour standards;