natgillin/translations-raw huggingface dataset:
norāda, ka 2012. gada budžets ir sestais no septiņiem saskaņā ar pašreizējo DFS; uzskata, ka tāpēc abām budžeta lēmējiestādēm tagad ir skaidrāks priekšstats par trūkumiem un pozitīvām tendencēm saistībā ar pašreizējām daudzgadu programmām; norāda, ka termiņa vidusposma pārskatīšana lielākajai daļai kopīgi pieņemto programmu jau ir veikta, un aicina Komisiju sniegt informāciju par šīs rīcības iespējamo ietekmi uz budžetu; šajā sakarā uzsver, ka EP ir gatavs ‐ ja tas būtu vajadzīgs ES politikas prioritāšu atbalstam un stiprināšanai, kā arī jaunu politisko uzdevumu veikšanai un ciešā sadarbībā ar specializētajām komitejām ‐ pilnībā izmantot citstarp Iestāžu nolīguma 37. punktu (kur pieļauta 5 % rezerve likumdošanas elastībai);
Points out that the 2012 budget is the sixth of seven under the current MFF; believes that the two arms of the budgetary authority now have, therefore, a clearer view of the shortfalls and positive developments associated with existing multiannual programmes; notes that the mid-term reviews of most co-decided programmes have already taken place, and calls on the Commission to present any budgetary implications resulting from this exercise; emphasises, in this connection, that the EP is determined – should it prove necessary in order to support and enhance EU political priorities as well as to address new political needs and in close cooperation with its specialised committees – to make full use of, inter alia, Point 37 of the IIA (allowing a 5% margin of legislative flexibility);
uzsver, ka pietiekamu rezervju atstāšana visās DFS izdevumu kategorijās nav vienīgais risinājums, lai sagatavotos neparedzētiem apstākļiem; norāda uz atkārtotu finansējuma nepietiekamību dažās DFS izdevumu kategorijās, sevišķi 1.a, 3.b un 4. izdevumu kategorijā, salīdzinājumā ar vajadzībām un ES politiskajām prioritātēm, ko apstiprinājušas dalībvalstis; konstatē, ka īstermiņa pieeja, kas ir pamatā Padomes budžeta vadlīnijām 2012. gadam, neatspoguļo ilgtermiņa perspektīvu, un neparedzētu notikumu vai jaunu politisko prioritāšu gadījumā tā var apdraudēt pašreizējās darbības un programmas; uzsver, ka nesenie notikumi vairākās Ziemeļāfrikas valstīs jau liecina tieši par šādu virzību, un aicina Komisiju izvērtēt, kā pašreizējos ES finanšu instrumentus varētu izmantot, lai atbalstītu centienus veidot demokrātiju;
Highlights the fact that leaving sufficient margins below all MFF headings is not the only solution in order to address unforeseen circumstances; points out the recurrent under-financing of certain headings of the MFF, in particular Headings 1a, 3b and 4, as compared to the needs and EU political priorities endorsed by the Member States; finds that the approach underpinning the Council's budget guidelines for 2012 does not reflect a long-term perspective and could put existing actions and programmes at risk, should unforeseen events or new political priorities arise; stresses that recent events in several North African countries are already pointing in that direction, and invites the Commission to asses how the EU's existing financial instruments could be used to support aspirations to democracy;
uzskata, ka, gluži pretēji, dažādi Iestāžu nolīgumā paredzētie elastības mehānismi (piemēram, izdevumu pārvietošana starp izdevumu kategorijām vai elastības instrumenta izmantošana) ir instrumenti, kas jāizmanto pilnībā; atgādina, ka tos ir nācies izmantot katru gadu kopš 2007. gada, reaģējot uz dažādām neparedzētām problēmām; sagaida, ka Padome pilnībā sadarbosies šo instrumentu izmantošanā un attiecīgās sarunas uzsāks savlaicīgi, lai nepieļautu, ka sarunas par to izmantošanu ir nesamērīgi ilgstošas un sarežģītas;
Believes, on the contrary, that the various flexibility mechanisms foreseen by the IIA (such as shifting expenditure between headings or mobilising the flexibility instrument) are tools to be used fully; recalls that they have had to be used every year since 2007 in response to various challenges that have arisen; expects the Council's to give its full cooperation in using them, and to enter into such discussions at an early stage in order to avoid disproportionately long and difficult negotiations on their mobilisation;
šajā sakarā uzsver, ka stingras kontroles saglabāšanai pār saistību apropriācijām būtu nepieciešama ne tikai ievērojama pārdale un prioritāšu maiņa, bet iestādēm būtu arī kopīgi jāidentificē iespējamās negatīvās prioritātes un ietaupījumi; apņēmīgi mudina attiecīgās Parlamenta atbildīgās komitejas nopietni iesaistīties skaidru politisko prioritāšu noteikšanas procesā visām ES politikas jomām; tomēr uzsver, ka šajā nolūkā ir vajadzīga lielāka budžeta elastība un ka DFS pārskatīšana (piemēram, pārvietojot līdzekļus starp pašreizējās DFS izdevumu kategorijām) var būt nepieciešama, lai nodrošinātu Savienības spēju darboties, ne vien risinot jaunas problēmas, bet arī sekmējot lēmumu pieņemšanas procesu iestādēs, lai budžeta resursus pielāgotu mainīgajiem apstākļiem un prioritātēm; uzsver, ka šim procesam jābūt pilnībā pārredzamam;
Stresses, in this connection, that keeping commitment appropriations under strict control would require not only significant redeployments and reprioritisation, but also the joint identification of possible negative priorities and savings by the institutions; strongly urges its specialised committees seriously to embark on the process of determining clear political priorities in all EU policy fields; highlights, however, the fact that, to this end, greater budgetary flexibility is needed, and that a revision of the MFF (for example, offsetting between headings of the current MFF) may be a necessity for the Union's ability to function, not only in terms of facing the new challenges but also with a view to facilitating the decision-making process within the institutions in order to align budgetary resources with evolving circumstances and priorities; emphasises that this process must be fully transparent;
uzsver, ka vairāku politikas nostādņu un to jauno kompetenču stiprināšana, kas noteiktas ES līmenī pēc Lisabonas līguma stāšanās spēkā, loģiski nozīmētu papildu finansiālo nodrošinājumu Eiropas Savienībai, kas tomēr nebija pārāk manāms 2011. gadā, kurš ir pirmais gads pēc līguma stāšanās spēkā; atgādina Padomei un Komisijai politisko deklarāciju, kas pievienota 2011. gada budžetam un saskaņā ar kuru Komisija apņemas apsvērt veidus Lisabonas līguma prioritāro jomu stiprināšanai un rūpīgi novērtēt vajadzības, sagatavojot 2012. gada budžeta projektu; sagaida, ka Komisija sekos šim paraugam, piemēram, ierosinot veiksmīgus ar Lisabonas līgumu saistītus izmēģinājumprojektus vai sagatavošanas darbības pārveidot par daudzgadu programmām;
Emphasises that the strengthening of a number of policies and the new competences established at EU level following the entry into force of the Lisbon Treaty should logically imply additional financial capacity for the EU, which was hardly the case for 2011, the first year after its entry into force; reminds the Council and the Commission of the political declaration annexed to the 2011 budget, whereby the Commission undertakes to consider ways to strengthen the Lisbon Treaty priority areas and thoroughly to assess the needs when preparing the draft budget for 2012; expects the Commission to follow suit by, for example, proposing to turn successful Lisbon-related pilot projects or preparatory actions into multiannual programmes;
uzskata, ka Komisijas pieeja noteikt ES budžeta subsīdijas ES decentralizētajām aģentūrām ir uzticama un sniedz vajadzīgos stimulus; uzsver, ka budžeta līdzekļu piešķiršana ES aģentūrām nebūt neaprobežojas tikai ar administratīvajiem izdevumiem vien, bet gan palīdz sasniegt stratēģijas “Eiropa 2020” mērķus un ES mērķus kopumā, kā to nolēmusi likumdevēja iestāde; atkārtoti apstiprina nepieciešamību uzmanīgi izskatīt pieprasījumus par jaunām amatvietām saistībā ar jauniem uzdevumiem; tomēr uzsver ‐ lai nekavētu to aģentūru darbību, kurām uzticēts vairāk pienākumu, ir svarīgi tām nodrošināt atbilstošu finansējumu; prasa īpašu pieeju attiecībā uz specializēta zinātniskā personāla ar profesionālo pieredzi pieņemšanu darbā, jo īpaši ja šīs amatvietas tiek finansētas tikai no maksām un tādējādi ir budžeta ziņā neitrālas attiecībā uz ES budžetu; atbalsta darbu, ko veic starpiestāžu darba grupa par aģentūru nākotni, kas tika izveidota 2009. gada sākumā, un ar nepacietību gaida tās secinājumus, jo īpaši attiecībā uz iepriekšminētajiem jautājumiem;
Considers the Commission's approach to determining EU decentralised agencies' subsidies from the EU budget to be reliable and to provide the right incentives; stresses that EU agencies' budget allocations are far from being confined to administrative expenditure alone, but instead contribute to achieving the Europe 2020 goals and EU objectives in general, as decided by the legislative authority; reaffirms the need to examine requests for new posts carefully in relation to newly assigned tasks; underlines, however, the importance of adequate funding for those agencies whose tasks have been increased, so as not to hinder their performance; calls for a specific approach in respect of the recruitment of specialised scientific staff with professional experience, especially when these posts are financed exclusively by fees and are thus budget-neutral for the EU budget; supports the work carried out by the interinstitutional working group on the future of agencies, which was set up in early 2009, and looks forward to its conclusions, notably on the above mentioned points;
norāda, ka maksājumu līmenis 2012. gadā tieši izrietēs no iepriekšējo gadu juridiskajām un politiskajām saistībām; uzskata, ka pieaugums salīdzinājumā ar 2011. gada budžeta līmeni ir paredzams un ir saskaņā ar vispārējām maksājumu tendencēm 2007.–2013. gada plānošanas periodā (skatīt tabulas pielikumā);
Notes that the 2012 level of payments will result directly from previous years' legal and political commitments; believes that an increase compared to the 2011 budget level is foreseeable and in line with the general profile of payments over the 2007-2013 programming period (see tables in annex);
līmeni, būtu ilgtspējīgs risinājums, jo tas kaitētu iepriekš pieņemto ES mērķu un prioritāšu sasniegšanai; šajā sakarā uzsver apņemšanos, ko Padomes un Parlamenta kopīgajā deklarācijā Padome paudusi attiecībā uz iespēju 2011. gadā jauniem maksājumiem vajadzīgos līdzekļus nodrošināt ar budžeta grozījuma palīdzību;
, without taking into account an accurate assessment of the actual needs; highlights the fact that the level of RAL is particularly high under Heading 1b; does not consider the Council's option of reducing EU budget commitments in order to decrease the level of RAL to be a sustainable solution, since this would be detrimental to the achievement of previously agreed EU objectives and priorities; underlines, in this connection, the Council's commitment to a joint declaration with Parliament on the possibility of resolving needs in payments which arise in the course of 2011 by means of an amending budget;
pievienojas Padomes viedoklim, ka būtu jāveicina reālistiska budžeta izstrāde; aicina Komisiju nodrošināt, lai tās budžeta projekts būtu izstrādāts, pamatojoties uz šo principu; tomēr norāda, ka iepriekšējā īstenošana, kas pēdējos gados ir uzlabojusies, dažos gadījumos varbūt nav pārāk precīzs rādītājs par vajadzībām 2012. gadā, jo dažu programmu īstenošana 2012. gadā varētu būt jāpaātrina un maksājumu vajadzības atbilstīgi pieaugs; atbalsta Padomes pieprasījumu dalībvalstīm nodrošināt labākas īstenošanas prognozes, jo īpaši lai izvairītos no nepietiekamas īstenošanas, un uzskata, ka lielākās pūles šajā sakarā būtu jāveic pašām dalībvalstīm, jo Komisijas sagatavotā budžeta projekta līmeni galvenokārt nosaka pašu dalībvalstu prognozes (īpaši 2. izdevumu kategorijā) un īstenošanas spējas; atgādina, ka dalībvalstis kopā ar Komisiju kopīgi pārvalda vairāk nekā 80 % ES finansējuma; atgādina dalībvalstīm par juridisko atbildību definēt un īstenot finanšu noteikumus, ko piemēro ES finansējuma saņēmējiem;
Shares the Council's view that realistic budgeting should be promoted; calls on the Commission to ensure that its draft budget is based on this principle; notes, however, that past implementation, which has improved in recent years, may not constitute a very accurate indicator of 2012 needs in some cases, since the implementation of some programmes could speed up in 2012, and payment needs increase accordingly; endorses the Council's call for the Member States to provide better implementation forecasts, notably with a view to avoiding under-implementation, and takes the view that the bulk of the effort in this respect should be undertaken by the Member States themselves, since the level of the Commission's draft budget is determined mainly by their own forecasts (particularly under Heading 2) and their implementation capacity; recalls that the Member States co-manage, together with the Commission, more than 80% of EU funding; reminds the Member States of their legal responsibility in defining and enforcing financial rules applicable to the recipients of EU funding;
norāda, ka kopš Lisabonas līguma stāšanās spēkā finansiālo interešu aizsardzība ir arī dalībvalstu pienākums; uzsver ‐ Eiropas Revīzijas palāta ir konstatējusi, ka pārvaldības un kontroles sistēmas dažās dalībvalstīs nav pilnībā efektīvas; turklāt atgādina, ka vēl arvien nav atmaksāti miljardiem euro, kas atgūstami par nepareizi izlietotiem struktūrfondu līdzekļiem; norāda, ka Reģionālās politikas ģenerāldirektorāta pašreizējā gada ziņojumā nav rodams apliecinājums tam, ka dalībvalstu izdevumi bijuši likumīgi un pareizi, jo dažas dalībvalstis nav izpildījušas pienākumu laicīgi iesniegt savus ziņojumus; norāda ‐ ņemot vērā to, ka dalībvalstis joprojām nepilnīgi nodrošina ES budžetam paredzēto finansējumu, Eiropas Parlaments var būt spiests noteikt negatīvās prioritātes attiecībā uz ES projektiem un attiecīgi samazināt tiem atvēlēto budžetu;
Points out that, since the entry into force of the Lisbon Treaty, the protection of financial interests has also been the responsibility of the Member States; emphasises the European Court of Auditors' finding that the management and control systems in some of the Member States are not fully effective; recalls furthermore, that wrongly spent structural funding amounting to billions of euros has not yet been recovered; notes that DG REGIO's current annual report cannot declare the legality and regularity of the Member States' expenditure, because some Member States have not complied with their obligation to submit their reports on time; points out that, as a result of the Member States' ongoing under-financing of the EU budget, Parliament may be forced to identify negative priorities among EU projects, and subsequently to cut their budgets;
apzinās, ka ik gadu beidzot īstenoto maksājumu līmenis dažkārt rada ievērojamu tā saukto “pārpalikumu” salīdzinājumā ar budžeta lēmējinstitūcijas sākotnēji noteikto maksājumu līmeni, tāpēc dalībvalstu iemaksas ES budžetā tiek attiecīgi samazinātas un to fiskālā situācija uzlabojas; neuzskata, ka Padomes bažas attiecībā uz šīs līdzekļu atdošanas līmeni un laiku būtu ņemamas vērā, risinot politiski sensitīvo jautājumu par ES budžeta finansēšanu; drīzāk uzskata, ka neiztērētās maksājumu apropriācijas no “n” gada būtu jāpārnes uz nākamo budžeta gadu (“n+1”), nevis jāatņem no dalībvalstij aprēķinātajām iemaksām; tāpēc apņēmīgi mudina Komisiju iesniegt vērienīgus priekšlikumus par jaunu un īstu pašu resursu izveidi, lai pilnībā nodrošinātu Eiropas Savienībai reālus un autonomus finanšu resursus; turklāt uzstāj, ka jebkādiem jauniem pašu resursiem būtu jābalstās uz vispusīgu ietekmes novērtējumu un to mērķim jābūt attīstīt veidus, kā stiprināt ES konkurētspēju un ekonomisko izaugsmi; prasa Padomes konstruktīvu sadarbību diskusijās par taisnīgiem un jauniem ES pašu resursiem;
Is aware that the level of payments finally implemented every year sometimes entails a significant so-called ‘surplus’ compared with the level of payments originally agreed by the budget authority, meaning that Member States' national contributions to the EU budget are therefore decreased accordingly, and their fiscal positions improved; does not consider the Council's concerns as to the level and timing of this ‘return’ relevant in addressing the sensitive underlying political issue of the financing of the EU budget; is, rather, of the opinion that unspent payments from year ‘n’ should be carried over to the following budget year (‘n+1’) rather than being deducted from the calculation of Member States' national contributions; strongly urges the Commission, therefore, to make ambitious proposals for the establishment of new and genuine own resources, so as fully to provide the EU with real and autonomous financial resources; insists, moreover, that any new own resources should be based on a comprehensive impact assessment, and aimed at developing ways to strengthen the EU's competitiveness and economic growth; asks the Council to cooperate constructively in the debate on fair and new own resources for the EU;
Administratīvie izdevumi ES budžeta III iedaļā
Administrative expenditure under Section III of the EU budget
pienācīgi ņem vērā finanšu plānošanas un budžeta komisāra 2011. gada 3. februāra vēstuli, kurā atkārtoti apstiprināta Komisijas apņemšanās līdz nullei samazināt darbinieku skaita pieaugumu, kā arī censties ierobežot 5. izdevumu kategorijas administratīvo apropriāciju nominālo pieaugumu (salīdzinājumā ar 2011. gadu); tomēr apzinās, ka, ES kompetences jomām paplašinoties, šī tendence ilgtermiņā var nebūt ilgtspējīga, un tai var būt negatīva ietekme uz ātru un efektīvu ES rīcības īstenošanu;
Takes due account of the letter dated 3 February 2011 from the Commissioner for Financial Programming and Budget, reaffirming the Commission's commitment to zero staff increase as well as its endeavour to limit the nominal increase (as compared with 2011) in administrative appropriations under Heading 5; is aware, however, that while EU competences keep on increasing, this trend may not be sustainable in the long term and may have an adverse impact on the swift and effective implementation of EU actions;
aicina Komisiju apsvērt, kādu ietekmi ārpakalpojumu politika un arvien lielāka līgumdarbinieku skaita nodarbināšana ilgtermiņā atstās uz Eiropas civildienesta kvalitāti un neatkarību; uzsver, ka, lai gan tas rada ietaupījumus no algām un pensijām, tas noved pie situācijas, ka pieaug Komisijas nodarbinātu darbinieku skaits, kuri nav iekļauti tās štatu sarakstā; atgādina, ka pensiju un algu lielumu nosaka juridiski saistoši nolīgumi, kuri Komisijai ir jāievēro pilnībā;
Calls on the Commission to consider the long-term impact of its outsourcing policy, and of its approach of employing a growing number of contract agents, on the quality and independence of the European civil service; underlines that although this generates savings on salaries and pensions, it leads to a situation whereby an increasing number of staff employed by the Commission are not included in its establishment plan; recalls that pension and salary levels are determined by legally binding agreements with which the Commission has to comply in their entirety;
uzsver, ka daudzgadu programmu gadījumā dažas specifiskas administratīvās izmaksas (tostarp saistībā ar izpildaģentūrām) ir iekļautas programmu vispārējā finansējuma apjomā līdz ar tā sauktajiem “darbības izdevumiem”; norāda, ka Padomes ieradums samazināt šīs budžeta pozīcijas horizontāli, lai samazinātu administratīvos izdevumus, galu galā neizbēgami izraisīs visa šīm programmām kopīgi piešķirtā apjoma izmainīšanu un risku, kas ietekmē programmu īstenošanas ātrumu un kvalitāti;
Highlights the fact that, in the case of multi-annual programmes, some specific administrative expenditure (including that of executive agencies) is included in the programmes' overall financial envelope along with so-called ‘operational expenditure’; points out that the Council's habit of cutting these budget lines horizontally with the aim of reducing administrative expenditure would inevitably end up modifying the entire co-decided envelope for these programmes, and risk affecting the swiftness and quality of their implementation;
uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Komisijai, Padomei un Revīzijas palātai.
Instructs its President to forward this resolution to the Commission, the Council and the Court of Auditors.
Eiropas Parlamenta 2011. gada 24. marta normatīvā rezolūcija par priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes direktīvai par apvienotu pieteikšanās procedūru, lai trešo valstu valstspiederīgajiem izsniegtu apvienotu uzturēšanās un darba atļauju dalībvalsts teritorijā, kā arī par vienotu tiesību kopumu trešo valstu darba ņēmējiem, kuri likumīgi uzturas dalībvalstī ( COM(2007)0638 – C6-0470/2007 – 2007/0229(COD) )
European Parliament legislative resolution of 24 March 2011 on the proposal for a directive of the European Parliament and of the Council on a single application procedure for a single permit for third-country nationals to reside and work in the territory of a Member State and on a common set of rights for third-country workers legally residing in a Member State ( COM(2007)0638 – C6-0470/2007 – 2007/0229(COD) )
ņemot vērā Komisijas priekšlikumu Padomei ( COM(2007)0638 ),
having regard to the Commission proposal to the Council ( COM(2007)0638 ),
ņemot vērā EK līguma 63. panta 3. punkta a) apakšpunktu un 67. pantu, saskaņā ar kuriem Padome ar to ir apspriedusies ( C6-0470/2007 ),
having regard to Articles 63(3)(a) and 67 of the EC Treaty, pursuant to which the Council consulted Parliament ( C6-0470/2007 ),
ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 294. panta 3. punkta a) un b) apakšpunktu un 79. panta 2. punktu,
having regard to Article 294(3) and points (a) and (b) of Article 79(2) of the Treaty on the Functioning of the European Union,
ņemot vērā Reglamenta 55. pantu un 56. panta 3. punktu,
having regard to Rules 55 and 56(3) of its Rules of Procedure,
ņemot vērā Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejas ziņojumu un Nodarbinātības un sociālo lietu komitejas atzinumu ( A7-0265/2010 ),
having regard to the report of the Committee on Civil Liberties, Justice and Home Affairs and the opinion of the Committee on Employment and Social Affairs ( A7-0265/2010 ),
[Grozījums Nr. 122, ja nav norādīts citādi]
[amendment 122 unless otherwise indicated]
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 79. panta 2. punkta a) un b) apakšpunktu,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular points (a) and (b) of Article 79(2) thereof,
rīkojoties saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru Eiropas Parlamenta 2011. gada 24. marta Nostāja.
Acting in accordance with the ordinary legislative procedure Position of the European Parliament of 24 March 2011.
Lai pakāpeniski izveidotu brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, Līgumā paredzēti pasākumi, kas jāpieņem patvēruma, imigrācijas un trešo valstu valstspiederīgo tiesību aizsardzības jomā.
For the gradual establishment of an area of freedom, security and justice, the Treaty provides for measures to be adopted in the fields of asylum, immigration and protection of the rights of third-country nationals.
Eiropadome 1999. gada 15. un 16. oktobra īpašajā sanāksmē Tamperē apliecināja nepieciešamību saskaņot valsts tiesību aktus par trešo valstu valstspiederīgo uzņemšanas un uzturēšanās noteikumiem.
The European Council, at its special meeting in Tampere on 15 and 16 October 1999, acknowledged the need for harmonisation of national legislation governing the conditions for admission and residence of third-country nationals.
Vajadzība sasniegt Tamperē nospraustos mērķus tika atkārtoti apstiprināta
The need for achieving the objectives defined at Tampere was reaffirmed by the