natgillin/translations-raw huggingface dataset:
tā kā ES līmenī jāveic turpmāki un stingrāki pasākumi korupcijas apkarošanai, lai nodrošinātu, ka ES iestādes visur un visos līmeņos ir no tās pasargātas, un tā kā Parlamentam ir jāmācās no nesenās negatīvās pieredzes un jāizstrādā noteikumi par Eiropas Parlamenta deputātu un darbinieku attiecībām ar lobijiem un interešu grupām, tostarp noteikumi par pastiprinātu pārredzamību;
whereas further and more stringent measures against corruption should be taken at EU level to ensure that EU institutions are immune from it, at all levels and everywhere, and whereas Parliament should learn from recent negative experiences by drawing up rules, including rules providing for enhanced transparency, on the relations of MEPs and Parliament's staff with lobbyists and interest groups,
tā kā, lai garantētu demokrātiskas politiskās sistēmas atbildību un leģitimitāti, pilsoņiem ir tiesības zināt, kā viņu pārstāvji rīkojas, kad ir ievēlēti vai iecelti publiskās struktūrās vai pārstāv dalībvalsti Eiropas vai starptautiskā līmenī (atbildības princips), kā darbojas lēmumu pieņemšanas process (tostarp dokumenti, grozījumi, grafiks, iesaistītie dalībnieki, balsojumi utt.), kā tiek piešķirti un izlietoti publiskie līdzekļi un kādi rezultāti tiek sasniegti (finansējuma izsekojamības princips);
whereas, in order to guarantee the accountability and legitimacy of a democratic political system, citizens have a right to know how their representatives act, once elected or appointed to public bodies or representing the Member States at European or international level (principle of accountability), how the decision-making process works (including documents, amendments, timetable, players involved, votes cast, etc), and how public money is allocated and spent, and with what results (principle of traceability of funds),
tā kā pašreizējā Regula (EK) Nr. 1049/2001 nesniedz skaidru definīciju attiecībā uz vairākiem svarīgiem jautājumiem, piemēram, dalībvalstu veto tiesībām, “telpas pārdomām” ierobežošanu, skaidrām un sašaurinātām izņēmumu definīcijām, dokumentu klasificēšanu un līdzsvaru starp pārredzamību un datu aizsardzību;
whereas the current Regulation (EC) No 1049/2001 does not provide clear definitions of several important issues, such as Member States' veto right, limitations of the ‘space to think’, clear and narrow definition of the exceptions, classification of documents, and equilibrium between transparency and data protection,
tā kā ES līdz ar Lisabonas līguma stāšanos spēkā ir ieguvusi jaunu kompetenci krimināltiesību (LESD 82. un 83. pants) un policijas sadarbības jomā; tā kā šāda jauna kompetence var ietekmēt cilvēka pamattiesības un uzsvērt atvērtākas likumdošanas procedūras nepieciešamību;
whereas with the entry into force of the Lisbon Treaty the EU acquired new competences in the fields of criminal law (Articles 82 and 83 TFEU) and police cooperation; whereas such new competences could affect basic human rights and highlight the need for a more open legislative procedure,
tā kā ar LESD 15. pantu un Pamattiesību hartas 42. pantu tiek ieviests plašs skaidrojums jēdzienam “dokuments”, kas nozīmē informāciju neatkarīgi no tās pasniegšanas veida;
whereas Article 15 TFEU and Article 42 of the Charter of Fundamental Rights introduce a broad notion of the term ‘document’ which covers information whatever its medium of storage,
tā kā Regula (EK) Nr. 1049/2001 netiek piemērota vienādi, jo statistika liecina par atšķirībām dažādu iestāžu starpā; tā kā 2009. gada ziņojumos ietvertie kvantitatīvie dati attiecībā uz Regulas (EK) Nr. 1049/2001 piemērošanu, ko īsteno ES iestādes, liecina par vispārēju atteikumu skaita un procentuālās attiecības samazinājumu līdz 12 % 2010. gadā 9 %.
whereas the application of Regulation (EC) No 1049/2001 is not uniform as statistics show a variation between different institutions; whereas quantitative data contained in the Annual Reports for 2009 in relation to the application of Regulation (EC) No 1049/2001 by the EU institutions suggest a general decrease in the number and rate of refusals, to 12 % 9 % in 2010.
(2008. gadā 16 %) Parlamentā (33 gadījumi), 22,5 % 36,1 %, neskaitot daļēji publiskotos dokumentus.
(16 % in 2008) in Parliament (33 cases), 22.5 % 36.1 % without the partially disclosed documents.
(2008. gadā 28 %) Padomē (2254 gadījumi) un 11,65 % (2008. gadā 13,99 %) Komisijā (589 gadījumi), turklāt atteikumu iemesli dažādās ES iestādēs 2009. gadā bija atšķirīgi; viens no visbiežāk izmantotajiem izņēmumiem bija lēmumu pieņemšanas procesa aizsardzība (Parlamentā 39,47 % 2010. gadā 37 %.
(28 % in 2008) in the Council (2254 cases) and 11.65 % (13.99 % in 2008) in the Commission (589 cases), while reasons for refusal varied among EU institutions in 2009, one of the most used exceptions being the protection of the decision-making process (Parliament (39.47 % 37 % in 2010.
, Padomē 39,2 % 2010. gadā 33 % attiecībā uz sākotnējiem pieteikumiem.
), Council (39.2 % for initial applications) 33 % in 2010 for initial applications.
(attiecībā uz sākotnējiem pieteikumiem) un Komisijā 26 % Pārējie galvenie iemesli atteikumam 2009. gadā bija šādi: attiecībā uz Eiropas Parlamentu privātuma aizsardzība (26 %) un aizsardzība pārbaužu, izmeklēšanas un revīzijas nolūkā (15 %), attiecībā uz Padomi (sākotnējie pieteikumi) sabiedrības interešu aizsardzība saistībā ar starptautiskajām attiecībām (22 %), valsts drošību (5,6 %), aizsardzību un militāro jomu (3,5 %), un attiecībā uz Komisiju (sākotnējie pieteikumi) pārbaužu aizsardzība (27,6 %) un komerciālo interešu aizsardzība (13,99 %).
, and Commission (26 %)) Other main reasons in 2009 were: for the European Parliament the protection of privacy (26 %) and protection of the purpose of inspections, investigations and audits (15 %), for the Council (initial applications) the protection of public interests as regards international relations (22.7 %), public security (5.6 %), and defence and military matters (3,5 %), and for the Commission (initial applications) the protection of inspections (27.6 %) and of commercial interests (13,99 %).
tā kā Vispārējā tiesa lietā
whereas the General Court in the case
2011. gada 7. jūnija spriedums lietā T-471/08
Judgment of 7 June 2011 in case T-471/08,
anulēja Eiropas Parlamenta lēmumu, ar kuru tika liegta piekļuve Iekšējās revīzijas dienesta 2008. gada 9. janvāra ziņojumam “Parlamentārās palīdzības piemaksas revīzija”;
annulled the decision of the European Parliament refusing access to an Internal Audit Service report of 9 January 2008 entitled ‘Audit of the Parliamentary Assistance Allowance’,
tā kā attiecībā uz slepeniem dokumentiem Komisija un Parlaments 2009. gadā savos reģistros nav iekļāvuši nevienu šādu dokumentu, bet Padome savā reģistrā iekļāvusi 157 dokumentus, kas klasificēti kā “KONFIDENCIĀLI” (CONFIDENTIEL UE) vai “SLEPENI” (SECRET UE), no kopumā 445 šādi klasificētiem dokumentiem;
whereas, as regards sensitive documents, in 2009 the Commission and Parliament did not enter any such documents in their registers, while the Council entered 157 sensitive documents classified ‘CONFIDENTIEL UE’ or ‘SECRET UE’ out of 445 documents classified in that way,
tā kā Regula (EK) Nr. 1049/2001 paredz iestādēm pienākumu apsvērt daļējas piekļuves dokumentam piešķiršanu, ja izņēmumi attiecas tikai uz kādu tā daļu; tā kā piešķirtā daļējā piekļuve bieži vien ir pārāk ierobežota un attiecas vienīgi uz dokumentu nosaukumu vai ievaddaļu, taču piekļuve būtiskajai daļai ir liegta;
whereas Regulation (EC) No 1049/2001 establishes an obligation for the institutions to consider partial access to a document if only some parts of it are covered by an exception; whereas the partial access granted is often unduly limited and only extends to the title or the introductory paragraphs of the documents, while access to the substantive paragraphs is denied,
tā kā Pamattiesību hartas 41. pants nosaka “ikvienas personas tiesības piekļūt materiāliem, kas uz to attiecas, ievērojot konfidencialitātes, kā arī profesionālā noslēpuma un komercnoslēpuma likumīgas aizsardzības apsvērumus”; un tā kā pastāv ievērojami trūkumi šo tiesību īstenošanā, kas rada nepieciešamību pēc publiskās piekļuves noteikumiem, lai piešķirtu personām piekļuvi materiāliem, kas uz tām attiecas;
whereas Article 41 of the Charter of Fundamental Rights establishes ‘the right of every person to have access to his or her file, while respecting the legitimate interests of confidentiality and of professional and business secrecy’; and whereas serious gaps in the implementation of this right persist, which creates pressure to invoke rules of public access to gain access to one's own file,
tā kā LESD 15. pantā skaidri paredzēts pienākums visām Savienības iestādēm, struktūrām, birojiem un aģentūrām darboties iespējami atklāti; tā kā šis pienākums attiecas arī uz komitejām, kas palīdz Komisijai tās uzdevumu izpildē; tā kā šis pienākums nav ievērots Komisijas komiteju standarta reglamentā, kas nosaka, ka visas komiteju diskusijas un dokumenti, kas attiecas uz komiteju procedūru, ir konfidenciāli,
whereas Article 15 TFEU establishes a clear obligation for all Union institutions, bodies, offices and agencies to ‘conduct their work as openly as possible’; whereas this obligation also applies to the committees assisting the Commission in its duties; whereas this obligation is not respected in the Commission's standard rules of procedure for committees, which stipulate that all committee discussions and documents relating to ‘comitology’ procedures are to be confidential;
atgādina, ka pārredzamība ir vispārēja norma, kas līdz ar Lisabonas līguma stāšanos spēkā (un attiecīgi ES Pamattiesību hartas kļūšanu juridiski saistošai) ir kļuvusi par juridiski saistošām pilsoņu pamattiesībām, un tādējādi visiem lēmumiem atteikt piekļuvi dokumentiem jābūt pamatotiem uz skaidri un precīzi definētiem izņēmumiem, pamatoti izskaidrotiem un argumentētiem, lai iedzīvotāji varētu saprast atteikuma iemeslu un efektīvi izmantot pieejamos tiesiskās aizsardzības līdzekļus;
Recalls that transparency is the general rule and that with the Lisbon Treaty (and accordingly, with the acquisition of binding legal force for the EU Charter of Fundamental Rights) it became a legally binding fundamental right of the citizen, so that any decisions denying access to documents must be based on clearly and strictly defined exceptions founded on sound arguments and reasonably explained , allowing citizens to understand the denial and to use the legal remedies available to them effectively;
uzskata, ka ES jābūt par iestāžu pārredzamības un modernas demokrātijas paraugu kā dalībvalstīm, tā arī trešām valstīm;
Considers that the EU should stand at the forefront, providing a model of institutional transparency and modern democracy for the Member States as well as for third countries;
atgādina, ka pārredzamība ir labākais korupcijas, krāpšanas, interešu konfliktu un nepareizas pārvaldības novēršanas veids;
Recalls that transparency is the best way to prevent corruption, fraud, conflicts of interest and mismanagement;
aicina visas ES iestādes, struktūras, birojus un aģentūras, tostarp jaunizveidoto Eiropas Ārējās darbības dienestu, nekavējoties un pilnībā piemērot Regulu (EK) Nr. 1049/2001 atbilstīgi līgumu prasībām un šajā saistībā publiskot gada ziņojumu, kā tas paredzēts Regulas (EK) Nr. 1049/2001 17. pantā;
Calls on all the EU institutions, bodies, offices and agencies, including the newly created European External Action Service, to immediately and fully apply Regulation (EC) No 1049/2001 as required by the Treaties, and to publish in that regard an annual report as required by Article 17 of Regulation (EC) No 1049/2001;
norāda, ka Tiesas, Eiropas ombuda un Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāja, kas galvenokārt pieņem nostāju individuālos gadījumos, iejaukšanās nevar aizvietot likumdošanas darbību attiecībā uz juridisko noteiktību un vienlīdzību likuma priekšā; pauž nožēlu, ka joprojām tiek pārkāpts pat Tiesas ieviestais noteiktais princips, kā to uzskatāmi parāda, piemēram,
Points out that interventions by the Court of Justice, the European Ombudsman and the European Data Protection Supervisor (EDPS), which basically take positions on individual cases, cannot replace legislative activity in terms of legal certainty and equality before the law; regrets that even when the Court of Justice has established a clear principle, as for example in the
lieta par likumdošanas procesa pārredzamību; atkārtoti aicina iestādes ievērot spriedumu
case on legislative transparency, it is still not complied with; consequently repeats its call to institutions to abide by the
lietā par juridisko dienestu atzinumiem, kas izstrādāti saistībā ar likumdošanas procesu; atkārtoti pauž pārliecību, ka likumdevējam ir jāpievēršas problēmām, kas minētas Kopienu Tiesas judikatūrā, un jāatrisina tās, kā arī pilnīgi un plašāk jāīsteno tiesības uz piekļuvi dokumentiem, ievērojot jaunos Līguma grozījumus, kas skaidri nosaka pamattiesības piekļūt dokumentiem;
judgment on legal service opinions drafted in the framework of the legislative process; reaffirms that the legislator must address and overcome the problems highlighted by the Court of Justice jurisprudence and implement the right to access to documents fully and more extensively, in the spirit of the new Treaty modifications which clearly establish a fundamental right of access to documents;
uzskata, ka ir būtiski veikt Regulas (EK) Nr. 1049/2001 pārskatīšanu, lai precizētu dažus tajā ietvertos noteikumus, precīzi definētu un ierobežotu izņēmumu iespējas un nodrošinātu, ka šie izņēmumi neapdraud Līgumos un Hartā paredzētās pārredzamības īstenošanu; uzskata, ka ar šo pārskatīšanu ir jāstiprina tiesības uz piekļuvi dokumentiem, nekādā veidā nemazinot pašreizējos standartus šo tiesību aizsardzībai, un jāņem vērā Tiesas judikatūra; šajā sakarībā uzsver, ka pārskatītajai regulai jābūt vienkāršai un iedzīvotājiem pieejamai, lai sniegtu viņiem iespēju efektīvi izmantot savas tiesības;
Considers it necessary to revise Regulation (EC) No 1049/2001 in order to clarify some of its provisions, precisely define and narrow its exceptions and ensure that these exceptions do not undermine the transparency granted by the Treaties and the Charter; sees that this revision should strengthen the right of access to documents, without in any way reducing the existing standards for the protection of that right, and take into consideration the case-law of the Court of Justice; stresses in this context that the revised Regulation should be simple and accessible to citizens, to enable them to effectively use their right;
atgādina, ka Tiesa lietā
Recalls that the Court of Justice clarified in the case
(lieta C-64/05 P) 2007. gada 18. decembra spriedums lietā C-64/05 P
(case C-64/05 P) Judgment of 18 December 2007 in case C-64/05 P,
ir precizējusi, ka dalībvalstīm nav pilnīgas veto tiesības attiecībā uz tajās izdotajiem dokumentiem, bet gan tikai iespēja izmantot konsultāciju procedūru, kuras mērķis ir novērtēt, vai attiecībā uz tiesībām piekļūt dokumentiem ir piemērojams izņēmums, kas paredzēts Regulā (EK) Nr. 1049/2001
that Member States do not have an absolute veto right regarding documents originating from them, but only the possibility of a consultation procedure, the purpose of which is to assess whether or not an exception to access to documents set out in Regulation (EC) No 1049/2001 is applicable
; uzskata, ka ir vajadzīgs juridisks precizējums, lai nodrošinātu minētās judikatūras pareizu piemērošanu nolūkā izvairīties no vēl arvien pastāvošajiem kavējumiem un diskusijām, kā to pierāda
; considers that a legislative clarification is needed in order to ensure the correct application of this case-law so as to avoid the persisting delays and controversies, as shown by the
atgādina, ka Regulas (EK) Nr. 1049/2001 par slepeniem dokumentiem 9. pants ir kompromiss, kas pēc Lisabonas līguma stāšanās spēkā vairs neatspoguļo jaunas konstitucionālās un juridiskās saistības;
Recalls that Article 9 of Regulation (EC) No 1049/2001 on sensitive documents is a compromise that does not reflect any more the new constitutional and legal obligations after the Lisbon Treaty;
uzsver, ka dokumentu klasificēšana tieši ietekmē pilsoņu tiesības piekļūt dokumentiem; atgādina, ka pašreizējā klasifikācijas sistēma pamatota tikai uz iestāžu nolīgumiem, un tai ir tendence uz pārmērīgu klasificēšanu; aicina izstrādāt kopējus klasificēšanas noteikumus regulas veidā;
Stresses that classification of documents directly affects the citizen's right of access to documents; recalls that the current system of classification functions only on the basis of interinstitutional agreements and is prone to over-classification; calls for common rules of classification in the form of a regulation;
uzsver atbilstošu klasificēšanas noteikumu nozīmi patiesā iestāžu sadarbībā; šajā saistībā atzinīgi vērtē iestāžu nolīgumus attiecībā uz klasifikāciju un piekļuvi dokumentiem, kaut arī tie nevar aizvietot pienācīgu tiesisko pamatu; šajā kontekstā aicina Padomi un Eiropas Arējās darbības dienestu par paraugu izmantot jauno iestāžu nolīgumu starp Parlamentu un Komisiju un steidzami noslēgt tādu pašu līgumu ar Parlamentu;
Stresses the important role of proper classification rules for sincere interinstitutional cooperation; welcomes in that regard interinstitutional agreements on classification and access to documents, although they cannot replace a proper legislative basis; calls in this context on the Council and the European External Action Service to follow the model of the new IIA between Parliament and the Commission and to conclude a similar agreement with Parliament as a matter of urgency;
aicina ES iestādes strādāt pie pārredzamākiem ES noteikumiem par informācijas brīvību, tajos pilnībā ievērojot šajā ziņojumā ietvertos priekšlikumus, jaunāko judikatūru un jaunos Līgumus;
Calls on the EU institutions to work towards more transparent EU rules on freedom of information which take full account of the proposals in this report, recent case-law and the new Treaties;
atgādina, ka Tiesas spriedumā apvienotajās lietās
Recalls that the judgment of the Court of Justice in the joined cases
Zviedrija un Turco/Padome
Sweden and Turco v Council
uzsver, ka, lai gan šis ir precīzi noteikts princips, tas joprojām nav īstenots praksē, kā to pierāda nesenais spriedums
Emphasises that, regardless of this clear principle, this is still not implemented in practice, as shown by the recent judgment in the
Lieta T-452/10
, case T-452/10.
aicina Padomi pārskatīt tās noteikumus un palielināt pārredzamību attiecībā uz darba grupu un iekšējo Padomes struktūru likumdošanas procedūrām, nodrošinot vismaz kalendāru, darba kārtību, diskusiju protokolu, izskatīto dokumentu, grozījumu, apstiprināto dokumentu un lēmumu, dalībvalstu delegāciju sastāvu un locekļu sarakstu publiskošanu, neskarot iespēju izmantot Regulas (EK) Nr. 1049/2011 4. panta 1. punktā minētos izņēmumus attiecībā uz šādu sarakstu publiskošanu; aicina Padomi šādu struktūru lēmumus darīt pieejamus plašākai sabiedrībai; iebilst pret “ierobežotu” dokumentu (jēdziens, kas nav ietverts Regulā (EK) Nr. 1049/2001) izmantošanu, kā arī pret nereģistrētu dokumentu, piemēram, “slēgtās sanāksmēs pieņemtu dokumentu” izmantošanu;
Calls on the Council to review its rules and increase transparency as regards legislative procedures of the working groups and internal Council bodies by providing at least the calendars, agendas, minutes of the discussions, documents examined, amendments, the documents and decisions approved, the identity of the Member States' delegations and lists of members, without prejudice to the possibility of the use of exemptions listed in Article 4(1) of Regulation (EC) No 1049/2001 as regard the publication of such lists; calls on the Council to make the decisions of such bodies accessible to the public; opposes the use of ‘limited’ documents (a term not deriving from Regulation (EC) No 1049/2001) as well as the practice of unregistered documents, such as room documents;
uzskata ‐ lai padarītu likumdošanas procesu atbildīgāku, saprotamāku un sabiedrībai pieejamāku, Parlamenta komitejām jebkurā gadījumā ir jāveic orientējošā balsošana pirms uzsākt trialogu ar Padomi; Padomei ir jāpieņem “vispārēja pieeja” vai jāapstiprina nostāja, kas noteikta Pastāvīgo pārstāvju komitejā, pirms uzsākt trīspusējas sanāksmes ar Parlamentu, nekavējoties publiskojot visus attiecīgos Parlamenta un Padomes dokumentus;
Believes that, in order to make the legislative process more accountable, comprehensible and accessible to the public, Parliament's committees should in all cases adopt, at least, orientation votes prior to entering into trialogues with the Council; the Council, for its part, should adopt ‘general approaches’ or approve negotiating positions agreed in Coreper prior to entering into trialogues with the Parliament, with all such Parliament and Council documents immediately made public;
aicina Komisiju publiskot darba kārtības, protokolus un interešu deklarācijas attiecībā uz ekspertu grupām un komitoloģijas komiteju locekļu vārdiem, procesiem un balsojumiem, kā arī visus dokumentus, ko izskatījušas šādas grupas un komitejas, tostarp deleģēto aktu projektus un īstenošanas aktu projektus; aicina Parlamentu pieņemt pārredzamākas un atvērtākas procedūras, tostarp iekšējās procedūras, šo dokumentu izstrādei;
Calls on the Commission to make publicly available agendas, minutes and declarations of interest relating to expert groups, and names of members, proceedings and votes of the ‘comitology’ committees, as well as all of the documents considered by such groups and committees, including draft delegated acts and draft implementing acts; calls on the Parliament to adopt a more transparent and open procedure, including internally, to deal with these documents;
atgādina, ka pārredzamība Līgumos pieprasītajā nozīmē neaptver tikai likumdošanas procedūras, bet ietver arī ES iestāžu, struktūru, biroju un aģentūru ar likumdošanu nesaistīto darbu; uzsver, ka Regula (EK) Nr. 1049/2001 ir vienīgais atbilstīgais tiesību akts, lai izvērtētu tiesības piekļūt dokumentiem, un ka pārējie tiesību akti, piemēram, aģentūru, iestāžu vai struktūru dibināšanas regulas vai iekšējie noteikumi, nevar ieviest papildu pamatojumu piekļuves dokumentiem atteikumam;
Recalls that transparency as required by the Treaties is not limited to legislative procedures but also covers the non-legislative work of EU institutions, bodies, offices and agencies; stresses that Regulation (EC) No 1049/2001 is the only proper legal basis for assessing the right of access to documents, and that other legal acts, such as internal or founding regulations of institutions, agencies and bodies, cannot introduce additional grounds for refusing access;
pauž nožēlu, ka nesenās ES iestāžu sarunas par vienotu izpratni par deleģētajiem aktiem un par jaunu pamatnolīgumu starp Komisiju un Parlamentu nav bijušas pilnībā pārredzamas; apņemas nodrošināt pilnīgu pārredzamību tā sarunās ar Padomi un Komisiju par uzsāktajiem vai nākotnē paredzētajiem iestāžu nolīgumiem vai līdzīgiem nolīgumiem;
Regrets that recent negotiations between the EU institutions for a ‘common understanding’ on delegated acts and for a new framework agreement between the Commission and the Parliament have not been fully transparent; commits itself to making fully transparent its negotiations with the Council and Commission on ongoing or future interinstitutional agreements or comparable agreements;
atkārtoti uzteic Eiropas ombuda darbu lielākas pārredzamības nodrošināšanā Eiropas Savienībā, jo saskaņā ar ombuda 2009. gada ziņojumu apmēram trešdaļa no viņa uzsāktajām izmeklēšanām bija saistītas ar pārredzamības trūkumu, un uzsver ombuda nozīmi, ieviešot izmaiņas Eiropas Zāļu aģentūras (EZA) pārredzamības politikā attiecībā uz informācijas par nevēlamu blakņu gadījumiem Sūdzība 2493/2008/(BB)TS.
Praises again the work of the European Ombudsman to ensure greater transparency in the EU, as about one third of his inquiries deal with lack of transparency, as mentioned in his 2009 report, and highlights his role in influencing, for example, the change in transparency policy of the European Medicines Agency (EMA) regarding the disclosure of adverse reaction reports Complaint 2493/2008/(BB)TS.