natgillin/translations-raw huggingface dataset:
tā kā Eiropadomes 2008. gada 11. un 12. decembra sanāksmē tika panākta vienošanās, ka gadījumā, ja Lisabonas līgums stāsies spēkā līdz gada beigām, tā izmantos šī līguma sniegto iespēju saglabāt Komisijas sastāvu tā pašreizējā formā ‐ viens pārstāvis no katras dalībvalsts;
whereas the European Council of 11 and 12 December 2008 agreed that, in the event of the entry into force of the Treaty of Lisbon by the end of the year, it would take the necessary legal measures to maintain the composition of the Commission in its present form of one member per Member State,
Vispārējais vērtējums
General assessment
atzinīgi vērtē Lisabonas līgumā noteiktos institucionālos jauninājumus, kas rada nosacījumus atjaunotam un uzlabotam līdzsvaram starp Eiropas Savienības iestādēm, ļaujot tām darboties efektīvāk, atklātāk un demokrātiskāk un ļaujot Savienībai sasniegt labākus rezultātus, kas vairāk atbilst tās pilsoņu cerībām, un būt par aktīvu globālu dalībnieku starptautiskajā līmenī;
Welcomes the institutional innovations contained in the Treaty of Lisbon, which create the conditions for a renewed and enhanced institutional balance within the Union, allowing its institutions to function more efficiently, openly and democratically and enabling the Union to deliver better results that more closely match the expectations of its citizens and to play its role fully as a global actor in the international sphere;
uzsver, ka katras iestādes pamatfunkcijas tiek stiprinātas, ļaujot katrai no tām efektīvāk attīstīt tās lomu, taču norāda, ka jaunā iestāžu sistēma pieprasa, lai katrai iestādei būtu sava loma pastāvīgā sadarbībā ar citām iestādēm, lai tādā veidā sasniegtu pozitīvus rezultātus visas Eiropas Savienības labā;
Stresses that the essential core of the functions of each institution is reinforced, allowing each of them to develop its role in a more effective manner, but warns that the new institutional framework requires each institution to play its role in permanent cooperation with the other institutions in order to achieve positive results for the whole of the Union;
Īpašās Savienības lēmumu pieņemšanas metodes nostiprināšana, to padarot par iestāžu līdzsvara pamatu
Reinforcement of the specific 'Union method' of decision-making as the basis of the interinstitutional balance
atzinīgi vērtē to, ka Kopienas metodes būtiski nosacījumi ‐ Komisijas iniciatīvas tiesības un Eiropas Parlamenta un Padomes kopīgās lēmumu pieņemšanas tiesības ‐ Lisabonas līgumā ir saglabātas un pastiprinātas, jo:
Welcomes the fact that the essential elements of the 'Community method' – the right of initiative of the Commission and joint decision-making by the European Parliament and the Council – have been preserved and reinforced by the Treaty of Lisbon, inasmuch as:
Eiropas Padome kļūst par iestādi, kuras īpašais uzdevums ‐ dot stimulus Eiropas Savienībai un noteikt tās virzību ‐ ir nostiprināts, un tā definē tās stratēģiskos mērķus un prioritātes, neiejaucoties ES likumdošanas un budžeta pilnvaru parastajā izpildē;
the European Council becomes an institution whose specific role in providing the impetus and the orientation of the Union is strengthened, thereby defining its strategic objectives and priorities without interfering in the normal exercise of the legislative and budgetary powers of the Union;
ir apstiprināts Komisijas uzdevums ‐būt par "dzinējspēku", kas virza ES darbību, tādējādi nodrošinot, ka Komisijas monopoltiesības attiecībā uz likumdošanas iniciatīvu paliek neskartas (un pat tiek pastiprinātas), jo īpaši attiecībā uz budžeta procedūru;
the Commission's role as the 'engine' driving forward European activity is confirmed, thus ensuring that its monopoly of legislative initiative remains untouched (and is even reinforced), notably in the budgetary procedure;
Eiropas Parlamenta likumdevēja pilnvaras ir paplašinātas, jo parastā likumdošanas procedūra (kas ir pašreizējā zināmā koplēmuma procedūra) kļūst par vispārēju noteikumu, (ja vien Līgumos nav noteikts, ka jāpiemēro īpaša likumdošanas procedūra) un ir attiecināma uz gandrīz visām Eiropas likumdošanas jomām, arī uz tieslietām un iekšlietām;
the European Parliament's powers as a branch of the legislature are enhanced, since the ordinary legislative procedure (as the current codecision procedure will be known) becomes the general rule (save where the Treaties specify that a special legislative procedure is to apply) and is extended to almost all areas of European legislation, including justice and home affairs;
Padomes kā otras likumdevējas iestādes nozīme ir apstiprināta un saglabāta, lai gan dažās nozīmīgās jomās tā dominē, jo īpaši tāpēc, ka Lisabonas līgumā ir ietverts paskaidrojums, ka Eiropadome nepildīs likumdevēja funkcijas;
the Council's role as the other branch of the legislature is confirmed and preserved – albeit with a certain preponderance in a few important areas – due in particular to the clarification in the Treaty of Lisbon that the European Council will not exercise legislative functions;
arī jaunās budžeta procedūras pamatā būs kopīgas lēmumu pieņemšanas process, sniedzot Eiropas Parlamentam un Padomei vienādas iespējas attiecībā uz visa veida izdevumiem, turklāt Eiropas Parlaments un Padome arī kopīgi lems par daudzgadu finanšu programmu, abos gadījumos pēc Komisijas iniciatīvas;
the new budgetary procedure will likewise be based on a process of joint decision-making, on an equal footing, by the European Parliament and the Council, covering all types of expenditure, and the European Parliament and the Council will also decide jointly on the multiannual financial framework, in both cases on the initiative of the Commission;
nošķirot tiesību aktus un deleģētos aktus un atzīstot Komisijas īpašās izpildpilnvaras, kas pakļautas abu likumdevēju iestāžu vienādai uzraudzībai, tiks uzlabota Eiropas likumdošanas kvalitāte; Eiropas Parlamentam ir jauna loma deleģēto pilnvaru piešķiršanā Komisijai un deleģēto aktu uzraudzībā;
the distinction between legislative and delegated acts and the recognition of the specific executive role of the Commission under the equal control of the two branches of the legislature will enhance the quality of European legislation; the European Parliament plays a new role in the conferral of delegated powers on the Commission and in the supervision of delegated acts;
attiecībā uz ES tiesībām slēgt līgumus ir atzīta Komisijas nozīme (ciešā saistībā ar Komisijas priekšsēdētāja vietnieku (Augsto pārstāvi)) attiecībā uz pilnvarām risināt pārrunas, un Eiropas Parlamenta piekrišana būs nepieciešama attiecībā uz gandrīz visiem starptautiskiem nolīgumiem, kurus slēgs Padome;
as regards the treaty-making power of the Union, the role of the Commission (in close association with the Vice-President of the Commission (High Representative)) is recognised in respect of the capacity to conduct negotiations, and the consent of the European Parliament will be required for the conclusion by the Council of almost all international agreements;
atzinīgi vērtē to, ka Lisabonas līgums paredz, ka Eiropadome var vienprātīgi un ar Eiropas Parlamenta piekrišanu paplašināt kvalificēta balsu vairākuma lēmumu pieņemšanas procedūras darbības jomu, ja vien dalībvalstu parlamenti pret to neiebilst, kā arī piemērot parasto likumdošanas procedūru jomās, uz kurām tā līdz šim neattiecās;
Welcomes the fact that the Treaty of Lisbon stipulates that the European Council may by unanimity, and with the consent of the European Parliament, provided there is no opposition by a national parliament, extend qualified majority decision-making and the ordinary legislative procedure to areas in which they do not yet apply;
uzsver, ka visumā šie "pārejas nosacījumi" atklāj patiesu noslieci uz Savienības metodes iespējami plašu izmantošanu, un tādēļ aicina Eiropadomi pēc iespējas vairāk izmantot Līguma piedāvātās iespējas;
Stresses that, on the whole, these 'bridging' clauses reveal a real trend towards the widest possible application of the 'Union method', and consequently calls on the European Council to make the fullest possible use of these opportunities afforded by the Treaty;
uzskata, ka visu Lisabonas līguma ieviesto institucionālo jauninājumu un procedūras jauninājumu pilnīgai izmantošanai ir nepieciešama padziļināta pastāvīga sadarbība starp iestādēm, kas piedalās dažādās procedūrās, pilnībā izmantojot Līgumā noteiktos jaunos mehānismus, it īpaši iestāžu nolīgumus;
Maintains that full utilisation of all the institutional and procedural innovations introduced by the Treaty of Lisbon requires in-depth permanent cooperation between the institutions participating in the different procedures, taking full advantage of the new mechanisms provided for in the Treaty, particularly the interinstitutional agreements;
ļoti atzinīgi vērtē to, ka Lisabonas līgumā pilnībā atzīts, ka Eiropas Parlaments ir viena no divām Eiropas Savienības likumdevēja un budžeta lēmējiestādēm, un ka vienlaicīgi ir atzīta arī tā nozīme daudzu Eiropas Savienības dzīvē svarīgu politisku lēmumu pieņemšanā, turklāt tā politiskās uzraudzības funkcijas ir palielinātas un pat paplašinātas, lai gan mazākā mērā KĀDP jomā;
Strongly welcomes the fact that the Treaty of Lisbon fully recognises the European Parliament as one of the two branches of the legislative and budgetary authorities of the Union, while its role in the adoption of many political decisions of importance for the life of the Union is also recognised, and its functions in relation to political control are reinforced and even extended, albeit to a lesser extent, to the area of CFSP;
uzsver, ka Eiropas Parlamenta nozīmes atzīšanai nepieciešama visu citu iestāžu pilnīga sadarbība, jo īpaši attiecībā uz Parlamenta uzdevumu veikšanai nepieciešamo dokumentu savlaicīgu iesniegšanu Parlamentam tieši tāpat kā Padomei, kā arī attiecībā uz tā piekļuvi un dalību attiecīgās darba grupās un citu iestāžu organizētās sanāksmēs uz vienlīdzīgiem nosacījumiem kā citiem lēmumu pieņemšanas procedūras dalībniekiem; aicina trīs iestādes paredzēt iestāžu nolīgumu noslēgšanu, strukturizējot labāko praksi šajās jomās, lai uzlabotu to savstarpējo sadarbību;
Stresses that this recognition of the role of the European Parliament requires the full collaboration of the other institutions, notably as regards providing Parliament in good time with all the documents necessary for the exercise of its functions, on an equal footing with the Council, as well as its access to and participation in relevant working groups and meetings held in other institutions on equal terms with the other participants in the decision-making procedure; calls on the three institutions to envisage the conclusion of interinstitutional agreements structuring the best practices in these domains in order to optimise their reciprocal cooperation;
atzinīgi vērtē to, ka Lisabonas līgums piešķir Eiropas Parlamentam iniciatīvas tiesības attiecībā uz Līgumu pārskatīšanu; atzīst, ka Parlamentam ir tiesības piedalīties Konventā un ka tā piekrišana ir nepieciešama gadījumā, ja Padome uzskata, ka nav iemesla sasaukt Konventu; uzskata, ka šī atzīšana apstiprina vēlmi atzīt, ka Eiropas Parlamentam ir tiesības pilnīgi piedalīties Starpvalstu konferencē uz tādiem pašiem nosacījumiem kā Komisijai; uzskata, ka, pamatojoties uz divu iepriekšējo Starpvalstu konferenču pieredzi, iestāžu līmenī nākotnē varētu noteikt Starpvalstu konferenču organizācijas pamatnostādnes, jo īpaši attiecībā uz Eiropas Parlamenta līdzdalību un jautājumiem, kas attiecas uz pārredzamību;
Welcomes the fact that the Treaty of Lisbon extends to the European Parliament the right of initiative concerning revision of the Treaties, recognises that Parliament has the right to participate in the Convention and that its consent is required in the event that the European Council considers that there is no reason to convene the Convention; considers that this recognition militates in favour of recognising that the European Parliament has a right of full participation in the Intergovernmental Conference (IGC) on similar terms to those of the Commission; considers that, building on the experience of the two previous IGCs, an interinstitutional arrangement could in future define the guidelines for the organisation of IGCs, notably in relation to the participation of the European Parliament and issues concerning transparency;
atzīmē pārejas noteikumus attiecībā uz Eiropas Parlamenta sastāvu; uzskata, ka šādu noteikumu ieviešanas dēļ būs jāgroza primārie tiesību akti; aicina dalībvalstis pieņemt visas nepieciešamās tiesību normas, lai 2009. jūnijā varētu priekšlaicīgi ievēlēt papildu 18 Eiropas Parlamenta deputātus, lai, sākot ar Lisabonas līguma spēkā stāšanās dienu, tie varētu piedalīties Parlamenta sēdēs kā novērotāji; tomēr atgādina, ka papildu deputāti sāks īstenot savas pilnvaras iepriekš saskaņotā dienā un vienlaicīgi, līdzko būs pabeigtas procedūras, lai apstiprinātu izmaiņas primārajos tiesību aktos; atgādina Padomei, ka ar Lisabonas līgumu Parlaments vēlas iegūt būtiskas iniciatīvas un piekrišanas sniegšanas tiesības (atbilstīgi Līguma par Eiropas Savienību 14. panta 2. punktam) attiecībā uz Parlamenta sastāvu un ka Parlaments ir gatavs šīs tiesības pilnībā aizstāvēt;
Takes note of the transitional arrangements concerning the composition of the European Parliament; considers that the implementation of such arrangements will require a modification in primary law; calls on the Member States to adopt all the necessary national legal provisions in order to allow the pre-election in June 2009 of the 18 supplementary Members of the European Parliament, so that they can sit in Parliament as observers from the date that the Treaty of Lisbon enters into force; recalls, however, that the supplementary Members will only take up their full powers on an agreed date and simultaneously, once the procedures for the ratification of the change in primary law have all been completed; reminds the Council that Parliament stands to gain important rights of initiative and consent under the Treaty of Lisbon (Article 14(2) of the EU Treaty) as to the composition of Parliament, which it fully intends to assert;
uzskata, ka, oficiāli apstiprinot, ka Eiropadome ir atsevišķa autonoma iestāde, kurai ir Līgumos skaidri noteiktas īpašas kompetences, mainās Eiropadomes loma, t.i., par tās pamatuzdevumu kļūst nepieciešamo politisko stimulu sniegšana un Eiropas Savienības darbības vispārējās virzības un mērķu noteikšana;
Considers that formal recognition of the European Council as a separate autonomous institution, with its specific competences clearly defined in the Treaties, involves refocusing the role of the European Council on the fundamental task of providing the necessary political impetus and defining the general orientations and goals of the Union's activity;
atzinīgi vērtē arī to, ka Lisabonas līgumā ir precizēts Eiropadomes būtiskais uzdevums attiecībā uz Līgumu pārskatīšanu, kā arī attiecībā uz noteiktiem būtiski svarīgiem lēmumiem Eiropas Savienības politiskajā dzīvē (saistībā ar tādiem jautājumiem kā visnozīmīgāko politisko amatu aizpildīšana, politisko strupceļu novēršana atrisināšana dažādās lēmumu pieņemšanas procedūrās un elastības mehānismu izmantošana), ko pieņem Eiropadome vai ko pieņem ar tās līdzdalību;
Welcomes also the specification in the Treaty of Lisbon of the essential role of the European Council in relation to revision of the Treaties, as well as in relation to certain decisions of fundamental importance for the political life of the Union – concerning such matters as nominations for the most important political posts, the resolution of political impasses in various decision-making procedures, and the use of flexibility mechanisms – which are adopted by or with the participation of the European Council;
turklāt uzskata ‐ tā kā Eiropadome tagad ir iekļauta ES iestāžu struktūrā, ir skaidrāk un precīzāk jānosaka tās pienākumi, tostarp tās rīcības iespējama rūpīga pārbaude, ko veic tiesu iestādes, jo īpaši ņemot vērā LESD 265. pantu.
Considers also that, as the European Council is now incorporated into the EU institutional architecture, there is a need for a clearer and more specific definition of its obligations, including the possible judicial scrutiny of its actions, in particular in light of article 265 TFEU.
uzsver Eiropadomes īpašo vadošo nozīmi ārējo attiecību jomā, jo īpaši attiecībā uz KĀDP, kurā tās uzdevumam apzināt stratēģiskās intereses, noteikt mērķus un definēt šīs politikas vispārējās pamatnostādnes ir liela nozīme; šajā kontekstā uzsver, ka Eiropadomes darba sagatavošanā šajā jomā cieši jāiesaista Padome, Komisijas priekšsēdētājs un priekšsēdētāja vietnieks (Augstais pārstāvis);
Stresses the particular leading role to be played by the European Council in the external action area, especially as regards the CFSP, in which its tasks of identifying the strategic interests, determining the objectives and defining the general guidelines of that policy are of crucial importance; emphasises in that context the need for the close involvement of the Council, of the President of the Commission and of the Vice-President of the Commission (High Representative) in the preparation of the work of the European Council in that area;
uzskata, ka nepieciešamība uzlabot Eiropas Parlamenta un Eiropadomes iestāžu sadarbību liecina par to, ka ir jāpilnveido noteikumi, kuri nosaka Eiropas Parlamenta priekšsēdētāja dalību Eiropadomes diskusijās un kurus, iespējams, varētu noteikt iestāžu nolīgumā par abu iestāžu attiecībām; uzskata, ka būtu lietderīgi, ja arī Eiropadome oficiāli apstiprinātu šos noteikumus tās iekšējā reglamentā;
Maintains that the need to improve the interinstitutional cooperation between the European Parliament and the European Council militates in favour of optimising the conditions under which the President of the European Parliament participates in discussions in the European Council, which could possibly be dealt with in a political agreement on the relations between the two institutions; considers that it would be useful if the European Council were likewise to formalise those conditions in its internal rules of procedure;
atzinīgi vērtē Eiropadomes ilgtermiņa prezidentūras izveidošanu, kas palīdzēs nodrošināt šīs iestādes un tādējādi arī Eiropas Savienības darbības lielāku nepārtrauktību, efektivitāti un saskaņotību; uzsver, ka Eiropadomes priekšsēdētāja izvirzīšanai ir jānotiek pēc iespējas drīzāk pēc tam, kad stāsies spēkā Lisabonas līgums, lai tiktu saglabāta saikne starp jaunievēlētā Parlamenta pilnvaru laiku un jaunās Komisijas pilnvaru laiku;
Welcomes the creation of a fixed long-term Presidency of the European Council, which will help to ensure greater continuity, effectiveness and coherence of the work of that institution and thus of the action of the Union; underlines that the nomination of the President of the European Council should take place as soon as possible after the entry into force of the Treaty of Lisbon in order to maintain a link between the duration of the newly elected Parliament and the period of the mandate for the new Commission;
uzsver, cik ļoti nozīmīgs ES iestāžu dzīvē būs Eiropadomes priekšsēdētājs ‐ ne kā ES prezidents (kas viņš nebūs), bet gan kā Eiropadomes priekšsēdētājs, kurš būs atbildīgs par ES darbības virzību, tās darba sagatavošanu un nepārtrauktības nodrošināšanu, vienprātības veicināšanu starp tās locekļiem, ziņojumu sagatavošanu Eiropas Parlamentam un Eiropas Savienības pārstāvēšanu savā līmenī KĀDP jomā, neskarot Komisijas priekšsēdētāja vietnieka (Augstā pārstāvja) pilnvaras;
Stresses the essential role which the President of the European Council will have in the institutional life of the Union, not as President of the European Union – which he/she will not be – but as chair of the European Council in charge of driving its work forward, ensuring the preparation and the continuity of its work, promoting consensus amongst its members, reporting to the European Parliament and representing, at his/her level and without prejudice to the functions of the Vice-President of the Commission (High Representative), the Union externally in relation to the CFSP;
atgādina, ka Eiropadomes sanāksmju sagatavošana un tās darba nepārtrauktība ir jānodrošina Eiropadomes priekšsēdētājam sadarbībā ar Komisijas priekšsēdētāju un pamatojoties uz Vispārējo lietu padomes darbu, tāpēc ir nepieciešama savstarpēja saziņa un cieša sadarbība starp Eiropadomes priekšsēdētāju un Vispārējo lietu padomes prezidentūru;
Recalls that the preparation of the meetings of the European Council and the continuity of its work are to be ensured by the President of the European Council in cooperation with the President of the Commission and on the basis of the work of the General Affairs Council, which calls for mutual contact and close cooperation between the President of the European Council and the Presidency of the General Affairs Council;
šajā sakarā uzskata, ka ir būtiski, lai starp Eiropadomes priekšsēdētāju, Komisijas priekšsēdētāju, rotācijas kārtībā prezidējošo dalībvalsti un ‐ jautājumos, kas saistīti ar ES ārējo pārstāvību KĀDP jomā, ‐ Komisijas priekšsēdētāja vietnieku (Augsto pārstāvi) veidotos līdzsvarotas sadarbības attiecības;
Considers, in this context, that a balanced and collaborative relationship between the President of the European Council and the President of the Commission, the rotating Presidency and, as far as the external representation of the Union in CFSP matters is concerned, the Vice-President of the Commission (High Representative) is essential;
atgādina, ka, lai gan Lisabonas līgumā ir noteikts, ka Eiropadomi tās darbā atbalsta Padomes Ģenerālsekretariāts, Eiropadomes īpašie izdevumi ir jānosaka atsevišķā budžeta sadaļā un tajos jābūt iekļautiem īpašiem piešķīrumiem Eiropadomes priekšsēdētājam, kam būs nepieciešama sava biroja palīdzība, kurš jāizveido, pamatojoties uz saprātīgiem nosacījumiem;
Recalls that, although the Treaty of Lisbon provides for the European Council to be assisted by the General Secretariat of the Council, the specific expenditure of the European Council must be set out in a separate part of the budget and must include specific allocations for the President of the European Council, who will need to be assisted by his/her own office, which should be established on reasonable terms;
atzinīgi vērtē to, ka Lisabonas līgums iezīmē tendenci uzskatīt Padomi par otru ES likumdošanas un budžeta lēmējiestādi, kas, lai gan joprojām dominējot dažās jomās, lēmumus pieņem kopā ar Eiropas Parlamentu iestāžu sistēmā, kas pakāpeniski ir attīstījusies atbilstoši divpalātu parlamenta modelim;
Welcomes the steps taken in the Treaty of Lisbon towards consideration of the role of the Council as a second branch of the legislative and budgetary authority of the Union sharing – although still with a certain preponderance in some areas – the bulk of decision-making with the European Parliament, within an institutional system that has gradually evolved in accordance with a bicameral parliamentary logic;
uzsver būtisko nozīmi, kas Lisabonas līgumā piešķirta Vispārējo lietu padomei un tātad arī tās priekšsēdētājam, lai nodrošinātu dažādu Padomes sastāvu darba konsekvenci un nepārtrauktību, kā arī lai sagatavotu Eiropadomes darbu un nodrošinātu tā nepārtrauktību (sadarbībā ar Eiropas Padomes priekšsēdētāju un Komisijas priekšsēdētāju);
Stresses the essential role conferred by the Treaty of Lisbon on the General Affairs Council – and hence its President – with a view to ensuring the consistency and continuity of the work of the different Council configurations, as well as the preparation and continuity of the work of the European Council (in cooperation with the President of the European Council and the President of the Commission);