natgillin/translations-raw huggingface dataset:
aicina Komisiju noskaidrot, kāda loma cenu svārstību pieaugumā bijusi koncentrācijai starptautiskajā labības tirdzniecībā;
Calls on the Commission to examine what role the concentration of international trade in cereals has played in the growth of price fluctuations;
Pārtikas piegādes ķēde
The food supply chain
prasa īstenot pasaules mēroga risinājumus, lai novērstu spekulācijas ar lauksaimniecības precēm un ārkārtīgas cenu svārstības, jo tie var apdraudēt nodrošinātību ar pārtiku; tomēr atzīst, cik svarīgs ir pareizi strādājošs lauksaimniecības preču nākotnes līgumu tirgus; uzskata, ka saskaņoti starptautiskie pasākumi ir vienīgais efektīvais līdzeklis, lai ierobežotu pārmērīgas spekulācijas; šajā sakarībā atbalsta G20 valstu grupas Francijas prezidentūras priekšlikumu, ka grupai jāvienojas par pasākumiem cīņai pret lauksaimniecības izejvielu pieaugošo cenu nepastāvību; aicina izveidot globālu izziņošanas un saskaņotas rīcības sistēmu par lauksaimniecības produktu krājumiem, lai panāktu nodrošinātību ar pārtiku; atzīmē, ka tāpēc jāapsver iespēja izveidot svarīgāko lauksaimniecības preču uzkrājumus; uzsver, ka šo mērķu sasniegšanai būtu jāpalielina uzglabāšanas jaudas un jāizstrādā tirgus kontroles un uzraudzības instrumenti; īpaši uzsver satraucošo ietekmi, kādu pasaules cenu svārstības atstāj uz jaunattīstības valstīm;
Calls for global-level solutions to be formulated to tackle speculation in agricultural commodities and extreme price volatility, as they potentially put food security at risk; recognises, however, the importance of a properly functioning futures market in agricultural commodities; takes the view that coordinated international action is the only effective means of curbing excessive speculation; supports, in this connection, the proposal by the French Presidency of the G20 that the group should agree measures to combat the increasing volatility in the prices of agricultural raw materials; advocates a worldwide notification and coordinated action system for agricultural stocks intended to provide food security; observes, therefore, that consideration should be given to maintaining stocks of vital agricultural commodities; emphasises that if these objectives are to be achieved, storage capacities must be increased and market monitoring and surveillance instruments developed; stresses in particular the alarming effects that global price volatility has on developing countries;
uzsver to, ka lauksaimnieku un lauku mājsaimniecību vidējais ienākumu līmenis aizvadītajās desmitgadēs ir nepārtraukti samazinājies salīdzinājumā ar pārējām ekonomikas nozarēm, turklāt šī tendence ir pretēja lauksaimniecības pamatražošanas iepriekšējā posma vai nākamā posma nozarēm, un lauku saimniecību ienākumi sasniedz tikai pusi no pilsētu mājsaimniecību ienākumu līmeņa, turpretim tirgotāji un mazumtirgotāji būtiski palielinājuši ietekmi tirgū un peļņu pārtikas ķēdē;
Highlights the fact that – as opposed to the sectors upstream and downstream of primary agricultural production – average incomes of farmers and rural households have continuously decreased over the past decades compared to the rest of the economy, reaching only half of urban households' incomes, while traders and retailers have substantially increased market power and margins in the food chain;
aicina veikt pasākumus, lai stiprinātu pamatražotāju un ražotāju organizāciju pārvaldības spēju un spēju aizstāvēt savas intereses attiecībās ar citiem tirgus dalībniekiem pārtikas ķēdē (galvenokārt mazumtirgotājiem, pārstrādes un izejvielu piegādes uzņēmumiem), vienlaikus nodrošinot iekšējā tirgus pareizu darbību; uzskata, ka ar likumdošanas iniciatīvām ir steidzami jāuzlabo pārtikas piegādes ķēdes darbība, lai panāktu lielāku pārredzamību attiecībā uz pārtikas cenām un īstenotu rīcību negodīgas komercprakses novēršanai, ļaujot lauksaimniekiem iegūt viņiem pienākošos pievienotās vērtības daļu; aicina Komisiju stiprināt lauksaimnieku pozīcijas un veicināt godīgu konkurenci; uzskata, ka būtu jāapsver ombuda iecelšana, lai risinātu strīdus starp pārtikas piegādes ķēdes dalībniekiem;
Calls for measures to be taken to strengthen primary producers' and producer organisations' management capacity and bargaining power vis-à-vis other economic operators in the food chain (primarily retailers, processors and input companies), while respecting the proper functioning of the internal market; takes the view that the functioning of the food supply chain must urgently be improved through legislative initiatives to achieve greater transparency in food prices and action to address unfair commercial practices, enabling farmers to obtain the added value they deserve; calls on the Commission to strengthen the position of farmers and promote fair competition; believes that the appointment of ombudsmen should be considered with a view to solving disputes between the operators along the food supply chain;
turklāt uzskata, ka ir jāattīsta instrumenti, kuri palīdzēs lauksaimniekiem izmantot īsas, pārredzamas un efektīvas ražošanas ķēdes ar ierobežotu ietekmi uz vidi, veicinās kvalitāti un sniegs informāciju patērētājam, iesaistot mazāk starpnieku un veicinot godīgu un pārskatāmu cenu veidošanu, lai tādējādi nodrošinātu lauksaimniekiem stingrākas pozīcijas pārtikas ķēdē;
Considers, furthermore, that with a view to giving farmers a stronger position in the food chain, instruments that will help farmers to run short production chains that are transparent and efficient, have limited environmental impact, promote quality and provide information to the consumer involve fewer intermediaries and promote fair and transparent price formation should be developed;
aicina saglabāt shēmu, saskaņā ar kuru tiek sniegts atbalsts nabadzīgākajām sabiedrības locekļiem;
Calls for the retention of the scheme to provide support for the poorest members of society;
atzīst lauku attīstības politikas nozīmi, kā tā noteikta otrajā pīlārā un tiek finansēta no šā pīlāra līdzekļiem, ņemot vērā tās ieguldījumu vides jomā, modernizācijā, jauninājumos, infrastruktūrā un konkurētspējā, kā arī nepieciešamību turpināt lauku ekonomikas, lauksaimniecības pārtikas un nepārtikas preču nozares attīstību un nodrošināt labāku dzīves kvalitāti lauku teritorijās; uzsver arī nepieciešamību sasniegt politiskus mērķus, tostarp stratēģijas “Eiropa 2020” mērķus attiecībā uz gudru, ilgtspējīgu un integrējošu izaugsmi, kas arī nāks par labu lauksaimniekiem un lauku kopienām;
Recognises the importance of rural development policies as defined and financed in the second pillar, in view of their contribution to improving environmental performance, modernisation, innovation, infrastructure and competitiveness and the need for further development of the rural economy, the agri-foods and non-food sector and a better quality of life in rural areas; also highlights the need for attaining political objectives, including the EU 2020 Strategy objectives of smart, sustainable and inclusive growth, that should also principally benefit farmers and rural communities;
uzskata, ka lauku attīstības pasākumiem ir jāreaģē uz problēmām pārtikas nodrošinātības, dabas resursu ilgtspējīgas apsaimniekošanas, klimata pārmaiņu, bioloģiskās daudzveidības samazināšanās un ūdens un augsnes auglības samazināšanās jomās, kā arī jāveicina līdzsvarota teritoriālā kohēzija un nodarbinātība; uzskata, ka ar šiem pasākumiem būtu jāveicina arī lauku saimniecību pašpietiekamība atjaunojamās enerģijas ražošanā, jo īpaši no lauksaimniecības atkritumiem; apstiprina, ka ar lauku attīstības pasākumiem vajadzētu palīdzēt saglabāt lauku apvidu lielāku pievienoto vērtību, veicinot lauku infrastruktūras uzlabošanu un pieejamu pakalpojumu sniegšanu vietējiem iedzīvotājiem un uzņēmumiem;
Considers that rural development measures must respond to the challenges in the fields of food security, sustainable management of natural resources, climate change, biodiversity loss, depletion of water and soil fertility, and must enhance balanced territorial cohesion and employment; considers that these measures should also encourage self-sufficiency in production of on-farm renewable energy, notably from agricultural waste products; affirms that rural development measures should help to keep increased added value in rural areas, promoting the enhancement of rural infrastructure and the provision of affordable services to local populations and businesses;
uzskata, ka šajā sakarībā īpaša uzmanība būtu jāvelta atbalsta pasākumiem jaunajiem lauksaimniekiem; uzskata, ka, ņemot vērā Eiropas lauku iedzīvotāju straujo novecošanu, ir ļoti svarīgi pievilcīgi pasākumi jaunu lauksaimnieku un citu jaunu lauku iedzīvotāju atbalstam, un ka būtu jāpaplašina otrā pīlāra atbalsta shēmas, piemēram, piekļuve zemei, dotācijas un aizdevumi ar labvēlīgiem noteikumiem, jo īpaši jauninājumu, modernizācijas un ieguldījumu attīstības jomā, un cer, ka šādu mehānismu īstenošana tiks veikta visās dalībvalstīs;
Considers that, in this context, particular attention should be devoted to assisting young farmers; believes that, given the rapidly ageing rural population in Europe, attractive measures to encourage the establishment of young farmers and other new entrants is essential and that support schemes in the second pillar should be extended, e.g. access to land, grants and favourable loans, particularly in the fields of innovation, modernisation and the development of investment etc., and expects that the implementation of such mechanisms will be made available in all Member States;
ierosina, ka uz ievērojamu lauksaimniecības zemes daļu būtu jāattiecina agrovides shēmas, kas sniegtu finansiālus un tehniskus stimulus lauksaimniekiem pāriet uz ilgtspējīgākiem un resursu izmantošanas ziņā efektīvākiem lauksaimniecības modeļiem, kuriem nepieciešami mazāki ieguldījumi;
Proposes that a substantial percentage of agricultural land should be covered by agri-environmental schemes, which should provide financial and technical incentives for farmers to convert to more sustainable, more resource-efficient, lower-input models of farming;
uzsver, ka ar lauku attīstības politiku jādod iespējas īstenot visu lauku apgabalu dabas un cilvēku potenciālu, tostarp arī kvalitatīvas lauksaimnieciskās ražošanas veidā, piemēram, izmantojot tiešo pārdošanu, produktu veicināšanu, vietējo tirgu apgādi un diversifikāciju, kā arī biomasas tirdzniecību, energoefektivitāti u.c.;
Emphasises that rural development policy must enable all natural and human potential of rural areas to be harnessed also by means of quality agricultural production, for example by means of direct sales, product promotion, supplying local markets and diversification as well as biomass outlets, energy efficiency, etc.;
uzsver, ka ir nepieciešama atbilstoša infrastruktūra lauksaimniecības zināšanu un jauninājumu sistēmu attīstīšanai un izplatīšanai, tostarp izglītības un apmācības iespējas, konsultāciju pakalpojumi lauku saimniecībām un labākās prakses apmaiņa, lai tādējādi modernizētu lauksaimniecību, palīdzētu novatoriskiem lauksaimniekiem nodot savu pieredzi un uzlabotu pievienotās vērtības ķēdes lauku apgabalos; uzskata, ka šādu programmu pieejamība būtu jānodrošina visās dalībvalstīs;
Stresses that appropriate infrastructure for the development and dissemination of agricultural knowledge and innovation systems is needed, including education and training opportunities, farm advisory services and exchange of best practices, so as to modernise agriculture, help innovative farmers to pass on their experience and improve added value chains in rural areas; believes that such programmes should be made available in all Member States;
saistībā ar lauku attīstību atbalsta mērķtiecīgu pasākumu veikšanu kalnu mežu aizsardzībai;
Advocates, in the context of rural development, that targeted measures also be provided for the protection of mountain forest;
uzsver, ka mazāk labvēlīgiem reģioniem bieži vien ir augsta vērtība pievilcīgas ainavas, bioloģiskās daudzveidības saglabāšanas un vides labumu nodrošināšanas, kā arī lauku reģionu dinamikas ziņā; šajā sakarībā atbalsta ierosinājumu, ka jāsaglabā otrā pīlāra kompensācijas pabalsts mazāk attīstītiem reģioniem un aicina palielināt tā efektivitāti; uzskata, ka mērķtiecīgam atbalstam lauksaimniekiem, kas darbojas mazāk labvēlīgos reģionos ir ļoti būtiska nozīme lauksaimniecības darbību turpināšanā tajos, tādējādi novēršot lauksaimniecības zemju apstrādes pārtraukšanu; uzsver, ka kritēriji jāprecizē dalībvalstīm un reģionālajām un vietējām iestādēm ES sistēmas ietvaros;
Stresses that Less Favoured Areas (LFAs) are often of high value in terms of the cultivated landscape, biodiversity preservation and provision of environmental benefits, as well as for the dynamism of rural areas; advocates in this context that the compensatory allowance for disadvantaged areas in the second pillar be retained and calls for its effectiveness to be increased; believes that the targeted nature of support to farmers operating in LFAs is of the utmost importance for the continuation of agricultural activities in these areas, thereby reducing the threat of land abandonment; emphasises that the fine tuning of criteria must lie with Member States, and regional and local authorities, within the EU framework;
uzsver to, ka dalībvalstu lauku struktūras ir ļoti atšķirīgas un tāpēc vajadzīgi atšķirīgi pasākumi; tādēļ aicina nodrošināt lielāku elastīgumu, lai ļautu dalībvalstīm un reģioniem pieņemt brīvprātīgus pasākumus, kuriem būtu jānodrošina ES līdzfinansējums ar nosacījumu, ka šie pasākumi ir jāpaziņo Komisijai un tai tie jāapstiprina; norāda, ka līdzfinansējuma likmes noteikšanā arī turpmāk būs jāņem vērā konverģences reģionu īpašās vajadzības un nosacījumi laika posmā pēc 2013. gada;
Stresses that rural structures differ widely in the Member States and therefore require different measures; calls therefore for greater flexibility to allow the Member States and regions to adopt voluntary measures, which should be cofinanced by the EU on condition that these measures have been notified to the Commission and approved; points out that the cofinancing rate should continue to take account of the specific needs and circumstances of convergence regions in the post-2013 period;
aizstāv viedokli, ka attiecībā uz otrā pīlāra pasākumiem, kas ir īpaši svarīgi dalībvalstīm, pašreizējo līdzfinansēšanas likmi turpina piemērot pēc 2013. gada; tomēr uzsver, ka jebkādam papildu valsts līdzfinansējumam nevajadzētu sekmēt otrā pīlāra nonākšanu valstu kontrolē vai palielināt atšķirības dalībvalstu spējā līdzfinansēt savas prioritātes;
Advocates that, in the case of second-pillar measures which are of particular importance to Member States, the current cofinancing rates should continue to apply after 2013; stresses, however, that any additional national cofinancing should not lead to a renationalisation of the second pillar or increase the gap in Member States' ability to cofinance their priorities;
atgādina, ka modulācijas ‐ gan obligātās, gan arī brīvprātīgās ‐ visā tās daudzveidībā kā lauku attīstības pasākumu finansēšanas instrumenta termiņš beidzas 2012. gadā, un uzsver, ka jānodrošina piemērots finansējums otrā pīlāra pasākumiem nākamajā finansēšanas periodā;
Recalls that modulation, in all its varieties, both compulsory and voluntary, as a means to fund rural development measures expires in 2012 and highlights the need to secure adequate funding resources for pillar 2 in the next funding period;
aicina izvairīties no pēkšņiem grozījumiem, sadalot apropriācijas saskaņā ar otro pīlāru, jo dalībvalstīm, vietējām iestādēm un lauku saimniecībām plānošanai nepieciešama stabilitāte un nepārtrauktība; uzsver, ka diskusijām par šā finansējuma piešķiršanu ir jānorit vienlaikus ar diskusijām par pirmā pīlāra finansējuma sadali; tāpēc aicina Komisiju pragmatisku pieeju noteikt par pamatprincipu otrā pīlāra līdzekļu pārdalei; atzīst nepieciešamību taisnīgi sadalīt otrā pīlāra līdzekļus starp dalībvalstīm saskaņā ar objektīviem kritērijiem, kuros jāatspoguļo ļoti atšķirīgās vajadzības dažādos Eiropas apgabalos; aizstāv viedokli, ka šīs izmaiņas sasniedzamas pēc ierobežota pārejas perioda, paralēli veicot izmaiņas pirmā pīlāra līdzekļu sadalē;
Calls for abrupt changes in the allocation of appropriations in the second pillar to be avoided, as Member States, local authorities and farms require certainty and continuity to enable them to plan; emphasises that the discussions on the allocation of this funding should be indissociable from the discussions on the allocation of funding under the first pillar; calls therefore on the Commission to establish a pragmatic approach, as the fundamental principle for the redistribution of second-pillar funds; recognises the need for a fair distribution of second-pillar funds between Member States according to objective criteria that must reflect the diversity of needs in European areas; advocates that these changes be achieved after a limited transition period in parallel with the changes made to first-pillar fund distribution;
atbalsta tādus noteikumus par līdzfinansējumu lauku attīstībai, kas ļautu reģionālā vai vietējā līmenī valsts līdzfinansējuma daļā panākt papildināmību starp valsts un privātajiem līdzekļiem, tādējādi pastiprinot pieejamos veidus, lai sasniegtu valsts politikā noteiktos mērķus lauku apgabaliem;
Favours rules on cofinancing in rural development that allow, at regional or local level, for complementarities between public and private funds of the nationally cofinanced share, thus reinforcing the available means to pursue the objectives defined by public policy for rural areas;
aicina veikt vienkāršošanu visos otrā pīlāra programmu plānošanas un pārvaldības līmeņos, lai palielinātu efektivitāti; aicina arī ieviest vienkāršotas, efektīvas un iedarbīgas sistēmas savstarpējās atbilstības pasākumu uzraudzībai un novērtēšanai un pārskatu sniegšanai par tiem; uzskata, ka pārbaudes un uzraudzību attiecībā uz pirmo un otro pīlāru vajadzētu saskaņot un padarīt vienveidīgākas, paredzot līdzīgus noteikumus un procedūras, lai samazinātu kopējo pārbaužu slogu lauksaimniekiem; aicina elastīgāk piemērot piecu gadu saistību periodu agrovides pasākumiem;
Calls for a simplification at all levels of programme planning and management in the second pillar in order to boost efficiency; calls further for simplified, effective and efficient systems for the monitoring, evaluation and reporting of cross-compliance measures; believes that checks and monitoring for the first and second pillars should be harmonised and made more coherent, with similar rules and procedures, to reduce the overall burden of checks on farmers; calls for more flexible operation of the five-year commitment period for agri-environmental measures;
aicina uz kooperatīviem neattiecināt Komisijas Ieteikuma 2003/61/EK noteikumus, kas paredz, ka lauku attīstības finansējums un atbalsta maksājumi, kas pārsniedz noteiktu summu, nav pieejami uzņēmumiem, kas pārsniedz MVU noteiktas robežvērtības;
Calls for cooperatives to be exempted from the provisions of Commission Recommendation 2003/61/EC regarding the non-eligibility of undertakings exceeding specified SME thresholds for access to rural development funding and, in general, aid payments above a certain limit;
uzskata, ka turpmākajā lauku attīstības politikā ir jāturpina pievērst īpaša uzmanība nomaļākiem reģioniem, jo ar to ģeogrāfisko stāvokli saistītās grūtības un nelielais lauksaimniecības produktu skaits, no kura ir atkarīga lauku ekonomika šajos reģionos, attaisno ierosinājumu saglabāt Kopienas līdzfinansējuma likmi līdz pat 85 % apmērā, lai segtu to lauku attīstības programmu izmaksas;
Takes the view that the outermost regions should continue to benefit from specific treatment under rural development policy in the future, since the geographical difficulties that they face and the small number of agricultural products on which the rural economy in these areas depends justify maintaining a Community cofinancing rate of up to 85% to cover the cost of their rural development programmes;
atzinīgi vērtē virzību uz lielāku koordināciju ES līmenī starp lauku attīstības programmām un kohēzijas politiku, jo īpaši, lai izvairītos no dublēšanās, pretrunīgiem mērķiem un pārklāšanās; tomēr atgādina, ka ES kohēzijas politikas un lauku attīstības programmu projektu mērogs ir atšķirīgs, un tāpēc aizstāv viedokli, ka to līdzekļiem arī turpmāk ir jābūt nodalītiem, ka lauku attīstības programmu uzmanības centrā jābūt lauku kopienām, un ka šīs programmas jāsaglabā kā politiski patstāvīgi instrumenti;
Welcomes the move towards greater coordination at EU level between rural development programmes and cohesion policy in particular, with a view to avoiding duplication, contradictory objectives and overlapping; recalls, however, that the scale of the projects under EU cohesion policy and rural development programmes is different and therefore advocates that the funds remain distinct and that rural development programmes maintain their focus on rural communities and be preserved as politically autonomous instruments;
uzskata, ka kohēzijas politika kopā ar jaunu un spēcīgu KLP palīdzēs īstenot lauku apgabalu ekonomisko potenciālu un radīt stabilas darba vietas, tādējādi nodrošinot šo reģionu ilgtspējīgu attīstību;
Takes the view that cohesion policy, together with a new and powerful CAP, will release the economic potential of rural areas and generate secure jobs, guaranteeing the sustainable development of these areas;
uzsver to politikas virzienu nozīmi, kuri izstrādāti, lai veicinātu pārrobežu sadarbību starp dalībvalstīm un trešām valstīm un lai pieņemtu praksi, ar kuru aizsargā vidi un nodrošina dabas resursu ilgtspēju gadījumos, kad lauksaimniecības darbībām, it īpaši ūdens izmantošanai, ir pārrobežu raksturs;
Stresses the importance of policies designed to encourage cross-border cooperation between Member States and third countries with a view to the adoption of practices to protect the environment and ensure the sustainability of natural resources in cases where farming activities, in particular the use of water, have cross-border implications;
ņemot vērā Konstitucionālo lietu komitejas priekšsēdētāja 2011. gada 15. jūnija vēstuli,
having regard to the letter of 15 June 2011 from the Chair of the Committee on Constitutional Affairs,
nolemj piemērot šādu Reglamenta 13. panta 1. punkta interpretāciju:
Decides to append the following interpretation to Rule 13(1):
uzdod priekšsēdētājam informatīvos nolūkos nosūtīt šo lēmumu Padomei un Komisijai.
Instructs its President to forward this decision to the Council and the Commission, for information.
ņemot vērā Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 21. un 26. pantu, kuros noteiktas personu ar invaliditāti tiesības,
having regard to Articles 21 and 26 of the Charter of Fundamental Rights of the European Union, which set out the rights of persons with disabilities,
tā kā ES dalībvalstis ir parakstījušas Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvenciju par personu ar invaliditāti tiesībām;
whereas the EU Member States have signed the United Nations Convention on the Rights of Persons with Disabilities,
tā kā 56.a pantā Direktīvā 2004/27/EK par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm, ir noteikts, ka zāļu nosaukums uz to iepakojuma jāsniedz arī Braila rakstā,
whereas Article 56a of Directive 2004/27/EC on the Community code relating to medicinal products for human use specifies that the name of medicinal products must be expressed in Braille format on their packaging,
uzsver, ka cilvēkiem ar redzes traucējumiem ir tiesības uz patstāvīgu dzīvi un pilnīgu līdzdalību sabiedrības dzīvē;
Stresses that people with visual disabilities have the right to an independent life and full participation in society;