ar bažām pieņem zināšanai atsevišķu dalībvalstu salīdzinoši pieticīgo līdzdalību Septītajā pamatprogrammā, kas Eiropā nesekmē teritoriālo kohēziju un līdzsvarotu attīstību; uzskata, ka labāka Septītās pamatprogrammas, struktūrfondu un Kohēzijas fonda koordinācija, saskanība un sinerģija un labāka programmas “Cilvēki” izmantošana varētu palielināt to dalībvalstu īpatsvaru, kas Septītajā pamatprogrammā ir pārstāvētas nepietiekami; uzskata, ka, izmantojot struktūrfondus, lai pilnveidotu pētniecības infrastruktūru un veicinātu spēju veidošanu pētniecības un jauninājumu jomā, visām dalībvalstīm var palīdzēt sasniegt augstāku izcilības līmeni (kāpnes uz izcilību); tādēļ atzinīgi vērtē sinerģijas ekspertu grupas izveidi, lai rastu sinerģiju starp Septīto pamatprogrammu, struktūrfondiem un Konkurētspējas un inovāciju pamatprogrammu; tomēr uzsver kategorisko prasību nošķirt Septītās pamatprogrammas un struktūrfondu kritērijus, jo, piešķirot Septītās pamatprogrammas līdzekļus, izcilības principam (Komisija pārzina un koordinē viena pati) ir jābūt prioritārākam, lai Eiropas pētniecībai, izstrādei un jauninājumiem nodrošinātu vislielāko pievienoto vērtību; ar gandarījumu norāda, ka attiecībā uz 2007.–2013. gada laikposmu Kohēzijas fondā jauninājumu atbalstam ir piešķirti EUR 86 miljardi (25 % no kopējās summas), no kuriem EUR 50 miljardi ir paredzēti pamatpētniecībai un tehnoloģiju izstrādei, kas atbilst Septītās pamatprogrammas kopējam budžetam; uzsver, cik svarīgs ir pētniecības un izstrādes teritoriālais aspekts, politikas virzienu izstrādē ņemot vērā īpašās teritoriālās vajadzības un spējas (“gudrā specializācija”); tādēļ uzskata reģionālo un vietējo pašvaldību iesaistīšanos par ļoti svarīgu, lai uzlabotu sava reģiona pētniecības un jauninājumu spēju; iesaka pašlaik līdz 2013. gada beigām neizlietotos ES struktūrfondu līdzekļus un laikposmam 2014.–2020. gads paredzēto finansējumu vēl vairāk novirzīt jauninājumu, zinātnes un pētniecības vajadzībām gan attiecībā uz cilvēkresursiem un attīstību, gan infrastruktūru;
Notes with concern the relatively modest participation of certain Member States in FP7, which does not contribute to the territorial cohesion and a balanced development in Europe; is of the opinion that a better coordination, coherence and synergy between FP7 and the Structural and Cohesion Funds, as well as a better use of the People programme, could improve the participation of under-represented Member States; believes that by using the Structural Funds to strengthen research infrastructure and foster capacity building in research and innovation, all Member States can be enabled to reach a higher level of excellence (stairway to excellence); welcomes therefore the setting up of the Synergies Expert Group (SEG), set up to find synergies between FP7, the Structural Funds and the CIP; stresses, however, the absolute need to distinguish between criteria for FP7 and Structural Funds, as the principle of excellence (under the sole management and coordination by the Commission) should prevail when allocating FP7 funding in order to ensure maximum added value to RDI in Europe; points out with satisfaction that for the period 2007-2013 within the Cohesion Funds EUR 86 billion is allocated in support for innovation (25% of the total amount), of which the allocation for core research and technological development amounts to EUR 50 billion, equal to the total budget of FP7; stresses the importance of the territorial dimension of R&D, taking the specific needs and capabilities of the territories into account when devising policies (‘smart specialisation’); therefore, sees the involvement of regional and local authorities as crucial in enhancing the research and innovation capacity of their region; recommends that the present unspent funds remaining in the EU budget up until the end of 2013 and those programmed for the period 2014-2020 be even more strongly orientated towards innovation, science and research, both in terms of human resources, development and infrastructure;