natgillin/translations-raw huggingface dataset:
uzsver, ka stratēģijas “Eiropa 2020” panākumi ir atkarīgi no ES kā vienota veseluma iesaistīšanās un no dalībvalstu, valstu parlamentu, vietējo un reģionālo varas iestāžu un sociālo partneru ieinteresētības; atgādina stabila un pienācīgi funkcionējoša sociālā dialoga un kolektīvu vienošanos nozīmi saistībā ar stratēģiju “Eiropa 2020”, kā arī patiesa Eiropas sociālā dialoga par makroekonomikas politiku un pasākumiem veicināšanas nozīmi; norāda, ka šie pasākumi jāveic, lai panāktu plašu vienprātību par turpmāko rīcību;
Emphasises that the success of the Europe 2020 strategy depends on the commitment of the EU as a whole, and on ownership by Member States, national parliaments, local and regional authorities and social partners; recalls the importance of a strong and properly functioning social dialogue and collective agreements within the framework of the Europe 2020 strategy, as well as the promotion of a genuine European social dialogue on macroeconomic policies and measures; notes that these measures should be pursued in order to achieve broad consensus on the way forward;
norāda uz reģionālo un vietējo varas iestāžu pieaugošajām pilnvarām un pienākumiem; atgādina, ka divas trešdaļas publisko ieguldījumu Eiropā tiek veikti zemāk nekā valsts līmenī; norāda, ka tā līmeņa izvēle, kurā tiek veikti un izlietoti publiskie ieguldījumi, lielā mērā iespaido to efektivitāti; tādēļ uzsver, ka ir svarīgi nodrošināt, lai publiskie ieguldījumi tiktu veikti visefektīvākajā pārvaldības līmenī;
Notes the growing powers and responsibilities of regional and local authorities; recalls that two thirds of public investment in Europe remains at sub-national level; notes that the choice of the level at which public investment is made and executed has a very significant impact on its efficiency; stresses, therefore, the importance of ensuring that public investment takes place at the most efficient level of governance;
mudina dalībvalstu parlamentus un valdības, pieņemot iekšējus lēmumus, izturēties atbildīgi pret ES un savās iekšējās diskusijās ņemt vērā ES dimensiju;
Urges the national parliaments and governments of the Member States, when engaging in national decision-making, to act in a responsible manner vis-à-vis the EU and to include the EU dimension in their national discussions;
uzsver, ka fiskālā konsolidācija jāapvieno ar vidēja termiņa un ilgtermiņa mērķiem, piemēram, tiem, kas noteikti stratēģijā “Eiropa 2020”, jo īpaši saistībā ar darbavietu veidošanu, sociālo integrāciju, ieguldījumu infrastruktūrā, resursefektivitāti, ekonomikas pārveidi uz ekoloģiski saudzīgiem pamatiem un uz zināšanām pamatotu ekonomiku, lai paaugstinātu konkurētspēju, ekonomisko un teritoriālo kohēziju; norāda, ka dažādajām valstu un ES politikām būtu jāatbalsta minētā stratēģija un ka budžeta disciplīna, ja to piemēro bez labi definētas stratēģijas, var mazināt izaugsmes izredzes, mazināt konkurētspēju un būtiski kaitēt ekonomikai ilgtermiņā; atgādina ‐ tā kā atklātā saskaņošanas metode neizdevās ‐ stratēģijā “Eiropa 2020” būtu jāiekļauj saistoši mērķi, ko dalībvalstīm noteikusi Komisija, ar maksimāliem un minimāliem rādītājiem, kas jāpiemēro to ekonomikas makroekonomiskajiem aspektiem;
Stresses that fiscal consolidation must be accompanied by medium- and long-term targets such as those identified by the Europe 2020 strategy, especially with regard to job creation, social inclusion, investment in infrastructure, resource efficiency, ecological transformation of the economy and a knowledge-based economy, so as to increase competitiveness and social, economic and territorial cohesion; notes that the various national and EU policies should provide coherent support for the strategy and that budget discipline can, if imposed without a well-defined strategy, undermine growth prospects, reduce competitiveness and seriously harm the economy in the long run; recalls that, as the open method of coordination has failed, the Europe 2020 strategy should include binding targets drawn up by the Commission for Member States with maximum and minimum values to be applied to certain macroeconomic aspects of their economies;
norāda, ka tieši sievietēm draud lielāka iespēja nonākt nabadzībā; norāda, ka krīzes laikā vairākās dalībvalstīs ir palielinājusies bērnu nabadzība; uzsver, ka tas ir nepieņemami un ka negatīvās tendences ir jāvērš pretējā virzienā; tādēļ īpaši aicina pašreizējās nevalstiskās organizācijas izveidot par stabilu sistēmu bērnu nabadzības izskaušanai, izmantojot uz bērniem orientētas pieejas, ar bērnu problēmām saistītus mērķus un lielāko uzmanību pievēršot bērnu tiesībām;
Points out that women, in particular, are at greater risk of experiencing poverty; notes that child poverty has increased in a number of Member States during the crisis; underlines that this is unacceptable and that the negative trends must be reversed; consequently, calls on, in particular, the existing non-governmental organisations to be developed into a solid network for the eradication of child poverty by means of child-centred approaches, child-specific targets and a strong focus on their rights;
norāda, ka stabilas labklājības sistēmas ir nozīmīgi ekonomiski stabilizatori grūtos laikos; tādēļ uzsver ‐ lai gan ir jākonsolidē valsts finanses, pastāv arī pārliecinoši iemesli aizsargāt publiskā sektora pakalpojumus un attiecīgi saglabāt pastāvošo sociālās aizsardzības līmeni; prasa veikt darbības, lai samazinātu ienākumu nevienlīdzību, jo īpaši risinot jauniešu bezdarba jautājumu;
Notes that solid welfare systems are important economic stabilisers in bad times; stresses, therefore, that while there is a need to consolidate public finances, there is also a convincing case for safeguarding public-sector services and maintaining existing levels of social protection accordingly; calls for the adoption of measures to reduce income inequalities, in particular, by tackling youth unemployment;
uzsver, ka ekonomiskā lejupslīde nedrīkstētu palēnināt to politikas pasākumu ieviešanu, kas palīdz līdzsvarot darbu un privāto dzīvi, jo īpaši attiecībā uz darba tirgus pieejamību sievietēm;
Underlines that the economic downturn should not slow down progress on reconciliation policies concerning the work-life balance, particularly those facilitating women's access to the labour market;
norāda uz krīzes radītajām problēmām ‐ būtisku saimnieciskās darbības lejupslīdi, izaugsmes rādītāju kritumu, ko izraisa liels strukturālā un ilgtermiņa bezdarba pieaugums, un valsts un privāto ieguldījumu rādītāju pazemināšanos, kā arī pieaugošo konkurenci no jaunās tirgus ekonomikas valstīm;
Notes the challenges arising from the crisis, with a major downturn in economic activity, a decline in the growth rate, brought about by a strong rise in structural and long-term unemployment, and a fall in rates of public and private investment, as well as increased competition from emerging economies;
atzīst, ka pašreizējās nelīdzsvarotības pārvarēšanai ES iekšienē nevarēs izmantot vienu visiem gadījumiem piemērotu pieeju un, lai darbotos efektīvi, ekonomisko politiku koordinēšanā būs pienācīgi jāņem vērā dažādu ES valstu ekonomikas sākotnējā situācija un to specifika; uzsver, ka ir vajadzīga ekonomikas koordinācija un panākumi stabila finanšu stāvokļa atjaunošanā;
Recognises that, to overcome the current imbalances inside the EU, a ‘one-size-fits-all’ approach will not be enough and that, in order to be effective, economic policy coordination will need to take proper account of the starting-points of the different EU national economies and their specific characteristics; stresses the need for economic coordination and progress in restoring sound finances;
prasa nodrošināt lielāku atbilstību un papildināmību starp valstu budžetiem un ES budžetu; uzskata, ka nākamajā daudzgadu finanšu shēmā lielākā uzmanība būtu jāpievērš stratēģijas “Eiropa 2020” galvenajām prioritārajām jomām un tai jānodrošina pietiekams finansējums pamatiniciatīvām tajās jomās, kas ir ES un dalībvalstu dalītā kompetencē un var nodrošināt lielu Eiropas pievienoto vērtību;
Calls for greater compatibility and complementarity between national budgets and the EU budget; takes the view that the next multiannual financial framework must focus on the key priority areas of the Europe 2020 strategy and should ensure adequate financing of the flagship initiatives in the fields in which the EU has shared competence with Member States, which can provide strong European added value;
uzsver, ka gan lauksaimniecības, gan kohēzijas politikai ir jādod nozīmīgs ieguldījums, atbalstot stratēģiju “Eiropa 2020”; pauž pārliecību, ka kopējās lauksaimniecības politikas (KLP) reforma ir jāveic, ņemot vērā globālo problēmjautājumu risināšanu; uzskata, ka stratēģijas “Eiropa 2020” veiksmīgai darbībai ir nepieciešama ES politiku saskaņošana, tostarp dažādu aspektu ‐ valstu budžetu un ES budžeta, ietverot KLP, un Kohēzijas fonda ‐ saskaņošana, piemēram, garantējot līdzekļu taisnīgu piešķiršanu dalībvalstīm un reģioniem, pamatojoties uz skaidriem mērķiem uzlabot konverģenci un veicināt konkurētspēju, vienlaikus vairāk pievēršoties tām dalībvalstīm un reģioniem, kuriem ir vislielākās vajadzības, kā arī tādām politikas jomām kā izglītība, jauninājumi un pētniecības un izstrādes izdevumi;
Emphasises that both agricultural and cohesion policies must play a key role in support of the Europe 2020 strategy; is convinced that the reform of the common agricultural policy (CAP) has to be pursued in the context of addressing global challenges; believes that the success of the Europe 2020 strategy is premised on ensuring the coherence of EU policies, including such diverse aspects as aligning the national and EU budgets, including the CAP, and the Cohesion Funds, e.g. by guaranteeing a fair allocation of resources between Member States and regions, based on clear aims designed to enhance convergence and foster competitiveness, while putting emphasis on those Member Sates and regions in greatest need and policies such as education, innovation and R&D spending;
turklāt atgādina, ka stratēģija “Eiropa 2020” radīs uzticību tikai tad, ja to papildinās pienācīgs finansējums, un tāpēc atbalsta:
Recalls, moreover, that the Europe 2020 strategy will only be credible if it is backed up by adequate financial resources, and therefore supports:
konsekventu secinājumu apstiprināšanu saistībā ar nākamo daudzgadu finanšu shēmu un ES budžetu, kurā galvenā uzmanība pievērsta politikas jomām, kas veicina stratēģijas “Eiropa 2020” mērķu sasniegšanu;
the adoption of consistent conclusions in the context of the next multiannual financial framework and an EU budget focusing on policies that contribute to the achievement of the Europe 2020 strategy objectives;
ES fondu piešķiršanu, pamatojoties uz to nepieciešamību un efektivitāti ekonomiskajā, sociālajā un vides jomā; dalībvalstu neapgūtos līdzekļus varētu pārdalīt ilgtspējīgiem publiskajiem ieguldījumiem ES līmenī kopīgos projektos vai programmās, kas veicina izaugsmi, konkurētspēju un nodarbinātību, piemēram, ieguldījumiem infrastruktūrā, jauninājumiem izglītībā un apmācībā, kā arī pētniecībā un attīstībā;
the attribution of EU funds on the basis of their economic, social and environmental relevance and effectiveness; funds not taken up by Members States could be reallocated to sustainable public investment at EU level for joint projects or programmes promoting growth, competitiveness and employment, such as investment in infrastructure, education and training, innovation, research and development;
tādas tehniskās palīdzības nodrošināšanu, kura paredzēta līdzekļu apguves uzlabošanai un ieguldījumu projektu rezultatīvai darbībai;
the provision of technical assistance geared to improving take-up of the funds and effective delivery of investment projects;
pamanāmāku Eiropas Investīciju bankas (EIB) darbību struktūrfondu katalītiskās lomas un sviras efekta funkcijas veicināšanā;
a more prominent role for the European Investment Bank (EIB) in enhancing the catalytic role and leverage function of structural funds;
tādu novatorisku finanšu instrumentu turpmāko izstrādi un optimālu izmantošanu, kuros iesaistīta EIB un Eiropas Investīciju fonds (EIF), kā arī Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības banka (ERAB) (piemēram, dotāciju un aizdevumu apvienošana, riska kapitāla instrumenti, riska dalīšanas un garantiju jaunas formas);
the further development and optimum use of innovative financing instruments, involving notably the EIB and the European Investment Fund (EIF), as well as the European Bank for Reconstruction and Development (EBRD) (e.g. blending grants and loans, venture capital instruments, new forms of risk-sharing and guarantees);
pasākumus privāto ietaupījumu virzīšanai uz ilgtermiņa ieguldījumiem, izmantojot attiecīgus stimulus un mehānismus;
moves to drive private savings towards long-term investment through appropriate incentives and mechanisms;
tādu novatorisku ilgtermiņa ieguldījumu attīstīšanu, kuros iesaistīti gan publiskie, gan privātie līdzekļi;
development of innovative long-term investment financing involving both public and private funds;
projektu obligāciju ieviešanu, lai piesaistītu privāto kapitālu, tādējādi nodrošinot Eiropas vajadzības infrastruktūras jomā;
the introduction of project bonds in order to tap private capital to meet the needs of Europe's infrastructural challenges;
ievērojami lielāku summu piešķiršanu tāda riska kapitāla nodrošināšanai, kas saistīts ar ilgtermiņa ieguldījumiem;
action to ensure the availability of significantly larger amounts of venture capital linked to long-term investment;
darbības, lai atvieglotu piekļuvi finansējumam un mazinātu birokrātiskos šķēršļus, īpaši maziem un vidējiem uzņēmumiem (MVU), vienlaikus saglabājot stingrus pārredzamības standartus;
action to ensure easier access to funding and less red tape, especially for small and medium-sized enterprises (SMEs), while upholding strict transparency standards;
uzskata Eiropas Enerģētikas kopienas izveidi par vienu no svarīgākajiem politiskajiem projektiem to stratēģijas “Eiropa 2020” mērķu sasniegšanai, kuri veicina pāreju uz atjaunojamo enerģiju, vienlaikus nodrošinot maksimālu energoefektivitāti, palielinot ES neatkarību enerģētikas jomā un izveidojot patiesu savstarpēji saistītu enerģijas tirgu; uzsver enerģētikas politikas ārējās dimensijas nozīmi;
Regards the establishment of a European Energy Community as a key political project for the fulfilment of the Europe 2020 goals of furthering the transition to renewable energies while maximising energy efficiency, increasing the EU's energy independence and establishing a genuine interconnected energy market; emphasises the importance of the external dimension of its energy policy;
uzskata, ka to valstu, kas ražo naftu un gāzi, un patērētājvalstu, jo īpaši Eiropas valstu, attiecības būtu jāstiprina, ņemot vērā arī nesenos notikumus Vidusjūras reģiona politikā; uzskata, ka steidzamības kārtā ir jāievieš kopīga politika ilgtspējīgas enerģijas nodrošināšanai un izejvielu ieguvei, lai izvairītos no negatīvas ietekmes, kas varētu kavēt Eiropas ekonomikas atveseļošanos un turpmāko attīstību;
Believes that relationships between countries producing oil and natural gas and consumer countries, above all the countries of Europe, should be reinforced, also taking into account the recent developments in the political landscape in the Mediterranean; considers that a common policy for sustainable energy and procurement of raw materials needs to be implemented as a matter of urgency, so as to avoid adverse effects that could delay the recovery and the future development of the European economy;
uzsver būtisko nozīmi, kāda ir resursefektivitātes principu iestrādei visās ES politikas jomās, lai nodrošinātu ES konkurētspēju, tostarp novatorisku jaunu produktu un pakalpojumu izstrādi, kā arī jaunus veidus, kā samazināt nepieciešamo izejvielu daudzumu, radīt pēc iespējas mazāk atkritumu, uzlabot resursu krājumu pārvaldību, mainītu ierastos patēriņa veidus, uzlabotu loģistiku un nodrošinātu, ka ražošanas procesi, pārvaldība un uzņēmējdarbības metodes tiek optimizētas tā, lai nodrošinātu, ka produktu un pakalpojumu izstrādē tiek ievērots to dzīves cikla princips no izstrādes brīža līdz likvidācijai;
Emphasises the key role that mainstreaming the principles of resource efficiency into all EU policies plays in ensuring the EU's competitiveness, including the development of innovative new products and services and new ways to reduce inputs, minimise waste, improve management of resource stocks, change consumption patterns, improve logistics and ensure that production processes, management and business methods are optimised in such a way as to ensure that the life-cycle approach of designing products and services in a ‘cradle to grave’ manner is applied;
atgādina, ka piekļuve enerģijai un izejvielām un to efektīva izmantošana ir būtiska, lai nodrošinātu ES vispārējo konkurētspēju; uzsver ‐ lai ilgtermiņā saglabātu konkurētspēju, ES jābūt vadošajai pasaulē tādu jomu veicināšanā kā energotaupība un energoefektivitāte, jaunu ekoloģisku tehnoloģiju izpēte un ieguldījumi tajās, energoapgādes dažādošana un racionalizēšana, kā arī atjaunojamo enerģijas avotu attīstīšana un plašāka izmantošana; atgādina, ka atkarības no enerģijas un izejvielu importa mazināšana veicina ES konkurētspēju, vienlaikus palīdzot sasniegt arī ES mērķi inflācijas jomā;
Recalls that access to energy and raw materials, and the efficient use thereof, are vital in order to ensure the overall competitiveness of the EU; stresses that in order to stay competitive in the long term, the EU must be a world leader in the promotion of energy savings and efficiency, research into and investment in new eco-friendly technologies, the diversification and rationalisation of energy supply and the development and increased use of renewable sources of energy; recalls that reducing dependency on imports of energy and raw materials contributes to ensuring the competitiveness of the EU, while also helping to achieve the EU inflation target;
Mobilitāte un migrācija
Mobility and migration
uzsver, ka gan plašas sacelšanās kaimiņu reģionos, gan demogrāfiskās pārmaiņas ES norāda uz vajadzību veidot vienotu migrācijas politiku; uzsver, ka jāveicina labāka piekļuve darba tirgiem un lielāka mobilitāte, nodrošinot visiem līdzvērtīgus darba un sociālos apstākļus un tiesības, tostarp profesionālās kvalifikācijas un diplomu atzīšanu visā ES, kā arī dodot iespēju pārcelt sociālo nodrošinājumu un pensijas tiesības uz citu dalībvalsti, lai stiprinātu Eiropas vienoto tirgu;
Emphasises that both the major uprisings in our neighbouring regions and demographic developments within the EU call for a common migration policy; stresses that greater access to labour markets and mobility must be encouraged by granting equal employment and social conditions and rights for all, including the recognition of professional qualifications and diplomas across the EU, together with the transferability of social security rights and the portability of pension rights in order to strengthen the European single market;
uzskata, ka Šengenas līgums vērtējams kā ES pilsoņu īpašs sasniegums un ka tas ir jāaizsargā; prasa vēl vairāk pastiprināt sadarbību šajā nolūkā; pauž nopietnas bažas par iespējamajām Šengenas noteikumu izmaiņām; uzstāj, ka Parlaments pienācīgi jāiesaista likumdošanas procesā, un uzsver, ka ir svarīgi nepieļaut, lai dalībvalstis pieņemtu jebkādus vienpusējus lēmumus minētajā jomā; atgādina, ka Šengenas līguma pieņemšana bija liels sasniegums ciešākā ES integrācijā un ka ir jāaizsargā personu pārvietošanās brīvības princips;
Considers that the Schengen Agreement remains an exceptional achievement for EU citizens and that it should be safeguarded; demands that cooperation in that regard be further strengthened; expresses its great concern over hypothetical changes to the Schengen rules; insists on the need for Parliament to be duly involved in the legislative process and stresses the importance of preventing Member States from taking any unilateral decisions in that field; recalls that the adoption of the Schengen Agreement represented a step towards greater EU integration and that the principle of freedom of movement for persons must be safeguarded;
prasa veidot vienotu ES imigrācijas politiku un atzinīgi vērtē Komisijas priekšlikumus piedāvāt vairāk likumīgu veidu, kā doties strādāt uz ES; uzsver, ka ir vajadzīga reforma pašreizējā Zilo karšu sistēmā (to paplašinot, lai aptvertu daudz lielāku skaitu darbavietu un profesiju); norāda, ka darba devēji ES kļūst arvien vairāk atkarīgi no tiem darbiniekiem, kuru izcelsmes valsts nav Eiropā un kuri ierodas ES, lai strādātu tādās jomās kā lauksaimniecība, dārzkopība, tūrisms, vecāku cilvēku aprūpe un kopšana, jo arvien mazāk un mazāk ES pilsoņu ir pieejami darbam šajās jomās; uzskata, ka Komisijas priekšlikumā par sezonas darba ņēmējiem ir jānodrošina šiem darba ņēmējiem, kuri bieži ir neaizsargāti un apdraudēti, labāki apstākļi un drošs tiesiskais statuss, lai aizsargātu viņus no ekspluatācijas;
Calls for a common EU immigration policy and welcomes the Commission's proposals to open up more legal ways of coming to the EU to work; stresses the need for a reform of the current Blue Card system (by expanding it to cover a far greater number of jobs and professions); notes that employers in the EU are increasingly dependent on people from countries outside Europe coming to the EU to take up jobs in sectors such as agriculture, horticulture, tourism, caring for the elderly and nursing, as fewer and fewer EU citizens are available to work in those sectors; believes that the Commission's proposal on seasonal workers needs to provide those workers, who are often vulnerable and exposed, with better conditions and a secure legal status in order to protect them from exploitation;
MVU, jauninājumi un pētniecība un izstrāde
SMEs, innovation and R&D
atzīst sociālās ekonomikas (trešā sektora) nozīmi Eiropā un tā nozīmību jauninājumu veicināšanā; uzsver nepieciešamību pēc stratēģiskas, videi saudzīgas un resursefektīvas publiskā iepirkuma politikas Eiropā, lai atbalstītu līdzvērtīgu un konkurētspējīgu jauninājumu nozari;
Recognises the role of the social economy (third sector) in Europe and its significance in fostering innovation; emphasises the need to have strategic green and resource-efficient public procurement policies in Europe in order to support an equal and competitive innovation sector;
mudina Eiropas līmenī piešķirt vadošu lomu EIB un EIF finansējuma nodrošināšanā MVU, izmantojot racionālākas un skaidrākas procedūras un tādējādi strādājot sadarbībā ar dalībvalstu finanšu iestādēm un izvairoties no tādu sistēmu izveides, kas ir līdzīgas valstu līmenī jau pastāvošām struktūrām, lai MVU varētu viegli atrast piemērotu starta punktu; iesaka EIB un/vai EIF izmantot kā filtru, galveno uzmanību pievēršot prioritārajām nozarēm saskaņā ar stratēģiju “Eiropa 2020”, stiprinot ekonomiku, nodarbinātību, vides ilgtspējību un resursefektivitāti, uzņemoties mentora lomu īpaši izraudzītām MVU grupām un iesaistoties diskusijās ar bankām un to riska pārvaldības grupām, lai palīdzētu MVU saņemt ilgtermiņa aizdevumus; prasa pilnībā izmantot EIB iespējas nodrošināt finansējumu;
Urges giving the EIB and the EIF a leading role at the European level in freeing up funds for SMEs by using more streamlined and clearer procedures, thereby working with the financial institutions of the Member States and avoiding the establishment of schemes parallel to already existing structures at national level, so that SMEs can easily find their accustomed point of entry; recommends that the EIB/EIF should act as a filter, focusing on the priority sectors within the Europe 2020 strategy strengthening the economy, employment, environmental sustainability and resource efficiency, acting as a mentor to selected groups of SMEs, and taking part in discussions with banks and their risk management teams with a view helping SMEs to obtain long-term loans; calls for full use to be made of the EIB's capacity to provide funding;