natgillin/translations-raw huggingface dataset:
atkārtoti apstiprina, ka Eiropa nevar atļauties pašreizējo augsto bezdarba līmeni; atzīmē, ka Eiropas sociālo modeli noteikti ietekmēs pasaulē notiekošās pārmaiņas; uzskata ‐ lai risinātu demogrāfiskās problēmas un nodrošinātu ilgtspējīgas valsts finanses, Eiropā jāveic darba tirgus un labklājības sistēmu reformas, kuru mērķis ir paaugstināt motivāciju meklēt darbu un nodrošināt cilvēkiem iespējas un prasmes, lai viņi varētu pielāgoties pārmaiņām, un atvieglot viņiem atgriešanos darba tirgū; norāda uz to, ka, lai saglabātu konkurētspēju pasaules tirgū, Eiropas Savienībai jāveic vairākas reformas; uzskata, ka jānodrošina atbilstošs uzticības līmenis starp uzņēmumiem un darbiniekiem, jo sociālais dialogs kļūs intensīvāks; uzsver, cik svarīgi ir īstenot kopīgi pieņemtos "elastīguma un sociālās drošības" principus visaptverošā un līdzsvarotā veidā, attiecībā gan uz darba devējiem, gan darbiniekiem;
Reaffirms that Europe cannot afford the present high unemployment figures; notes that the European social model will not remain untouched by the upheavals that are happening worldwide; takes the view that, in order to face demographic challenge and secure sustainable public finances, Europe must pursue reforms of the labour markets and welfare systems so as to strengthen the incentives to work and provide people with the opportunities and skills to cope with change and facilitate their return to paid work; points out that, in order to maintain its competitiveness on the world scene, the European Union must undertake numerous reforms; believes that the level of trust between enterprises and workers that is needed for this course of action will increase as the social dialogue intensifies; underlines the importance of implementing the agreed common principles of flexicurity in a comprehensive and balanced way for both employees and employers;
uzsver, ka elastīgs darba laiks ir arvien pieprasītāks gan no darbinieku, gan darba devēju puses un atbalsta saskaņotas kopīgu principu kopas pieņemšanu saistībā ar elastīguma un drošības apvienošanu; atgādina, ka izglītība, kvalifikācija un apmācība veido daļu no labas nodarbinātības politikas un bērnu aprūpes infrastruktūras jāuzskata par vienu no priekšnosacījumiem, lai palielinātu, jo īpaši sieviešu aktivitāti darba tirgū; (...) aicina dalībvalstis ieviest šos kopīgos principus apspriedēs ar sociālajiem partneriem saistībā ar dalībvalstu reformu programmām un uzsver būtisko nozīmi, kāda ir pasākumiem darba un privātās dzīves līdzsvarošanai, vienlīdzīgu iespēju veicināšanai visiem, apmācībai un pārkvalifikācijai, aktīvai darba tirgus politikai, pienācīgai sociālajai aizsardzībai un darba tirgus segmentācijas novēršanai, nodrošinot visiem darba ņēmējiem tiesības uz darbu;
Stresses that flexible working is increasingly demanded by both employers and employees, and supports the adoption of a balanced set of common principles regarding flexicurity; recalls that education, qualification and training form part of best employment policy and that childcare infrastructure is to be regarded as one of the preconditions for increasing participation, particularly by women in the labour market; encourages the Member States to mainstream these common principles in consultation with the social partners regarding their NRPs, and highlights the central role of work-life balance measures, the promotion of equal opportunities for all, training and retraining, active labour market policies, adequate social protection and the breakdown of labour market segmentation by ensuring employment rights for all workers;
atzīst, ka elastīgs, mobils, drošs un sekmīgi funkcionējošs darba tirgus veicina sociālo integrāciju, radot nodarbinātības iespējas visām sabiedrības grupām; tādēļ mudina dalībvalstis novērtēt un uzlabot nodarbinātības noteikumus un ieguldīt izglītībā, mūžizglītībā un aktīva darba tirgus politikas virzienos, lai radītu pēc iespējas labākus nosacījumus nodarbinātības un darbaspēka aktīvai apritei; uzsver, ka nepieciešams paaugstināt jaunu cilvēku pamatiemaņas, novērst pāragru aiziešanu no skolas un samazināt gadījuma darbus, kā arī attiecībā uz visiem veicināt sociālo integrāciju un integrāciju darba tirgū; norāda, ka ņemot vēra 21. gadsimta informācijas sabiedrību un uz zināšanām balstīto ekonomiku, būtiski svarīgi ir, ka digitalizācijā iesaista visas sabiedrības grupas, jo īpaši attiecībā uz maznodrošinātiem iedzīvotājiem, vecākā gadagājuma cilvēkiem un attālāko lauku reģionu iedzīvotājiem;
Acknowledges the contribution of flexible, mobile, secure and efficiently functioning labour markets to social inclusion through the creation of employment opportunities for all groups in society; urges the Member States, therefore, to assess and improve employment regulations and invest in education, lifelong learning and active labour market policies so as to create the best possible conditions for high employment and labour mobility; emphasises the need to raise the basic skills of young people, prevent early school leaving, reduce precarious jobs and enhance the social and labour integration of all; points out that in the context of the 21st century's information society and knowledge-based economy, digital inclusion is of outstanding importance, particularly with regard to the disadvantaged, the elderly and the inhabitants of remote rural areas;
atzīmē, ka dažās dalībvalstīs ir ieviesta minimālās algas koncepcija; norāda, ka citas valstis varētu mācīties no šo valstu gūtās pieredzes; aicina dalībvalstis uzraudzīt sociālās un ekonomiskās līdzdalības priekšnosacījumu ievērošanu attiecībā uz visiem, jo īpaši paredzēt noteikumus tādās jomās kā minimālā alga, citus juridiski vai vispārēji saistošus noteikumus, vai slēdzot koplīgumus saskaņā ar valstu tradīcijām, kas ļautu pilnas slodzes darbiniekiem no saviem ieņēmumiem pārticīgi dzīvot;
Notes that some Member States have introduced the concept of a minimum wage; suggests that other Member States might benefit from studying their experience; calls on the Member States to safeguard the preconditions for social and economic participation for all and, in particular, to provide for regulations on such matters as minimum wages or other legal and generally binding arrangements or through collective agreements in accordance with national traditions that enable full-time workers to make a decent living from their earnings;
atzinīgi vērtē Komisijas paziņojumu par Priekšlikumu Kopienas Lisabonas programmai 2008.–2010. gadam, kurā piedāvāta prioritāra programma ar tikai desmit galvenajiem mērķiem, kurus var izpildīt programmas darbības periodā no 2008–2010. gadam; tomēr uzsver, ka Lisabonas stratēģijas piedāvātā svarīgākā iespēja ir vienā reformu programmā apvienot dažādu reformu vajadzības un ekonomiskos, vides un nodarbinātības instrumentus; tādēļ aicina Komisiju nemainīt šo saistīto un integratīvo politikas virzienu pieeju un nesadalīt to, pievēršoties atsevišķiem politiku pasākumiem;
Welcomes the Commission Communication on a Proposal for a Community Lisbon Programme 2008-2010 in that it proposes a more prioritised programme with only ten key objectives, which can be delivered during the period 2008-2010; underlines, however, that the major opportunity offered by the Lisbon Strategy is that of interconnecting different reform necessities and economic, environmental and employment instruments into a single reform agenda; calls on the Commission, therefore, to retain that coherent and integrative policy-mix approach and not to dismantle it by a move towards isolated policy measures;
atzinīgi vērtē Komisijas pūles samazināt birokrātiju, jo īpaši lai palīdzētu MVU un uzlabotu tiesību aktu ietekmes novērtējumu; tajā pašā laikā pauž nožēlu par to, ka Parlaments un Komisija vēl nav vienojušies par nepieciešamā ietekmes novērtējuma veidu; šajā sakarā atkārto aicinājumu nodrošināt ietekmes novērtējuma neatkarīgu ārējo pārbaudi;
Welcomes the Commission's efforts to reduce bureaucracy, in particular with a view to helping SMEs, and to improve legislative impact assessment; at the same time, deplores the fact that Parliament and the Commission have still not reached agreement on the type of impact assessment required; in that connection, reiterates its call for independent, external scrutiny of impact assessments;
atzinīgi vērtē Komisijas mērķi samazināt administratīvo slogu uzņēmējdarbībai; ar nepacietību vēlas uzzināt konkrētus rādītājus par šī mērķa sasniegšanu, vienlaicīgi nodrošinot labas pārvaldības apstākļus; uzsver, ka šī mērķa sasniegšanā ieguldījumu var dot visi pārvaldes līmeņi, tādēļ tie jāiesaista, pieņemot ar to saistītus politiskos lēmumus; saistībā ar birokrātijas samazināšanu un Eiropas tiesību aktu vienkāršošanu aicina nodrošināt skaidru pārraudzību, lai noskaidrotu, cik lielā mērā dalībvalstis izmanto Eiropas normatīvo aktu piedāvātās iespējas un, tos transponējot, ņem vērā attiecīgo valstu specifiku un problemātiskos jautājumus saistībā ar inovācijām;
Welcomes the Commission's target of reducing the administrative burden on business; looks forward to receiving concrete indications of how that target is being achieved while ensuring conditions of good governance; stresses that all levels of government can contribute to achieving that target and should therefore be involved in related policy decisions; calls, in connection with reducing bureaucracy and simplifying European legislation, for clear monitoring with a view to determining to what extent the leeway offered by European legislative acts is actually exploited by the Member States to take account of national specificities and innovation bottlenecks when transposing them;
uzskata, ka dalībvalstīm kopā ar valsts, reģionu un vietējā līmeņa iesaistītajām pusēm ir galvenā nozīme Lisabonas stratēģijas mērķu sasniegšanā; norāda, ka valstis, kas ir atvērušas savu tirgu ārējai konkurencei, īsteno reformas un līdzsvaro budžetu, kā arī īsteno augstas kvalitātes valsts un privātos ieguldījumus, ir tās, kuru izaugsme ir visstraujākā un jauno darba vietu skaits vislielākais; izsaka nožēlu par to, ka Lisabonas stratēģija joprojām ir ļoti vāji atspoguļota dalībvalstu politikas nozarēs; uzskata, ka ir svarīga visu ieinteresēto pušu mobilizācija, lai to varētu efektīvi īstenot; jo īpaši uzskata, ka sociālo partneru, dalībvalstu parlamentu, reģionālo un vietējo iestāžu un pilsoniskās sabiedrības lielāka iesaistīšanās uzlabos Lisabonas stratēģijas rezultātus un veicinās plašāku sabiedrības diskusiju par piemērotām reformām; atbalsta Komisijas ierosinājumu dalībvalstīm padziļināt sadarbību ar valstu un reģionu parlamentiem, gatavojoties gadskārtējām debatēm par valstu reformu programmu īstenošanu;
Considers that Member States, together with stakeholders at national, regional and local level, are the main actors in delivering the Lisbon Strategy objectives; points out that those countries which are open to external competition, implementing reforms and pursuing budgetary balance, as well as high-quality public and private investment, are the ones that have experienced the greatest growth and created the most employment; regrets the fact that visibility of the Lisbon Strategy remains weak in the national politics of many Member States; takes the view that the mobilisation of all economic stakeholders is essential to ensuring its effective implementation; in particular, believes that a better involvement of social partners, national parliaments, regional and local authorities, and civil society would improve the results of the Lisbon Strategy and enhance the public debate on appropriate reforms; supports the Commission's proposal to the Member States to deepen the collaboration with national and regional parliaments, while providing for annual debates on the implementation of their NRPs;
uzsver reģionālo, vietējo iestāžu un ieinteresēto pušu ieguldījuma nozīmību stratēģijas sasniegšanas veidu daudzveidībā un novatoriskumā; šajā sakarā pauž atzinību par Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas un Reģionu komitejas lielo ieinteresētību Lisabonas stratēģijas uzraudzīšanā;
Stresses the importance of the commitment of regional and local authorities and stakeholders to both the range and the innovative character of achievements; welcomes, in this context, the strong interest of the European Economic and Social Committee and the Committee of the Regions in monitoring the Lisbon Strategy;
atgādina, ka integrētās pamatnostādnes nodrošina svarīgu koordinēšanas līdzekli, kopēju struktūru dažādām dalībvalstīm, lai tās varētu īstenot katra savu valsts reformu programmu; uzskata, ka dalībvalstu analīze un rezultātu novērtējums rāda, ka pamatnostādnes darbojas, tomēr ir nepieciešami uzlabojumi saistībā ar jaunu ekonomikas un nodarbinātības noteikumu pieņemšanu, kā arī uzraudzību, t.i., dalībvalstu salīdzinošo novērtēšanu; aicina vispusīgāk piemērot un īstenot indikatorus un mērķus;
Recalls that the integrated guidelines provide an important instrument of coordination and a common framework for diverse Member States to pursue their own national reform agendas; considers that analysis and feedback from Member States show that the guidelines are working, but that improvements are nevertheless needed when it comes to adapting to new economic and employment conditions as well as following up (benchmarking) the Member States; calls for a more comprehensive application and implementation of indicators and targets;
atzinīgi vērtē Komisijas izstrādātos valstu ziņojumus; tomēr aicina izmantot sistemātiskāku pieeju, minot gan sasniegumus, gan trūkumus; atbalsta Komisijas ierosinājumu daudzpusējā uzraudzībā ieviest īpašus punktus, kuriem uzraudzībā jāpievērš uzmanība, arī lai veicinātu atbilstošu politisku rīcību no dalībvalstu puses;
Welcomes the country reports drawn up by the Commission; calls, however, for a more systematic approach which highlights successes as well as shortcomings; supports the Commission's proposal to introduce particular "points to watch" as part of multilateral surveillance, also providing a chance to improve national policy responses;
turklāt atzinīgi vērtē Eiropadomes 2006. gada pavasara sanāksmes lēmumu novērst uzraudzības datu trūkumu un uzdot Reģionu komitejai sagatavot pētījumu par "Stratēģiju izaugsmes un darba vietu radīšanas jomā", tajā iesaistot 104 ES reģionus un pilsētas, kas pauduši viedokli par Lisabonas stratēgiju īstenošanu, un iesniegt to izskatīšanai Eiropadomes 2008. gada pavasara sanāksmē; uzsver, ka šis pētījums parāda, vai struktūrfondu paredzētā lietojuma noteikumi palīdz novirzīt lielāku daļu struktūrfondu izdevumu inovācijām un vides mērķiem; sagaida, ka šajā pētījumā novērtēs reģionalizācijas devumu Lisabonas stratēģijas mērķu sasniegšanā;
Welcomes, therefore, the Spring 2006 European Council decision to remedy the lack of monitoring data by instructing the Committee of the Regions to draft a study monitoring the "Growth and Jobs Strategy", which involved 104 EU regions and cities sharing their views on the implementation of the Lisbon Strategy – a study to be presented to the Spring 2008 European Council; underlines that the study shows whether the Structural Funds" earmarking provision helps channel a greater share of Structural Fund expenditure towards innovation and environmental goals; awaits the evaluation in the study of the added value of the regionalisation of the Lisbon Strategy;
neuzskata par pašsaprotamu to, kā vajadzētu mērīt Lisabonas stratēgijas veiksmi vai arī, vispārīgi runājot, kādi rādītāji izmantojami, lai mērītu panākumus; tomēr ir pārliecināts, ka veiksmes un neizdošanās novērtējumu nedrīkst attiecināt tikai uz tādiem rādītājiem kā IKP/NKI, jo labākajā gadījumā tas ir tikai rādītājs attiecībā uz noteiktā laika posmā radīto labklājību, bet tas nesniedz uzticamu informāciju par bagātības apjomu sabiedrībā, turklāt nekādi nenorāda, kādas ir ar papildu bagātības radīšanu saistītās sociālās un vides izmaksas;
Believes that it is not at all self-evident how to measure the success of the Lisbon Strategy or, more generally speaking, which indicators would be appropriate ways to measure "progress"; takes the definite view, however, that monitoring successes and failures cannot be restricted to economic indicators such as GDP/GNI alone, since they are – at best – indicators of wealth creation over a given period, but do not even give reliable information about the level of wealth in a society, and far from give any hint of the social and environmental costs at which such additional wealth creation comes;
uzsver, ka nepieciešams izstrādāt un piemērot daudzdimensionālu pieeju, lai novērtētu cilvēku labklājību, neņemot vērā IKP un NKI; tādēļ atzinīgi vērtē Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas (ESAO) apspriedes tās Otrā Pasaules forumā par statistiku, zināšanām un politiku ar nosaukumu "Sabiedrības attīstības raksturlielumi un tās veicināšana", kas notika 2007. gada jūnijā, kā arī diskusijas Komisijas konferencē "Aiz IKPi", ko Eiropas Parlaments rīkoja 2007. gada novembrī, jo uzticami dati ir svarīgi, lai pieņemtu uz informāciju balstītus politiskos lēmumus;
States that there is a need to develop and apply a multidimensional approach to assessing human wellbeing beyond the realm of GDP/GNI; welcomes, therefore, the deliberations of the Organisation for Economic Co-operation and Development at its Second World Forum on 'Statistics, Knowledge and Policy', entitled, "Measuring and Fostering the Progress of Societies" in June 2007 and the discussions at the Commission Conference "Beyond GDP" held in Parliament in November 2007, because reliable data are an important basis for informed political choices;
tādēļ atzinīgi vērtē dažādu Komisijas ģenerāldirektorātu darbu, izstrādājot jaunus augstas kvalitātes indikatorus; mudina šos indikatorus ‐ vai tie attiecas uz sociālo dimensiju, kā, piemēram, nabadzības indikators, vai uz vides dimensiju, kā, piemēram, bioloģiskās daudzveidības indikators ‐ izmantot, lai turpmāk novērtētu Lisabonas stratēģijas valsts reformu programmas, un tos ietvert Komisijas uzraudzības pasākumos, tādējādi izveidojot pilnīgāku indikatoru kopumu Lisabonas stratēģijas panākumu noteikšanai;
Welcomes, therefore, the work undertaken by various Commission Directorate Generals in developing new qualitative indicators; urges that those indicators – whether they relate to the social dimension, like the poverty indicator, or the environmental dimension, like the biodiversity indicator – be used in upcoming evaluations of the NRPs and incorporated in the Commission's monitoring, thereby creating a more complete set of indicators to measure the success of the Lisbon Strategy;
uzstāj, ka attiecībā uz Lisabonas stratēģijas pārraudzību jāgarantē pilnvērtīga visu trīs ES iestāžu sadarbība; mudina Padomi un Komisiju atzīt Eiropas Parlamenta lomu, cieši uzraugot Lisabonas stratēģiju un valstu reformu programmas, nodrošinot nozīmīgus budžeta resursus Lisabonas mērķu sasniegšanai un cieši sadarbojoties ar valstu parlamentiem attiecībā uz nozīmīgiem jautājumiem likumdošanas jomā;
Insists on guarantees of proper cooperation between, and full involvement of, the three EU institutions in the follow-up to the Lisbon Strategy; urges the Council and the Commission to acknowledge the role of the European Parliament, which is closely monitoring the Lisbon Strategy and NRPs, ensuring important budgetary resources for the Lisbon goals and cooperating closely with national parliaments on important legislative provisions;
uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei, Komisijai un dalībvalstu un kandidātvalstu valdībām un parlamentiem.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission and the governments and parliaments of the Member States and candidate countries.
ņemot vērā Komisijas paziņojumu "Dalībvalstis un reģioni, izmantojot ES kohēzijas politiku 2007.–2013. gadam, īsteno Lisabonas stratēģiju izaugsmei un nodarbinātībai" ( COM(2007)0798 ),
having regard to the Commission communication on Member States and Regions delivering the Lisbon strategy for growth and jobs through EU cohesion policy, 2007-2013 ( COM(2007)0798 ),
ņemot vērā dalībvalstu iesniegtās 27 Lisabonas Valsts reformu programmas (VRP),
having regard to the 27 Lisbon National Reform Programmes (NRPs) as presented by the Member States,
ņemot vērā prezidentūras secinājumus pēc Eiropadomes sanāksmēm 2000. gada martā, 2001. gada martā un 2005. gada martā,
having regard to the Presidency conclusions following the meetings of the European Council in March 2000, March 2001, and March 2005,
ņemot vērā Reglamenta 107. un 45. pantu,
having regard to Rules 107 and 45 of its Rules of Procedure,
ņemot vērā Ekonomikas un monetārās komitejas ziņojumu ( A6-0029/2008 ),
having regard to the report of the Committee on Economic and Monetary Affairs ( A6-0029/2008 ),
tā kā makroekonomisko stabilitāti nodrošina daudzu ekonomisko politiku ciešs kopums, jo stabilitāte ir panākama ne tikai ar makroekonomiskiem pasākumiem, bet arī ieviešot strukturālas reformas preču, darba un kapitāla tirgos;
whereas macroeconomic stability is secured by a sound mix of a number of economic policies; whereas challenges to stability should be addressed not only by way of macroeconomic measures but also by the implementation of structural reforms in goods, labour and capital markets,
tā kā vēl ir daudz darāmā, lai sagatavotu Eiropas Savienību un dalībvalstis globalizācijai un nostiprinātu pamatus ekonomiskiem panākumiem un ciešākai sociālai kohēzijai vidējā un ilgtermiņā;
whereas more remains to be done to prepare the European Union and Member States for globalisation and strengthen foundations for economic success and more social cohesion in the medium to longer term,
tā kā ir iespēja "visiem kapitalizēt" unikālo virzītājspēku, ko dod Eiropas Savienības paplašināšanās veicinātās konkurences priekšrocības un tās turpmākā integrācija;
whereas there is an opportunity to "capitalise for everybody" on the momentum of the unique competitive advantage derived from the enlargements of the European Union and its further integration,
tā kā vienota valūta un kopīga monetārā politika piedāvā papildu dimensiju ekonomikas integrācijai un politikas stratēģiju koordinācijai, kas varētu nostiprināt euro zonas lomu izaugsmes un nodarbinātības sasniegšanā visā Eiropas Savienībā;
whereas sharing a common currency and a common monetary policy offers an extra dimension for integrating economies and coordinating policy strategies that could strengthen the role of the euro area in delivering growth and jobs for the whole European Union,
tā kā integrētās pamatnostādnes ir ES makroekonomisko politiku izaugsmei un darbavietām galvenais instruments, kas paredzēts vidējam termiņam ‐ trim gadiem;
whereas the integrated guidelines are a central instrument of EU macroeconomic policies for growth and jobs, focusing on a medium-term period of three years,
tā kā Eiropas Savienībai un dalībvalstīm jāīsteno tāda makroekonomiskā un mikroekonomiskā politika, lai Eiropu veidotu pievilcīgāku investīcijām un darbam un palielinātu zināšanas un inovācijas izaugsmei;
whereas the European Union and Member States must carry out macroeconomic as well as microeconomic policies to make Europe a more attractive place in which to invest and work and to boost knowledge and innovation for growth,
tā kā Eiropadomes 2007. gada pavasara sanāksmē Eiropas Savienība noteica mērāmus mērķus, kas tai līdz 2020. gadam jāsasniedz, lai samazinātu siltumnīcefekta gāzu emisijas un palielinātu atjaunojamu enerģijas avotu daļu kopējā enerģētikas bilancē;
Whereas the European Union committed itself at the 2007 Spring European Council to quantitative targets for greenhouse gas reduction and an increased share of renewable energies by 2020,
tā kā īpaši svarīgi ir finanšu pakalpojumi, jo šai nozarei ir galvenā nozīme tik daudzu ekonomiskās darbības jomu attīstības veicināšanā;
whereas financial services are particularly important since this sector plays a key role as an enabler in the development of so many areas of economic activity,