natgillin/translations-raw huggingface dataset:
– ņemot vērā domas, apziņas un reliģijas brīvību, tiesības uz izglītību un diskriminācijas aizliegumu, kuru aizsardzību nodrošina starptautiskie un Eiropas cilvēktiesību un pamatbrīvību juridiskie instrumenti, jo īpaši Eiropas Cilvēktiesību konvencijas 9. un 14. pants, šīs konvencijas 1. protokola 2. pants un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 10., 14. un 21. pants,
– having regard to freedom of thought, conscience and religion, the right to education and the prohibition of discrimination, as protected by international and European human rights and fundamental freedoms instruments, and notably by Articles 9 and 14 of the European Convention on Human Rights (ECHR), Article 2 of Protocol No 1 thereto and Articles 10, 14 and 21 of the Charter of Fundamental Rights of the European Union,
– cita starpā ņemot vērā Eiropas Cilvēktiesību tiesas spriedumu lietā Lautsi pret Itāliju,
– having regard, inter alia , to the judgment of the European Court of Human Rights in the case of Lautsi v. Italy,
– ņemot vērā Lisabonas līgumu un to, ka ES nākotnē pievienosies Eiropas Cilvēktiesību konvencijai,
– having regard to the Treaty of Lisbon and the future accession of the EU to the ECHR,
A. tā kā Eiropas Cilvēktiesību tiesa spriedumu lietā Lautsi pret Itāliju pieņēma, pamatojoties uz Eiropas Cilvēktiesību konvenciju, kuru parakstījušas visas ES dalībvalstis, tostarp arī Itālija;
A. whereas the Lautsi v. Italy judgment was handed down by the European Court of Human Rights on the basis of the ECHR, to which all EU Member States, including Italy, are Signatory Parties,
B. tā kā saskaņā ar Kopenhāgenas kritērijiem pievienošanās Eiropas Cilvēktiesību konvencijai ir viens no priekšnoteikumiem līdzdalībai Eiropas Savienībā un tā kā ES starptautisko dialogu veido, pamatojoties uz cilvēktiesībām, cita starpā uz Eiropas Cilvēktiesību konvenciju un Pamattiesību hartu;
B. whereas, in accordance with the Copenhagen criteria, being a Party to the ECHR is a precondition for membership of the European Union, and whereas the EU bases its international human rights dialogue inter alia on the ECHR and the Charter of Fundamental Rights,
C. tā kā Eiropas Savienības Pamattiesību harta ir izstrādāta, pamatojoties uz Eiropas Cilvēktiesību konvenciju un attiecīgo tiesu praksi, un tā ir saistoša visām ES dalībvalstīm saskaņā ar ES līguma 6. panta 1. punktu, kurā noteikts: „Savienība atzīst tiesības, brīvības un principus, kas izklāstīti 2000. gada 7. decembra Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, kura pielāgota Strasbūrā, 2007. gada 12. decembrī, un šai Hartai ir tāds pats juridiskais spēks kā Līgumiem” ;
C. whereas the Charter of Fundamental Rights of the European Union has been drafted on the basis of the ECHR and its case-law, and whereas it is binding on all EU Member States pursuant to Article 6(1) TEU, which states: ‘The Union recognises the rights, freedoms and principles set out in the Charter of Fundamental Rights of the European Union of 7 December 2000, as adopted at Strasbourg, on 12 December 2007, which shall have the same legal value as the Treaties’ ,
D. tā kā Eiropas Cilvēktiesību konvencijā ir pilnībā ievērots subsidiaritātes princips, jo Eiropas Cilvēktiesību tiesa rīkojas tikai pēc tam, kad ir pilnībā izsmeltas pārsūdzības iespējas valsts līmenī, un tikai tad, ja valsts, kas parakstījusi Konvenciju, neievēro Konvencijā un tās protokolos pasludinātās cilvēktiesības un pamatbrīvības;
D. whereas the ECHR is entirely consistent with the subsidiarity principle, since the European Court of Human Rights intervenes only after internal appeals have been exhausted and only when a State Party to the Convention violates the human rights and fundamental freedoms promulgated in the Convention and its Protocols,
E. tā kā Eiropas Cilvēktiesību konvencijā ir paredzēti pārsūdzības mehānismi un Itālija ir izmantojusi iespēju iesniegt pārsūdzību izskatīšanai Eiropas Cilvēktiesību tiesas Lielajā palātā, prasot pārskatīt spriedumu;
E. whereas the ECHR provides for appeal mechanisms, and whereas Italy has taken advantage of this possibility by appealing to the Grand Chamber of the European Court of Human Rights for a review of the judgment,
F. tā kā Līguma par Eiropas Savienību 6. panta 3. punktā ir noteikts: „Pamattiesības, kas garantētas Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijā un kas izriet no dalībvalstu kopīgajām konstitucionālajām tradīcijām, ir Savienības tiesību vispārīgo principu pamats” ;
F. whereas the Treaty of the European Union stipulates in Article 6(3) that ‘Fundamental rights, as guaranteed by the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms and as they result from the constitutional traditions common to the Member States, shall constitute general principles of the Union's law’,
G. tā kā saskaņā ar ES līguma 6. panta 2. punktu ES atzīst Eiropas Cilvēktiesību konvencijas un Eiropas Cilvēktiesību tiesas prakses svarīgo nozīmi, jo „Savienība pievienojas Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijai” , tā garantējot, ka ES savās kompetences jomās nepārkāpj Eiropas Cilvēktiesību konvenciju,
G. whereas, on the basis of Article 6(2) TEU, the EU recognises the importance of the ECHR and of the jurisprudence of the European Court of Human Rights, as ‘the Union shall accede to the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms’, thereby ensuring that, where it has competence, the EU does not violate the ECHR,
4. aicina dalībvalstis ievērot tiesības uz domas, apziņas un reliģijas brīvību un pilnībā atzīt un cienīt reliģisko simbolu konfesionālo nozīmību un to būtību;
Calls on the Member States to respect the right to freedom of thought, conscience and religion and to fully recognise and respect the confessional relevance and nature of religious symbols;
15.12.2009 B7-0276/2009 REZOLŪCIJAS PRIEKŠLIKUMS iesniegts, pamatojoties uz jautājumu B7‑0238/2009 , uz ko sniedz mutisku atbildi,
15.12.2009 B7-0276/2009 MOTION FOR A RESOLUTION further to Question for Oral Answer B7‑0238/2009
par cilvēktiesībām, reliģiskiem simboliem un subsidiaritāti
on human rights, religious symbols and subsidiarity
PE432.860v01-00 B7‑0276/2009 Eiropas Parlamenta rezolūcija par cilvēktiesībām, reliģiskiem simboliem un subsidiaritāti
PE432.860v01-00 B7‑0276/2009 European Parliament resolution on human rights, religious symbols and subsidiarity
– ņemot vērā domas, apziņas un reliģijas brīvību, tiesības uz izglītību un diskriminācijas aizliegumu, kuru aizsardzību nodrošina Eiropas Cilvēktiesību konvencijas 9. un 14. pants, šīs konvencijas 1. protokola 2. pants un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 10., 14. un 21. pants,
– having regard to freedom of thought, conscience and religion, the right to education and the prohibition of discrimination, as protected by Articles 9 and 14 of the European Convention on Human Rights (ECHR), Article 2 of Protocol No 1 thereto and Articles 10, 14 and 21 of the Charter of Fundamental Rights of the European Union,
– ņemot vērā Eiropas Cilvēktiesību tiesas spriedumu lietā Lautsi pret Itāliju,
– having regard to the judgment of the European Court of Human Rights in the case of Lautsi v. Italy,
– ņemot vērā 2009. gada 4. decembra jautājumu Komisijai par subsidiaritātes principa aizsardzību ( O-0152/2009 – B7/0238),
– having regard to the question of 4 December 2009 to the Commission on defence of the principle of subsidiarity ( O-0152/2009 – B7/0238),
A. tā kā Līguma par Eiropas Savienību (LES) 6. panta 3. punkts paredz, ka "pamattiesības, ko nodrošina Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencija un kas izriet no dalībvalstu kopīgajām konstitucionālajām tradīcijām, veido vispārīgos Savienības tiesību principus";
A. whereas Article 6(3) of the Treaty on European Union (TEU) states that 'fundamental rights, as guaranteed by the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms and as they result from the constitutional traditions common to the Member States, shall constitute general principles of the Union's law',
B. tā kā, pamatojoties uz LES, ES atzīst Eiropas Cilvēktiesību konvencijas un Eiropas Cilvēktiesību tiesas prakses nozīmi;
B. whereas, on the basis of Article 6(2) of the TEU, the EU recognises the importance of the ECHR and of the case law of the European Court of Human Rights,
C. tā kā Eiropas Savienības Cilvēktiesību harta tika izstrādāta, pamatojoties uz Eiropas Cilvēktiesību konvencijas tekstu un acquis , un tā kā tā ir saistoša ES dalībvalstīm, pamatojoties uz LES 6. panta 1. punktu, kas paredz, ka "Savienība atzīst tiesības, brīvības un principus, kas izklāstīti 2000. gada 7. decembra Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, kura pielāgota Strasbūrā, 2007. gada 12. decembrī, un šai Hartai ir tāds pats juridiskais spēks kā Līgumiem”;
C. whereas the European Charter of Fundamental Rights was drafted on the basis of the ECHR text and acquis, and whereas it is binding on EU Member States on the basis of Article 6(1) of the TEU, which states that 'the Union recognises the rights, freedoms and principles set out in the Charter of Fundamental Rights of the European Union of 7 December 2000, as adapted at Strasbourg, on 12 December 2007, which shall have the same legal value as the Treaties',
D. tā kā Lisabonas līgums paredz, ka "Savienība pievienojas Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijai", tādējādi nodrošinot, ka ES savās kompetences jomās nepārkāpj Eiropas Cilvēktiesību konvenciju;
D. whereas the Treaty of Lisbon lays down that 'the Union shall accede to the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms', thereby ensuring that the EU, in its area of competences, does not violate the ECHR,
E. tā kā pievienošanās Eiropas Cilvēktiesību konvencijai ir priekšnoteikums dalībai ES, kā tas noteikts Kopenhāgenas kritērijos; tā kā ES starptautiskajā dialogā par cilvēktiesībām balstās uz Eiropas Cilvēktiesību konvenciju un Pamattiesību hartu,
E. whereas accession to the ECHR is a precondition for membership of the EU, as laid down by the Copenhagen criteria; whereas the EU bases its international dialogue on human rights on the ECHR and the Charter of Fundamental Rights,
1. pauž atbalstu baznīcas un valsts nošķiršanai, domas, apziņas un reliģijas brīvībai, tiesībām uz izglītību un diskriminācijas aizliegumam, kas ir ES pamatvērtības;
States its attachment to the principle of separation of church and state, freedom of thought, conscience and religion, the right to education and the prohibition of discrimination as core values of the EU;
5. norāda, ka dalībvalstīm, pamatojoties uz subsidiaritātes principu, ir jāievēro un jāīsteno cilvēktiesības un pamatbrīvības jau valsts līmenī, kā tas noteikts Eiropas Cilvēktiesību konvencijā un Pamattiesību hartā;
Points out that Member States, on the basis of the principle of subsidiarity, must respect and apply human rights and fundamental freedoms as enshrined in the ECHR and in the Charter of Fundamental Rights at national level too;
7. uzskata, ka Eiropas Cilvēktiesību tiesai ir jādarbojas pilnīgi neatkarīgi un ka tās nolēmumi ir jāapstrīd tiesā, nevis uz politiskās skatuves;
Considers that the European Court of Human Rights must operate in full independence and that its rulings must be challenged in court, not in the political arena;
15.12.2009 B7-0277/2009 REZOLŪCIJAS PRIEKŠLIKUMS iesniegts, pamatojoties uz jautājumu B7‑0238/2009 , uz kuru jāsniedz mutiska atbilde,
15.12.2009 B7-0277/2009 MOTION FOR A RESOLUTION further to Question for Oral Answer B7‑0238/2009
PE432.861v01-00 B7‑0277/2009 Eiropas Parlamenta rezolūcija par subsidiaritātes principa aizsardzību
PE432.861v01-00 B7‑0277/2009 European Parliament resolution on defence of the principle of subsidiarity
– ņemot vērā to, ka ES nākotnē pievienosies Eiropas Cilvēktiesību konvencijai,
– having regard to the EU’s future accession to the European Convention on Human Rights (ECHR),
A. tā kā Eiropas Cilvēktiesību tiesa spriedumu lietā Lautsi pret Itāliju pieņēma, pamatojoties uz Eiropas Cilvēktiesību konvenciju, kuru visas ES dalībvalstis, tostarp arī Itālija, ir parakstījušas un kurai tās ir brīvprātīgi pievienojušās;
A. whereas the Lautsi v. Italy judgment was issued by the European Court of Human Rights on the basis of the ECHR, to which all the EU Member States, including Italy, are parties and have acceded spontaneously,
B. tā kā saskaņā ar Kopenhāgenas kritērijiem pievienošanās Eiropas Cilvēktiesību konvencijai ir viens no priekšnoteikumiem līdzdalībai Eiropas Savienībā;
B. whereas accession to the ECHR is a prerequisite for EU membership, in keeping with the Copenhagen criteria,
C. tā kā Eiropas Cilvēktiesību konvencijā ir pilnībā ievērots subsidiaritātes princips, jo Eiropas Cilvēktiesību tiesa rīkojas tikai pēc tam, kad ir pilnībā izsmeltas pārsūdzības iespējas valsts līmenī, un tikai tad, ja valsts, kas pievienojusies Konvencijai, neievēro pašas parakstītajā Konvencijā noteiktās cilvēktiesības un pamatbrīvības;
C. whereas the ECHR fully respects the subsidiarity principle, since the European Court on Human Rights intervenes only once internal avenues of appeal have been exhausted and only when a State Party to the Convention fails to respect the human rights and fundamental freedoms enshrined in the Convention to which it is a signatory,
D. tā kā saskaņā ar ES līguma 6. panta 2. punktu ES atzīst Eiropas Cilvēktiesību konvencijas un Eiropas Cilvēktiesību tiesas prakses svarīgo nozīmi un tā kā minētajā pantā ir noteikts, ka „Savienība pievienojas Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijai” , tā garantējot, ka ES savā kompetences jomā nepārkāpj Eiropas Cilvēktiesību konvenciju;
D. whereas, on the basis of Article 6(2) TEU, the EU recognises the importance of the ECHR and of the case-law of the European Court of Human Rights, and whereas that article provides that ‘ t he Union shall accede to the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms’ , thereby ensuring that the EU does not violate the ECHR within its sphere of competence,
E. tā kā valsts iestāžu neitralitāte nav pretrunā reliģijas brīvībai, bet ir viens no plurālismam nepieciešamiem priekšnoteikumiem,
E. whereas the neutrality of public authorities does not interfere with freedom of religion, but is a necessary prerequisite for pluralism,
4. norāda, ka tas ir ES dalībvalstu valsts, starptautiska un Eiropas līmeņa juridisks pienākums nodrošināt Eiropas Cilvēktiesību tiesas spriedumu izpildi, un aicina dalībvalstis ievērot minētās tiesas spriedumu un nodrošināt, ka reliģiski simboli netiek izvietoti sabiedrisku iestāžu telpās;
Points out that EU Member States have an internal, international and European legal obligation to apply the judgments of the European Court of Human Rights, and calls on the Member States to abide by the latter’s ruling and ensure that religious symbols are not displayed in premises used by public authorities;
15.12.2009 B7-0278/2009 REZOLŪCIJAS PRIEKŠLIKUMS iesniegts, pamatojoties uz jautājumu B7‑0238/2009 , uz ko sniedz mutisku atbildi,
15.12.2009 B7-0278/2009 MOTION FOR A RESOLUTION further to Question for Oral Answer B7‑0238/2009
PE432.862v01-00 B7‑0278/2009 Eiropas Parlamenta rezolūcija par subsidiaritātes principa aizsardzību
PE432.862v01-00 B7‑0278/2009 European Parliament resolution on defence of the principle of subsidiarity
– ņemot vērā Eiropas Savienības Pamattiesību hartu un Eiropas Cilvēktiesību konvenciju,
– having regard to the Charter of Fundamental Rights of the European Union and the European Convention on Human Rights (ECHR),
– ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienību 2., 5. un 6. pantu,
– having regard to Articles 2, 5 and 6 of the Treaty on European Union,
1. atgādina, ka dalībvalstīm, pamatojoties uz subsidiaritātes principu, ir jāievēro un jāīsteno cilvēktiesības un pamatbrīvības jau valsts līmenī, kā to jau noteikusi Eiropas Cilvēktiesību tiesa un kā tas paredzēts Pamattiesību hartā;
Recalls that the Member States, on the basis of the principle of subsidiarity, are required to respect and apply human rights and fundamental freedoms as already enshrined in the ECHR and in the Charter of Fundamental Rights at national level;
5. uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei, Komisijai, dalībvalstu valdībām un parlamentiem un Eiropas Padomei.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission, the parliaments and governments of the Member States and the Council of Europe.
14.12.2009 B7-0279/2009 REZOLŪCIJAS PRIEKŠLIKUMS iesniegts saskaņā ar Reglamenta 120. pantu
14.12.2009 B7-0279/2009 MOTION FOR A RESOLUTION pursuant to Rule 120 of the Rules of Procedure
par budžeta termiņa vidusposma pārskatu attiecībā uz prioritāriem projektiem, kas saistīti ar ES finansējumu enerģētikas nozarē
on the mid-term budget review of the priority projects regarding EU funding in the field of energy
PE432.863v01-00 B7‑0279/2009 Eiropas Parlamenta rezolūcijas priekšlikums par budžeta termiņa vidusposma pārskatu attiecībā uz prioritāriem projektiem, kas saistīti ar ES finansējumu enerģētikas nozarē
PE432.863v01-00 B7‑0279/2009 Motion for a European Parliament resolution on the mid-term budget review of the priority projects regarding EU funding in the field of energy
– ņemot vērā ES līguma 249. un 175. pantu,
– having regard to Articles 249 and 175 of the Treaty on European Union,
– ņemot vērā Regulu (EK) Nr. 397/2009, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1080/2006 par Eiropas Reģionālās attīstības fondu,
– having regard to Regulation (EC) No 397/2009 amending Regulation (EC) No 1080/2006 on the European Regional Development Fund,
A. tā kā ēku sektors ir galvenais enerģijas patērētājs un vislielākais CO 2 emisiju veidotājs, jo uz šo nozari attiecināmi 40 % Eiropas Savienībā reģistrēto CO 2 emisiju;
A. whereas the buildings sector consumes more energy and emits more CO 2 than any other, accounting as it does for 40% of the EU's CO 2 emissions,
B. tā kā enerģijas patēriņa samazināšana šajā sektorā ļautu mazināt enerģijas pieprasījumu, atkarību no importa un ietekmi uz klimatu, kā arī izraisītu enerģijas izmaksu pazemināšanos un nodarbinātības pieaugumu un veicinātu vietējo attīstību;
B. whereas to reduce energy consumption in the buildings sector also means reducing energy requirements, reliance on imports and climate change impact, and leads to lower energy bills, more jobs and the stimulation of local development,
2. lūdz dalībvalstis pēc iespējas vairāk izmantot pastāvošos finanšu instrumentus, lai no 2014. gada darbotos Eiropas finansēšanas sistēma ēku, jo īpašo dzīvojamo ēku, energoefektivitātes palielināšanai.
Calls on the Member States to make maximum use of the existing financial instruments so as to ensure an increase as of 2014 in EU funding for improving the energy efficiency of buildings, and, especially, of housing.
15.12.2009 B7-0280/2009 REZOLŪCIJAS PRIEKŠLIKUMS iesniegts saskaņā ar Reglamenta 120. pantu
15.12.2009 B7-0280/2009 MOTION FOR A RESOLUTION pursuant to Rule 120 of the Rules of Procedure
par ieguldījumiem modernā un ilgtspējīgā transporta infrastruktūrā svarīgākajiem Eiropas ceļiem
on investment in modern and sustainable transport infrastructures on the main European routes
PE432.864v01-00 B7‑0280/2009 Rezolūcijas priekšlikums par ieguldījumiem modernā un ilgtspējīgā transporta infrastruktūrā svarīgākajiem Eiropas ceļiem
PE432.864v01-00 B7‑0280/2009 Motion for a European Parliament resolution on investment in modern and sustainable transport infrastructures on the main European routes
– ņemot vērā Iestāžu nolīgumu 2007.–2013. gadam un Regulu 680/2007/EK,
– having regard to the interinstitutional agreement for 2007-2013 and to Regulation EC/680/2007,
– ņemot vērā dokumentu COM(2007)135,
– having regard to Commission document COM(2007)135,
A. atgādinot, ka transporta nozare sniedz būtisku ieguldījumu ES ekonomikas attīstībā, kā arī ekonomiskajā un sociālajā kohēzijā, ka tajā strādā 5 % darbaspēka, ka tā aptver 7 % no Eiropas IKP un ka ieguldījumi ilgtspējīgā transporta infrastruktūrā veicina ekonomikas augšupeju un rada darba vietas;
A. whereas the transport sector makes a significant contribution to economic development and economic and social cohesion in the EU, accounting for 5% of the Union's workforce and 7% of its GDP, while investment in sustainable transport infrastructures stimulates the economy and creates jobs,
B. tā kā budžeta dotācijas TEN-T sasniedz EUR 8,013 miljardus 2007.–2013. gadam un tā kā atlikušais 2010.–2013. gada budžets ir neliels;
B. having regard to the budget allocation of EUR 8 013 billion for the TEN-T for 2007-2013 and the minimal sums that remain for 2010-2013,
C. tā kā TEN-T projekti kavējas, jo dažas dalībvalstis nav sniegušas pietiekamu līdzfinansējumu;
C. whereas the TEN-T projects have been delayed thanks to insufficient funding by the Member States in the context of national cofinancing,
3. aicina Komisiju un dalībvalstis 2010.gadā veikt finanšu shēmas vidusposma pārskatu un novērtēt struktūrfondu izmantošanas noteikumus, lai pārskatītu darbības programmas ar mērķi uzlabot struktūrfondu apgūšanu transporta nozarē.
Calls on the Commission and the Member States, in 2010 and in the context of the mid-term review of the financial perspective and the assessment of the utilisation of the Structural Funds, for the revision of the operational programmes in order to maximise the flow of EU funds to the transport sector.
13.1.2010 B7-0021/2010 REZOLŪCIJAS PRIEKŠLIKUMS Noslēdzot debates par paziņojumu, ko izteicis Savienības augstais pārstāvis ārlietās un drošības politikas jautājumos,
13.1.2010 B7-0021/2010 MOTION FOR A RESOLUTION to wind up the debate on the statement by the High Representative for Foreign Affairs and Security Policy
par situāciju Jemenā
on the situation in Yemen
PE432.869v01-00 B7‑0021/2010 Eiropas Parlamenta rezolūcija par situāciju Jemenā
PE432.869v01-00 B7‑0021/2010 European Parliament resolution on the situation in Yemen
– ņemot vērā Padomes 2009. gada 27. oktobra secinājumus par Jemenu,
– having regard to the Council Conclusions of 27 October 2009 on Yemen,
– ņemot vērā 2009. gada 27. oktobrī Eiropas Savienības vārdā pieņemto prezidentvalsts deklarāciju par drošības situācijas pasliktināšanos Jemenā,
– having regard to the declaration by the Presidency on behalf of the European Union of 27 October 2009 on the deteriorating security situation in Yemen,
– ņemot vērā Eiropas Kopienas stratēģijas dokumentu par Jemenu laikposmam no 2007. līdz 2013. gadam,
– having regard to the European Community Strategy Paper for Yemen for the period 2007-2013,
– ņemot vērā paziņojumu, ar kuru delegācijas attiecībām ar Persijas līča valstīm, tostarp ar Jemenu, priekšsēdētāja pienākumu izpildītājs Tobias Pflüger nāca klajā pēc delegācijas prezidija vizītes 2009. gada 22.–25. februārī,
– having regard to the statement by Tobias Pflüger, acting chair of its Delegation for relations with the Gulf States, including Yemen, issued after the visit by the delegation Bureau to Yemen from 22 to 25 February 2009,
A. tā kā Nigērijas terorists Umar Farouk Abdulmutallab , kurš 2009. gada 25. decembrī virs Detroitas mēģināja uzspridzināt lidmašīnu, tika apmācīts al-Qa'ida nometnē Jemenā;
A. whereas Umar Farouk Abdulmutallab, the Nigerian terrorist who tried to blow up an aeroplane over Detroit on 25 December 2009, was trained at a Yemeni al-Qa'ida camp,
B. tā kā turpmāka drošības situācijas pasliktināšanās Jemenā var sniegt teroristiem un nemiernieku grupējumiem reģionā, jo īpaši al-Qa'ida , drošu patvērumu, kur plānot, organizēt un atbalstīt turpmākās teroristu darbības;
B. whereas a further deterioration in the security situation in Yemen may offer terrorist and insurgent groups in the region, particularly al-Qa'ida, a safe haven in which to plan, organise and support subsequent terrorist operations,